Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останньої борг в сумі 16000 гривень та судовий збір в розмірі 229 гривень 41 копійка. Свої вимоги мотивую тим, що відповідачка [PERSON] 06 вересня 1996 року за усною угодою взяла у неї грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, які зобов'язалась повернути на протязі двох років по одній тисячі на рік, про що була складена розписка від 01 листопада 1996 року. 01 листопада 1998 року відповідачка [PERSON] знову надала позивачці розписку, в якій зазначила, що вона 06 вересня 1996 року взяла у позивачки грошові кошти в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, які зобов'язалась повернути на протязі двох років по одній тисячі на рік. Однак до теперішнього часу відповідачка кошти не повернула. На неодноразові прохання позивачки сплатити борг в добровільному порядку відповідачка не реагувала. У зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з вказаним вище позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, на розгляд суду від позивачки надійшла заява з проханням розглянути справу її відсутність (а.с.22). Відповідачка у судове засідання не з'явилась. На адресу суду від відповідачки надійшла телефонограма про згоду з позовними вимогами позивачки та з проханням розглянути справу без її участі (а.с. 21), що відповідає вимогам ч.2 ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо це не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12 червня 2009 року передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити останньому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за період прострочення, а крім того, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (штраф, пеня), то вона підлягає стягненню з боржника в повному розмірі незалежно від стягнення збитків на підставі ст. 624 ЦК України. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтями 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається в письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від сум позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. При зазначених обставинах суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. Згідно оригіналу квітанції №2340 від 07 листопада 2013 року вбачається, що позивачка сплатила судовий збір в розмірі 229 гривень 41 копійка (а.с.1). Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача щодо відшкодування судових витрат в розмірі 229 гривень 41 копійка. На підставі викладеного ст.ст. 526, 625, 629, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved