Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить встановити: - факт постійного проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини спадкодавця [PERSON] , разом зі спадкоємицею [PERSON] без шлюбу з червня 2007 року по [INFO] ; визнати за [PERSON] право власності у спадщині що відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , померлого [INFO] на: \~ \~ \~ \~ 1) однокімнатну квартиру [ADDRESS] ; 2) земельну ділянку під садівництво розміром 0,10 га розташована на території с. Циркуни в масиві земель між теплицями і відділенням КПСП «Циркунівське» та Держлісфондом; 3) металевий гараж установлений за адресою: [ADDRESS] . [ADDRESS] обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що вона та [PERSON] перебували цивільному шлюбі, з серпня 2007 року проживали разом в квартирі за адресою [ADDRESS] , яка належить позивачу на праві власності. Ніхто з них не перебував у будь-якому іншому шлюбі за період спільного життя. З 09 жовтня 1960 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] . Від цього шлюбу вони мали доньку [PERSON] , 1962 року народження, яка має свою сім`ю, мешкає окремо в [PERSON] . Після смерті чоловіка позивач проживала сама. [PERSON] також перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , які мешкали за адресою [ADDRESS] , проживали вони у двох, дітей не мали. [INFO] дружина [PERSON] померла. Чоловік [PERSON] після смерті дружини залишився самотній, один проживав за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому та його дружині на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським Центром Приватизації державного житлового фонду 07 жовтня 1996 року, зареєстрованого Державним комунальним підприємством Харківського бюро технічної інвентаризації 07 жовтня 1996 року під № 11-2-11308. Після смерті дружини, [PERSON] видане Свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку квартири. Разом з [PERSON] позивачка працювала на одному підприємстві, мали дружні? стосунки, прийняли рішення проживати спільно як чоловік та жінка, вирішивши проживати у позивача. 10 серпня 2007 року у присутності рідних та знайомих [PERSON] у присутності всіх запропонував стати його дружиною. Позивачка та [PERSON] разом проживали, вели спільне господарство, мали єдиний бюджет, з якого сплачували комунальні послуги, робили ремонти у квартирі та у дачному будинку. [PERSON] був тяжко хворою людиною, визнаний інвалідом 3-ї групи, з дитинства довічно перебував на обліку у медичному закладі та знаходився під наглядом лікарів, періодично проходив стаціонарне лікування, кожного року лікувався у медичних закладах, мав каліцтво - ампутацію лівого бедра, хронічний остеомієліт бедреної кості, пієлонефрит, гіпертонію, цукровий діабет, за станом здоров`я йому потрібна постійна стороння допомога. Увесь час спільного життя позивач опікувалась своїм цивільним чоловіком, надавала йому усіляку допомогу як і він опікувався нею, станом здоров`я, оскільки остання також є інвалідом другої групи. [INFO] [PERSON] помер. Це сталося у квартирі, де вони постійно з ним проживали за [ADDRESS] , внаслідок тромбозу верхньої брижової артерії. Позивачка поховала свого чоловіка на цвинтарі у П`ятихатках, у огорожі де поховані її батьки, та зробила помини своєму чоловіку. У Київському пенсійному фонді м. Харкова отримала грошову допомогу на поховання чоловіка [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] , в день його смерті [INFO] , відкрилася спадщина та позивач, маючи право на спадкування з підстав, що вони проживали спільно як чоловік та жінка однією сім`єю, належним чином почала здійснювати свої права, в строк для прийняття спадщини визначений ст.1270 ЦК України вступила у фактичне володіння та управління спадщиною та звернулась з заявою до Восьмої Харківської нотаріальної контори, де заведена спадкова справа за № 578/2018 від 14.09.2018, номер справи у Спадковому Реєстрі 62991815 після смерті чоловіка. Інших спадкоємців, які б заявили про своє право на спадщину немає. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. Суд, заслухавши позивача, допитав свідків, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З червня 2007 року по 17 червня 2018 року [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, побут та бюджет, проти чого сторони не заперечували та підтвердити у судовому засіданні заслухані свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 18.06.2018. