Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-29 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому, після зміни своїх позовних вимог просили встановити факт, що має юридичне значення, а саме належності [PERSON], померлій [INFO], Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого Піщанською сільською Радою народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області 04 листопада 1993 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2, на земельну ділянку площею 0,086 га, яка розташована на території садового товариства «Самарчук» по [ADDRESS], передану для забудови дачного будинку. В обґрунтування заявленого позову позивачі посилаються на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачам. У встановлений Законом строк позивачі звернулися до нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, однак постановою від 11.08.2015 року державний нотаріус П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину через наявність в наданих ними документах розбіжностей у по батькові спадкодавця та власника. За таких обставин позивачі звернулися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити, не заперечують проти проведення заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивачів суд ухвалив провести заочний розгляд справи. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачів [PERSON] (а.с.4,12-14). Факт правильності в написанні прізвища, ім'я по батькові померлої саме як [PERSON] підтверджується заповітом від 12.12.2006 року (а.с.5), копією договору дарування від 15.11.1995 року (а.с.8-9). Однак, судом також встановлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий Піщанською сільською Радою народних депутатів Новомосковського району Дніпропетровської області 04 листопада 1993 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2, на земельну ділянку площею 0,086 га, яка розташована на території садового товариства «Самарчук» по [ADDRESS], та передана для забудови дачного будинку на підставі рішення 17 сесії Піщанської сільської Ради народних депутатів від 16 квітня 1993 року, був оформлений на ім'я [PERSON] (а.с.6). З матеріалів справи суд вбачає, що позивачі як спадкоємці за заповітом звернулися із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку до державного нотаріуса П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Постановою нотаріуса від 11.08.2015 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через наявність в наданих ними документах розбіжностей у по батькові спадкодавця та власника (а.с.7). Таким чином, наявна розбіжність в написанні по батькові померлої матері позивачів у вищевказаних документах та у державному акті на право приватної власності на землю перешкоджає реалізації їх спадкових прав на вказану земельну ділянку. Враховуючи надані докази, суд вважає, що факти, на які посилаються позивачі, знайшли своє підтвердження, у правовстановлюючому документі - державному акті на право приватної власності на землю при його виготовленні була допущена неточність в написанні по батькові власника земельної ділянки, тому вимоги позивачів підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved