Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, яким просять зняти заборону на об'єкт нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS], зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №2069646 від 09.06.2005 року, зняти заборону на об'єкт нерухомого майна, розташованого по [ADDRESS], зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №2076814 від 13.06.2005 року. Позов обґрунтовують наступним. Під час розгляду цивільної справи №2-13/2011, яке відбулося 31.10.2013 року, їм стало відомо про наявність заборон відносно майна, яке перебуває у їх власності, а саме: будинок [ADDRESS]. Про наявність заборон їм стало відомо після ознайомлення з інформаційною довідкою з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 31.10.2013 року. Зокрема, з інформаційної довідки випливає, що заборони виникли 15.12.1954 року на підставі позики, отриманої [PERSON] в Облкоммунбанку, а також 11.06.1959 року на підставі позики, отриманої у Заводу ім. Кірова, м. Токмак. Вважають, що вищезазначені заборони є незаконними та підлягають зняттю з таких підстав. [PERSON], який є позичальником відповідно до інформаційної довідки, не є ані власником, ані співвласником будинку [ADDRESS]. Власниками цього об'єкту нерухомості є позивачі. Ця обставина підтверджується договором купівлі-продажу від 03.11.2004 року (9/20 частин належить [PERSON].), договором від 20.02.2008 року (11/20 частин належить [PERSON]). Ані [PERSON], ані [PERSON] ніколи не брали позики в Облкоммунбанку та у Заводу ім. Кірова. Хто такий [PERSON], позивачам невідомо. Насправді, на будинок, який зараз знаходиться за адресою: [ADDRESS] заборона не накладалася, а [PERSON] ніколи не був його власником. Для з'ясування обставин, за яких на об'єкт нерухомості був накладений арешт, позивачі звернулися до комунального підприємства «Абрис» Токмацької міської ради. У відповідь їм повідомлено, що інвентарна справа на будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], була заведена лише у 1996 році. Аналогічну інформацію їм повідомив і виконком Токмацької міської ради. Ця обставина підтверджується відповідними листами № 256 від 13.08.2014 р. та № 1740/21-42 від 15.09.2014р. Отже, наведені факти виключають можливість накладення будь-якого арешту в 1954 та 1959 роках саме на цю будівлю. Ця обставина підтверджується також інформаційною довідкою з реєстру заборон, згідно якої об'єктом обтяження був саме житловий будинок, у той час як позивачі володіють нежитловим будинком. З вищевикладеного слідує, що позики, які видавалися [PERSON] Облкоммунбанком та Заводом ім. Кірова від у 1954 та 1959 роках і на підставі яких накладалися заборони на будинок, що мав адресу: [ADDRESS], до спірної нерухомості і до позивачів особисто жодного відношення не мають. За таких обставин вони не мають жодних боргових зобов'язань перед Облкоммунбанком та Заводом ім. Кірова, а відповідно накладення заборони на спірний будинок, який на даний час має поштову адресу: [ADDRESS], є незаконним. У зв'язку з наявністю заборон, позивачі не мають можливості здійснити своє право власності повною мірою. Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечення на позов не надала. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Позивачі є співвласниками нежитлової будівлі за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є власником 11/20 частин будівлі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.02.2008 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.02.2008 №17925395. [PERSON] є власником 9/20 частин будівлі, що підтверджується договором купівлі-продажу від 03.11.2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.11.2004 №5437701. Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 31.10.2013 №11946774, на жилий будинок за адресою: Запорізька область, [ADDRESS] накладена заборона №2069646 на підставі позики Облкоммунбанку від 15.12.1954 року та заборона №2076814 на підставі позики заводу ім. Кірова від 11.06.1959 року. Власником майна визначений [PERSON]. Інвентарна справа на спірну будівлю була заведена у 1996 році, тому встановити рік її побудови та поштову адресу в 1954 та 1956 роках не має можливості, що підтверджується листом КП «Абрис» Токмацької міської ради від 13.08.2014 №256, листом виконавчого комітету Токмацької міської ради від 15.09.2014 №1740/21-42. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], на майно якого накладені заборони, не є власником спірної будівлі, адже відповідно договорів купівлі-продажу від 03.11.2004 року та від 28.02.2008 року попередніми її власниками були територіальна громада м. Токмака в особі Токмацької міської ради та [PERSON]. Заборони накладені на житловий будинок, а спірна будівля завжди була нежитловою. Зазначені обставини дають суду підстави вважати, що заборони накладені на інший житловий будинок, який раніше мав поштову адресу спірної будівлі. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. На підставі викладеного,

Outcome: approved