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~/ а. с. 10/ Згідно відповіді завідувачої 8 ї ХДНК від 16.01.2019 №164/02-14 за матеріалами спадкової справи (№578/2018 від 14.09.2018, номер справи у Спадковому реєстрі 62991815), заведеної після смерті - [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , наявні дані про те, що єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину є позивач (заява про прийняття спадщини зареєстрована у книзі обліку та реєстрації спадкових справ 14.09.2018 під №1512). \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~/ а. с. 19 / За вимогами п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі ст.3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно з роз`ясненнями Верховного суду України від 01.01.2012 року, викладеними у судовій практиці щодо розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд вправі розглядати справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу з умов: має місце спільне проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, термін спільного проживання (не менше п`яти років), мета встановлення факту (розподіл спільного набутого майна, спадкування за законом), тощо. Доказами про наявність факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу також можуть бути спільна сплата рахунків, оформлення кредитів, тощо. Як зазначено у Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про прав на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України проте, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. До спільної сумісної власності подружжя не належить майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди. Таким чином встановлено, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для отримання спадщини, оскільки визнання факту проживання вказаних осіб однією сім`єю не менше п`яти років до дня відкриття спадщини автоматично призводить до визнання заявника спадкоємцем четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України. Отже встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що полягають у отриманні статусу спадкоємця четвертої черги. За змістом статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Суд вважає доведеним факт спільного проживання позивачки [PERSON] та [PERSON] однією ісм`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2007 року по час його смерті [INFO] . Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Так, ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦК України. У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до положень ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: - 1) \~ \~ \~ \~однокімнатна квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала померлому на праві власності на житло, виданого Харківським міським Центром Приватизації державного житлового фонду 07 жовтня 1996 року по реєстру за № 2-96-83378112, розпорядження № 13534 П2 від 07 жовтня 1996 року, зареєстрованого Державним комунальним підприємством Харківського міського бюро технічної інвентаризації 07 жовтня 1996 року від № П-2-11308 та згідно з Свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 березня 2004 року, як спадкоємцем після померлої дружини 09.вересня 2003 [INFO] [PERSON] ; - 2) \~ \~ \~ \~земельної ділянки, яка надана [PERSON] рішенням Циркунівської сільської ради Харківського району, Харківської області від 22.05.1998 № 319 під садівництво у приватну власність площею 0,10 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Циркуни в масиві земель між теплицями і відділенням КСП «Циркунівське» та Держлісфондом. На підставі зазначеного рішення видано Державний Акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,10 гектарів, виданого громадянину України [PERSON] , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2391 26.05.1998; У користуванні [PERSON] знаходився металевий гараж, який згідно з Постановою Ради Міністрів України від 12.07.82 № 778, а також Рішення Харківського міськвиконкому від 09.04.68 р. реєстр.. № 113-2, від 13.02.91 за №28, виконком Київської районної Ради вирішив: затвердити рішення районної гаражної комісії від 21.10.1992, Акт 25/4 та дозволити встановити в тимчасове користування металевий гараж інваліду 3 гр. [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS] . Таким чином, з урахуванням наведеного, позивачка [PERSON] в судовому засіданні довела відповідними доказами, що вона разом проживала з [PERSON] однією сім`єю та після смерті [PERSON] прийняла спадщину на однокімнатну квартиру [ADDRESS] та на земельну ділянку розміром 0,10 га, яка розташована на території с. Циркуни відділення КСП « Циркунівське, а тому цій частині позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню і суд визнає за позивачкою на це майно право власності. У задоволенні позовних вимог в частині визнання за позивачкою права власності на металевий гараж, установлений за адресою: [ADDRESS] необхідно відмовити у зв`язку з тим, що даний металевий гараж був наданий у користування [PERSON] як інваліду 3 групи, в тому не може входити у спадкове майно, а позивачка при наявності відповідних документів може оформити на право користування вказаним гаражем. На підставі викладеного,

Outcome: partial