Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], Харківській прикордонний загін Східного регіонального управління, в якому просить суд надати дозвіл на виїзд [PERSON], [INFO], на виїзд за межі України до Російської Федерації без згоди та супроводу батька [PERSON], у супроводі бабусі, громадянки України [PERSON], тимчасово, до 20 лютого 2019 року. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що відповідач [PERSON] ч та [PERSON] є батьками [PERSON], а позивачка є матірю[PERSON] О. С. і бабусею [PERSON] Крім того, в позові вказано, що в 2013 році [PERSON] поїхала до Російської Федерації проживати та працювати, та з цього часу мешкає в м. Москва, разом з нею мешкає її син [PERSON] та відвідує там школу. Позивачка вказує також, що у 2015 році вона забрала [PERSON] в м. Купянськ на літні канікули, а коли звернулася до відповідача з проханням про надання їй дозволу на виїзд з онуком до Російської Федерації, щоб він міг продовжувати навчання та мешкав разом з матірю [PERSON], він їй відмовив, повідомивши, що надасть дозвіл після того, як [PERSON] відмовиться від аліментів. Також позивачка вказує, що з 2013 року відповідач не приймає участі у вихованні сина, аліменти сплачує по 50 грн., щоб його не притягували до кримінальної відповідальності. Позивачка та її представник у судовому засіданні доводи позову підтримали, просили його задовольнити. Відповідач, наледжним чином повідомлений у судове засідання не з'явився,. Српава розглядяється заочно, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особиХарківській прикордонний загін Східного регіонального управління, у судове засідання також не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином,\~\~про причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином,\~\~про причини неявки суду не повідомила. Суд не вбачає перешкод для розгляду справи у відсутності третіх осіб, оскільки це не вплине на їх права. Вивчивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.09.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп'янську реєстраційної служби Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області(а.с.4). Рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 27.06.2012 р. з [PERSON] на користь[PERSON] стягуються аліменти на утримання [PERSON], 20 лютого 2002 року (ас.5). [PERSON] було надане нотаріально засвідчене мовою оригінала « согласие на временные выезд ее несовершеннолетнего сына [PERSON] … из Российской Федерации в Украины и возвращение его в Российскую Федерацию в период с пятого июля 2014 года по пятое октября 2014 года в сопровождении [PERSON] ( а.с.6). [PERSON] надавалася заява, яка нотаріально засвідчена, на згоду на тимчасові поїздки за кордон до Російської Федерації його малолітньому сину [PERSON] строком з сімнадцятого червня дві тисячі одинадцятого року до тридцять першого грудня дві тисячі одинадцятого року включно, супроводжувати в поїздка якого буде або [PERSON] або [PERSON] (а.с.7)., [PERSON] має закордонний паспорт з датою закінчення 24 липня 2018 року (а.с.8). [PERSON], 3.03. [INFO], є громадянкою України (а.с.9). Як вбачається зі (мовою оригінала) справок средней общеобразовательной школы № 386 г. Москві, выданных 16.11.2012 г. № 1535, 23 января 2014 г. № 2132 от 23.01.2014 г., № 2908 от 30.04.2015 г. Сетову Евгению Олеговичу, в том, что он действительно является учеником школы (а.с.29, 30). На а.с. 31 міститься засвідчене нотаріально (мовою оригінала) « согласие [PERSON] на въезд своего сына [PERSON], [INFO] вместе с сопровождающим [PERSON] из Украины в Российскую Федерацию в период с десятого октября две тысячи пятнадцатого года по дсятое января две тысячи шестнадцатого года (а.с.31) Згідно п.3 ч.3\~ст.313 Цивільного Кодексу України\~фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України за згодою батьків та в їхньому супроводі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] виповнилося 12 років. У відповідності до п.3 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених\~постановою КМУ від 27.01.1995 року №57\~(в редакції\~постанови КМУ від 25.08.2010 року №724) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі. Пунктом 4 даних правил встановлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, здійснюється у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Частина 7\~ст.7 Сімейного Кодексу України\~встановлює, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. В силу положень ст. ст.\~150,\~155 Сімейного Кодексу України\~батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані поважати дитину, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, здійснення батьками своїх прав має ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з того, що виїзд неповнолітнього [PERSON] за кордон відповідає його інтересам, за своєю метою має сприяти загальному розвитку дитини, продовженню його навчання, відсутність згоди відповідача в контексті даних правовідносин порушує його права та інтереси. Відповідно до\~ст. 150 Сімейного Кодексу України\~на батьків покладено обов'язок виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї, своєї Батьківщини, також покладено обов'язок піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьки зобов'язані поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною загальної освіти, готувати дитину до самостійного життя. Згідно вимог\~ст. 152 Сімейного Кодексу України\~право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. На підставі вимог\~ст. 155 Сімейного Кодексу України\~здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. При таких обставинах суд вважає позов обгрунтованим. Разом з цим, суд враховує наявність згоди матері литини- Сєтової ОС. яка надала згоду на вїзд сина [PERSON] разом з супровожуючою [PERSON] з України у Російську Федерацію на період з 10 жовтня 2015 р. по 10.01.2016 року. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, але підлягають задоволенню частково, з урахуванням періоду часу, на який надала згоду [PERSON], тобто до 10.01.2016 року

Outcome: partial