Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просять виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в окремий обєкт нерухомого майна квартиру [ADDRESS], що складається з наступних приміщень: житлових кімнат - площею 16,9 кв.м. та 11,9 кв.м., кухні, площею 7,7 кв.м., ванної кімнати, площею 2,6 кв.м., вбиральні, площею 1,1 кв.м., коридору, площею 8,9 кв.м. та балконом, площею 2,2 кв.м. В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1996 року реєстраційний № 7-96-75193 сторонам по справі на праві спільної сумісної власності належить житлове приміщення квартири № 15 та № 16 у будинку 128 по вул. Велика Кільцева в м. Харкові. Також, у вказаному житловому приміщенні зареєстровані малолітні діти [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]. Протягом багатьох років між сторонами фактично склався певний порядок користування спільним майном: позивачі по справі користуються приміщеннями квартири № 15, в свою, чергу, відповідачі по справі користуються приміщеннями квартири № 16. Оскільки спірне майно фактично складається з двох ізольованих житлових приміщень, які облаштовані окремими виходами, бажають виділити їм частку в натурі. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, але їх представник [PERSON], подала до суду заяву, про розгляд справи за відсутності позивачів, зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, але представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON], подала до суду заяву, про розгляд справи за відсутності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], зазначила, що зустрічний позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти задоволення первісного позову. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що зустрічний позов підтримують та просять його задовольнити, не заперечують проти задоволення первісного позову. Відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Є подано до суду зустрічний позов про виділ в натурі частки зі спільної сумісної власності в окремий обєкт нерухомості, в якому відповідачами визначено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] В зустрічному позові, з урахуванням уточнень, позивачі просили припинити право спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на Житлове приміщення квартири № 15 та 16 у будинку 128 по вул. Велика Кільцева в м. Харкові; та виділити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в окремий об'єкт нерухомого майна квартиру [ADDRESS], що складається з наступних приміщень: житлових кімнат - площею 16,7 кв.м., 11,0 кв.м., 12,9 кв.м., кухні, площею 7,7 кв.м., ванної кімнати, площею 2,6 кв.м., вбиральні, площею 1,1 кв.м., коридору, площею 13,7 кв.м., та двома лоджіями, площею 3,2 кв.м. кожна. В обґрунтування зустрічного позову відповідачі зазначали, що не заперечують проти задоволення первісного позову, оскільки дійсно між сторонами фактично склався певний порядок користування спільним майном: позивачі за первісним позовом користуються приміщеннями квартири № 15, та відповідачі приміщеннями квартири № 16, та у звязку з наведеним просять виділити їм приміщення квартири № 16. Третя особа, [PERSON], яка діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявилася, але подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що просить первісний позов задовольнити, не заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1996 року, реєстраційний номер 7-96-75193, свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ №202126 від 24.10.2003 року, серії 1-ВЛ № 151270 від 08.06.2002 року, серії 1-ВЛ №196578 від 19.09.2003 року, серії 1-ВЛ № 115196 від 26.06.2009 року, власниками квартири за адресою: м.Харків, вул. Велика Кільцева, 128, кв.15,16, на праві спільної сумісної власності є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.10, 13, 47, 50, 56/ Як вбачається з технічного паспорту, виготовленого ТОВ «ЛЕКСТАТУС ГРУП», станом на 10.03.2017 року, квартири 15, 16 за адресою: м.Харків, вул. В. Кільцева, 128, кв.15,16, розташовані на 4 поверсі 16 поверхового будинку та складається з 5 кімнат, загальна площа квартири становить 123,4 кв.м., житлова 69,4 кв.м./а.с.78-82/ Позивачі та відповідачі, зазначили, що між ними склалось фактичне користування квартирою, яке дозволило в натурі зробити розподіл приміщень з самостійними виходами та окремими незалежними житловими приміщеннями, а саме: позивачі користуються приміщеннями квартири №15, відповідачі користуються приміщеннями квартири №16. З технічного паспорту вбачається, що за технічними показниками є технічна можливість поділити спірні квартири, оскільки кожній із сторін може бути виділено житлове приміщення з самостійним виходом, приміщення складається з окремих квартир з самостійними комунікаціями. Згідно з положеннями ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Відповідно до ч.1,3ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Ст. 379 ЦК України вказує, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Згідно ст. 368 ЦК України, спільна сумісна власність є власністю двох або більше осіб на одне і те ж майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Згідно ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до положень ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Оскільки, сторони домовились щодо розмірів часток у праві власності, та є технічна можливість виділу житлового приміщення в певному розмірі, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і правомірними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved