Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, який було уточнено, в якому просили суд, визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №10 у будинку №15 по вул.Семінарській в м.Одесі. У судове засідання зявився представник позивачки [PERSON] позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] [PERSON] у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила Треті особи [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, зясувавши всі суттєві обставини, вважає позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/2 частини квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності, яке видане на підставі розпорядження Приморької районної адміністрації Одеської міської ради від 06.02.2009 року №90, замість свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради від 09.06.2006 року №8-18705, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» від 12.07.2006 року, номер запису: 943 в кн.:611-пр26 (а.с.8а), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.9). Власниками іншої 1/2 частки квартири [ADDRESS] є треті особи по справі - [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки №2090 від 01.12.2016 року у вищевказаній квартирі зареєстровані позивачі [PERSON] та [PERSON], треті особи [PERSON] та [PERSON], та відповідачка по справі [PERSON] (а.с.12). Відповідачка на теперішній час зареєстрована, але фактично не проживала та не проживає в вищевказаній квартирі. Той факт, що відповідачка не проживала та не проживає в зазначеній квартирі підтверджується актом від 01.12.2016 року, посвідченим начальником дільниці №3 КП ЖКС «Фонтанський» [PERSON], підписом майстра дільниці №3 КП ЖКС «Фонтанський» [PERSON] щодо неможливість вручення судової повісток через не проживання та поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні. Наявність реєстрації у квартирі відповідачки порушує право власності позивачів, а саме позбавляє їх права розпоряджатися власним майном на свій розсуд. Згідно ст.317 УК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Однак для вчинення певних правочинів щодо будинку для забезпечення власних потреб необхідна згода проживаючих в ньому осіб. У відповідності до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Однак, на протязі тридцяти років за вказаною адресою відповідачка не проживала, ніяких відомостей щодо місця її знаходження не відомо Відповідачка ніколи не оплачувала ні проживання, ні комунальні послуги, тобто не виконувала і не виконує вимог ст.156 ЖК України, і позивачі вимушені платити додаткову суму комунальних платежів, платежів за газ, водопостачання і водовідведення. Також, реєстрація відповідачки у квартирі позивачів позбавляє їх можливості вільно розпорядитися своїм майном на власний розсуд як власників та значно обмежує їх законні права. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів свої сімї, інших осіб. Також, статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У разі якщо особа з поважної причини не може самостійно звернутися до органу реєстрації, зняття з реєстрації може бути здійснено за зверненням іншої особи та на підставі доручення, посвідченого в установленому порядку. Таким чином, на підставі наведеного суд вважає можливим позов [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити, визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою №10 по вул.Семінарській, 15 у м.Одесі.

Outcome: approved