Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивачка 12.10.2020 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно на дитину. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, хоча має таку можливість, оскільки працює, здоровий. Відповідач добровільно дає дитині 800 грн., однак цієї суми недостатньо для повноцінного забезпечення дитини. У неї складне матеріальне становище на даний час, і самостійно вона не в змозі належно забезпечити дочці належний рівень життя. Позивачка у судове засідання не з`явилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданому суду відзиві позов визнав частково, мотивуючи, що він приймає участь як у вихованні дочки так і в її утриманні, купляє одяг, взуття, дає кошти на харчування в школі. Він офіційно працює та отримує заробітну плату 6000 грн., а також має непостійний додатковий дохід в розмірі 2000-3000 грн. на місяць. Також згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 10.04.2019 р. він сплачує аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходів на утримання дочки [PERSON] , до досягнення нею повноліття. Крім того, допомагає своїй непрацездатній одинокій мамі. Тому не заперечував щодо стягнення з нього аліментів у розмірі ј частки від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON] . Проти часткового задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Шлюб між сторонами розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 09.03.2017 р., яке набрало законної сили 11.04.2017 р., малолітню дочку залишено проживати з матір`ю (а.с. 9). Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим порушуються права малолітньої дочки сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сім`ї, на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного всебічного розвитку. Твердження відповідача про те, що він у добровільному порядку надає допомогу на утримання дитини, не спростовують необхідності стягнення аліментів. Щодо пояснення відповідача про те, що він сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі ј частини, суд зазначає, що із наданого відповідачем рішення Івано-Франківського міського суду від 10.04.2019 р. вбачається, що дочка [PERSON] , [INFO] на даний час досягла повноліття. При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності з вимогами\~ст.180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ч.2\~ст.182 СК України\~(у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1\~ст.184 СК України\~передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1\~ст.182 СК України\~враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоров`я відповідача, що є задовільним, і матеріальне становище відповідача, який працює офіційно у приватного підприємця [PERSON] , отримує заробітну плату у розмірі 6000 грн.;\~3)\~відповідач маємаму пенсіонерку [PERSON] , [INFO] ; 3-1) відсутність даних щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів. З огляду на викладене суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд зазначає, що вказаний розмір аліментів відповідає мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, що становить розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від шести років, який з 01.01.2021 р. складає 2395 грн. З урахуванням вимог ч.1\~ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути 840,80 грн. судового збору в дохід державного бюджету. На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України,\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved