Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] посилаючись на те, що вона перебувала з [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах з серпня 2005 року, шлюб вони не реєстрували, тому, що у їх віці це не було необхідним. Разом вони проживали однією сім'єю у її квартирі за адресою [ADDRESS]. Вели спільне господарство, мали спільний бюджет, підтримували та допомагали один одному. На час їх спільного проживання [PERSON] був вдівцем, мав дорослих дітей (в даний час відповідачів по справі), які з батьком не підтримували стосунків. У 2007 році [PERSON] переніс інфаркт, мав інші захворювання, в результаті чого потребував сторонньої допомоги та догляду, який вона йому надавала. Наприкінці 2012 року за порадою лікарів вони переїхали до дачного будинку за адресою [ADDRESS], де він у 2014 році помер. Даний будинок вони будували разом. Діти [PERSON] з ним свідомо не спілкувалися, станом здоров'я не цікавилися та байдуже ставилися до його життя. Син [PERSON] часто конфліктував із батьком, в результаті чого викликалась міліція. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті вона одноособово займалась організацією поховання та поминання. Просила суд: - встановити факт існування сімейних стосунків між нею та [PERSON] з серпня 2005 року по [INFO] року; - визнати спільною сумісною власністю подружжя садовий будинок за вказаною адресою та земельну ділянку під ним, грошові кошти розміщені на депозитному рахунку № [NUMBER] в ПАТ «ІмексБанк» у розмірі 233000 грн. та відсотки на ньому у розмірі 10 682 грн.; - визнати за [PERSON] право власності як за пережившим подружжям на ? частину садового будинку та на ? частину земельної ділянки, грошові кошти на депозитному рахунку у розмірі 116500 грн. та відсотки у розмірі 5341 грн.; - надати [PERSON] право на прийняття спадщини разом із спадкоємцями першої черги на ? частину садового будинку та на ? частину земельної ділянки, грошові кошти на депозитному рахунку у розмірі 116500 грн. та відсотки у розмірі 5341 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали поданий позов, просили суд його задовольнити, не визнали зустрічні позовні вимоги [PERSON], просили відмовити у їх задоволенні. Відповідач по справі та його представник в судовому засіданні не визнали поданий позов, зважаючи на те, що садовий будинок побудовано за рахунок сімейних коштів [PERSON] протягом 1988-1990 років. Через складне економічне становище у той період документи на будинок та земельну ділянку оформлено не було. Його батько постійно проживав у [ADDRESS] до садового будинку, який вони називали дача, приїзжав на вихідні та влітку, як і він. Про утворення сім'ї з іншою жінкою ніколи не казав до самої його смерті. В даний час [PERSON] йому, як спадкоємцеві чинить перешкоди у користуванні його спадковим майном - садовим будинком та земельною ділянкою у зв'язку з чим просив суд усунути йому перешкоди у користуванні нерухомим майном шляхом виселення [PERSON] з садового будинку. Просили задовольнити зустрічний позов [PERSON] Розглянувши поданий позов, зустрічний позов, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін та покази свідків суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первинного позову та про відмову у задоволенні зустрічного позову виходячи з такого. Судовим розглядом справи встановлено, що [INFO] року у віці 67 років помер [PERSON] (а.с.6, т. 1). На час його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на садовий будинок та земельну ділянку під ним розташовану за адресою [ADDRESS] ( а.с. 7-11, т. 1) та грошовий вклад на депозитному рахунку №1000008957 в ПАТ «ІмексБанк» (а.с.160-207 т. 1). Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] в частині встановлення факту існування сімейних відносин суд виходив з того, що існування таких стосунків та встановлення такого факту не породжує юридичних наслідків за законом у формі виникнення, зміни, або припинення прав у [PERSON] відносно майна [PERSON], оскільки спільне проживання однією сім'єю не є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Відповідно до ч., ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 21 СК України проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя. Таким чином сімейне проживання осіб не породжує у них правових наслідків спадкування, щодо майна, яке не набуто ними за період спільного проживання. Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання права власності на частину садового будинку, земельної ділянки суд приймає до уваги, що спірний садовий будинок був побудований на земельній ділянці до 2005 року, що доведено сімейним відео родини [PERSON] (а.с.71 т. 1), технічним паспортом на садовий будинок, у якому зазначено рік його забудови 2005 (а.с.11 т. 1). Відмовляючи у задоволенні позову в частині визнання права власності за спадкуванням грошових коштів [PERSON] на депозитному рахунку суд виходив з того, що позивачкою [PERSON] не доведено, а судовим розглядом не встановлено особистих внесень та вкладень на даний депозитний рахунок з її боку. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 грудня 2013 року ухвалив постанову у справі № 6-135цс13, предметом якої був спір про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та поділ майна, визначив, що під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, судам слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову суд виходив з того, що на час розгляду справи по суті [PERSON] не є власником спірного майна, тому питання порушення його права [PERSON] є передчасним. Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За нормами ч. 7 ст. 319 ЦК України діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лишу у випадках і в порядку, встановлених законом. Відмовляючи в задоволенні вимог позивачки суд виходив з того, що відповідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лишу у випадках і в порядку встановленому законом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. У відповідності з ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. 4 Конституції України, ст. 181, 182, 316, 321, 331, 1216, 1218 ЦК України, ст. ст. 3. 21 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed