Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Володимир-Волинської міської ради про визначення часток у праві спільної сумісної власності Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по вул. Зимнівська, 9, в м. Володимирі-Волинському, Волинської області. 08.02.2016 р. померла [PERSON], а 02.08.2017 року помер [PERSON], після їх смерті відкрилась спадщина за законом на належне їм спадкове майно. Просять виділити [PERSON], який помер 02.08.2017 року, [PERSON], яка померла 08.02.2016 року, [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] по 1/5 частки із спільної сумісної власності земельної ділянки, що розташована по вул. Зимнівськай, буд.№9, в м. Володимирі-Волинському, Волинської області. Позивачі в судове засідання не зявилися, однак подали заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю та просить проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не зявились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Дослідивши і оцінивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. З дослідженого судом Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №286221 встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]М, [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 1000 кв.м.,для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована по вул. Зимнівська, 9 в м. Володимирі-Волинському. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №180640, актовий запис №49, встановлено, що [PERSON] померла 08.02.2016р. Із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №204801, актовий запис 284, вбачається, що [PERSON] помер 02.08.2017р. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.1 ст. ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1, 2 ст.370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Судом встановлено, що між співвласниками вищевказаної земельної ділянки відсутня домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності, а також не ухвалювалось судом рішення з цього приводу. Оскільки вищевказана земельна ділянка є обєктом права спільної сумісної власності, а також не визначались частки у праві спільної сумісної власності у цій земельній ділянці, ні за домовленістю співвласників, ні за рішенням суду, тому в силу ч.2 ст. 370 ЦК України розмір часток кожного співвласника земельної ділянки є рівними і становить по 1/5 частки. Оцінивши всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є доведеними, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved