Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] , 2020 року народження, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що [PERSON] , [INFO] є спільним сином її та відповідача. Син перебуває на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріально не забезпечує сина. На даний час син є повнолітнім, однак продовжує навчатися на денній формі навчання в Інституті енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка». У зв`язку із навчанням син не працює та не може самостійно оплачувати собі навчання, а тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 01.10.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 22.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.11.2020о 16год. 30хв. в приміщенні Жидачівського районного суду Львівської області за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Я. Мудрого, 20. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду не з`явився, подав заяву в якій зазначає, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, шляхом сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON] [INFO] , є позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження видане Вільхівецькою сільською радою Жидчівського району Львівської області 30.08.2002 серії [NUMBER] /а.с.4/. 18.12.2007 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис № 159 та відділом реєстрації актів цивільного стану Жидачівського районного управління юстиції Львівської області видано свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18.12.2007. /а.с.26/ Згідно з довідкою №356 від 30.06.2020, виданої Національним університетом «Львівська політехніка» [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Інституту енергетики та систем керування НУ «Львівська політехніка». закінчує навчання у червні 2023 року. /а.с. 11/. Згідно з довідкою № 627 від 01.07.2020, виданою Вільховецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . /а.с. 6/. Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 СК України). Відповідно до частин першої, другої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина є продовження ними навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У ст. 201 Сімейного кодексу України зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В законі не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів у кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Аліменти, спрямовані на утримання дитини, повинні бути достатніми і, разом із тим, співрозмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Наведена правова позиція відображена в Постанові Верховного Суду від 04.08.2020 у справі № 489/100/18. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , який є студентом 1 курсу денної форми навчання першого (бакалаврського) рівня вищої освіти Інституту енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка», закінчує навчання у червні 2023 року. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на повнолітнього сина, що продовжує навчання, суд виходить з того, що відповідач позов визнав, є фізично здоровою особою працездатного віку, даних про те, що він має інші аліментні зобов`язання чи непрацездатних осіб на утриманні, судом не здобуто, тому останній зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина, який продовжує навчання. При цьому суд враховує як матеріальне становище відповідача, так і його сина [PERSON] , який продовжує навчання та є студентом Інституту енергетики та систем керування Національного університету «Львівська політехніка» за денною формою навчання, у зв`язку з чим не працює, а відтак потребує матеріальної допомоги. Таким чином, беручи до уваги зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 08 вересня 2020 року і до досягнення ним 23-ох років, або припинення навчання. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Щодо позовної вимоги, в частині призначення розміру аліментів не меншому 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то такі до задоволення не підлягають, оскільки [PERSON] , [INFO] є повнолітнім. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial