Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом 25.08.2017 року обґрунтовуючи тим, що 21.01.1999 року помер їх батько [PERSON], після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з нерухомого майна, в тому числі і право на земельну частку (пай) площею 1,92 умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі ( на місцевості), що знаходиться в колективній власності КСА «Білоцерківська» ( на даний час ТОВ «Агрофірма Білоцерківська») Білоцерківського району Київської області, що підтверджується сертифікатом на земельну частку (пай) серії КВ № 0061597, який зареєстрований 27 грудня 1966 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 597. Державний акт на земельну частку (пай) не виготовлявся. Вони є спадкоємцями першої черги, як діти померлого, а їй мати [PERSON], померла 16.03.2010 року. Вони своєчасно звернулись до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та 10 серпня 2017 року звернулися до нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, по причині відсутності у них оригіналу Сертифікату. Крім того, вони звернулись до Шкарівської сільської ради по питанню надання оригіналу сертифікату, на що отримали відповідь від 05.08.2017 року за № 02-14-215 про те, що сільська рада не в змозі надати оригінал сертифікату, оскільки останній був втрачений під час викрадання. Тому, просили визнати за ними право на спадкування по 1/2 частині земельної частки (паю), площею 1,92 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться в колективній власності ТОВ «Агрофірма Білоцерківська» с. Шкарівка, Білоцерківського району. 31.08.2018 року позивачі подали до суду з уточнену позовну заяву, в якій замінили відповідача у справі, яким є Шкарівська сільська рада, а ТОВ «Агрофірма Білоцерківська» - третя особа. В звязку з тим, що в іншому порядку вирішити дане питання не має можливості, позивачі просили в судовому порядку визнати за ними [PERSON], [PERSON], право на спадкування по 1/2 частині земельної частки (паю), площею 1,92 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що знаходиться в колективній власності ТОВ «Агрофірма Білоцерківська», с. Шкарівка Білоцерківського району, Київської області. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суд не повідомили. Представник позивача, адвокат за договором, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в позовному обсязі. Відповідач, Шкарівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду клопотання про розгляд справи у відсутності їх представника, та просили розглянути вищезазначену справу в межах чинного законодавства України. Третя особа, ТОВ «Агрофірма Білоцерківська» в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримують. Суд, заслухавши представника позивачів, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 332/2017, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що 21.01.1999 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), який є батьком позивачів, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та копіями свідоцтва про шлюб (а.с. 8,9,10,11). За життя [PERSON] заповітів не складав. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до якої входить спадкове майно: земельна ділянка (пай) площею 1,92 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі (на місцевості), що знаходиться в колективній власності КСА «Білоцерківська» ( на даний час ТОВ «Агрофірма Білоцерківська») Білоцерківського району Київської області, що підтверджується сертифікатом на земельну частку (пай) серії КВ № 0061597, який зареєстрований 27 грудня 1966 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 597, та довідкою Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області № 02-18-386 від 03.04.2017 року (а.с. 12,15). Спадкоємцями за законом на майно померлого [PERSON] є його діти: [PERSON], [PERSON], та дружина померлого [PERSON], яка померла 16.03.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7), які прийняли спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини 10.08.2017 року до Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.14) та матеріалами спадкової справи. 10.08.2017 року державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], перевіривши надані позивачами документи винесла постанову (а.с. 13), якою відмовилаТарасенко [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) площею: 1,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), що знаходиться в колективний власності КСА «Білоцерківська», с. Шкарівка, Білоцерківського району, Київської області, через відсутність документів, що встановлюють право власності на майно померлого. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. А за ч. 2 цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Відповідно до ст. 3 Указу Президента України від 10.11.1994 року за № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», який втратив чинність згідно з Указом Президента України від 20.07.2007 року за № 650/2007 (крім ст. 3), право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Відповідно до п. 17 Перехідних положень ЗК України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Отже, право громадянина на земельну частку (пай) посвідчується відповідним сертифікатом до виділення часток (паїв) в натурі (на місцевості), а після цього - власнику земельної частки (паю) видається державний акт на право власності на земельну ділянку. Тому, враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що спадкоємці [PERSON] [PERSON] [PERSON] набули право на отримання у власність по 1/2 частині земельної частки ( пай) площею 1,92 умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), що знаходиться в колективній власності КСА «Білоцерківська» ( на даний час ТОВ «Агрофірма Білоцерківська») с. Шкарівка, Білоцерківського району Київської області, що підтверджується сертифікатом на земельну частку (пай) серії КВ № 0061597, який зареєстрований 27 грудня 1966 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 597, однак не мають можливості оформити право на спадкове майно, оскільки державний акт на право власності на земельну частку (пай) не виготовлявся, що підтверджується матеріалами справи. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved