Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів та просять визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS], загальною площею 54,77 кв. М., житловою площею 26,30 кв.м., визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку вказаної квартири квартири в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON] В обгрунтування позову посилаються на те, що [PERSON], будучи членом ЖБК «Верстат-10» та перебуваючи на той час у шлюбі з [PERSON], до січня 1992 року повністю виплатив пайовий внесок за квартиру, відповідно дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя. 28.03.2002 шлюб між сторонами було розірвано, при цьому полілу майна, набутого у шлюбі, не було. [INFO] [PERSON] помер, за життя не оформив документи про право власності на нерухоме майно. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його донька [PERSON], яка постійно проживала зі спадкодавцем на момент його смерті та фактично прийняла спадщину. Разом з цим, відсутність правовстановлюючих документів на квартиру позбавляє позивачів можливості оформити право власності на належні їм частки, що і змусило їх звернтутись до суду. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала. Представник відповідача ЖБК «Верстат-10» в судове засідання не з»явився, просив розглянути справу за без його участі. Представник відповідача Київської міської ради в судове засідання не з»явився, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. 3-тя особа Подільська районна в м. Києві державна адміністрація в судове засідання представника не направила, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження, виданого виконавчим комітетом Хмільнянської сільської ради Канівського району Черкаської області 27.11.2000, [PERSON] та [PERSON] 08.10.1978р. уклали шлюб. (а. с. 7). [INFO] від шлюбу народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 9). [PERSON] є членом ЖБК «Верстат-10» з 01.06.1982 р. (а. с. 11). 01.06.1982р. [PERSON], родина якого складається з трьох осіб, виконавчим комітетом Київської міської ради народних депутатів видано ордер №030876 серії Ж, на право зайняття двокімнатної квартири [ADDRESS], на підставі рішення виконкому Київсько міської ради народних депутатів від 15.03.1982р. №387. (а. с. 10). Відповідно до довідки ЖБК «Верстат-10», №7/3, виданої в липні 2014 року, [PERSON] є власником кооперативної квартири [ADDRESS] сума пайового внеску за квартиру в розмірі 7018,52 крб. сплачена в січні 1992 р. в повному обсязі, що складає суму паєнакопичення. (а. с. 11). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 28.03.2002р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а. с. 8) При вирішенні спору про визнання права власності на майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про власність», чинного на момент виплати пайового внеску гр. [PERSON], член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Як визначено ст. 16 ЗУ «Про власність», майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить ім на праві спільної сумісної власності. Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю Української РСР. Таке положення повністю кореспондується з номрою ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, відповідно до якої майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. При цьому кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, оскільки право власності на квартиру [ADDRESS] набуте [PERSON] під час шлюбу з [PERSON], вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. [INFO] [PERSON] помер, про що 08.11.2010 відділом реєстрації смерті у м. Києві видано свідоцтво про смерть (а. с. 14). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як зазначено в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, до складу спадщини включається відповідна квартира. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Як закріплено ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Норми ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначають, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, [PERSON] є донькою померлого [PERSON], відповідно є спадкоємицею першої черги після смерті останнього. Інші спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні. На час смерті спадкодавця [PERSON] разом зі своює малолітньою дитино. [PERSON], [INFO] р. н., постійно проживала разом з ним за адресою кв. [ADDRESS] що підтверджується довідкою (випискою з домової книги про склад сім'ї та прописки) ЖБК «Верстат-10» від 02.07.2014, довідкою ЖБК «Верстат-10» №21 від 01.09.2014 (а. с. 12, 13, 26), зареєстрована за цією ж адресою, не зверталась до нотаріуса із заявою про відмову від спадщини, а тому в силу положень ст. ст. 1268, 1269 ЦК України є особою, яка прийняла спадщину. Отже, виходячи з викладеного та приймаючи до уваги ваідсутність реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] обгрунтовану відмову нотаріуса у відкритті спадкової справи після смерті [PERSON], в тому числі з підстав відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON]

Outcome: approved