Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом,відповідно до якого зазначили,що 26 листопада 1974 року помер [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок № 8 по вулиці Маяковського( раніше провулок Октябрьський, 1) в м. Ірпені Київської області. Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі Договору на право забудови на наданих в безстрокове і безкоштовне користування земельних ділянок генералам та старшому офіцерському складу, які прослужили в рядах [PERSON] 25 років і більше від 27 вересня 1954 року. 30 вересня 1954 року цей Договір був нотаріально посвідчений нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори [PERSON] По реєстру № 4091. Вказаний будинок зареєстрований на праві особистої власності в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 17.09.1958 року. За життя, а саме 13 червня 1974 року, [PERSON] склав заповіт на користь своєї дружини [PERSON]. [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом фактичних дій, відповідно до правил ст. 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом з чоловіком, поховала його. Після смерті чоловіка користувалася всім належним йому майном. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та не видавалась з 1977 року по 22 липня 1999 року, [PERSON] не одержала в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. 22 лютого 1991 року померла [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок № 8 по вулиці Маяковського в м. Ірпені Київської області. За життя, а саме 15 травня 1986 року, [PERSON] склала заповіт на користь свого сина [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері шляхом фактичних дій, відповідно до правил ст. 549 ЦК УРСР в ред. 1963 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом з матірю, поховав її. Після смерті матері користувався всім належним матері майном. Спадкова справа після смерті [PERSON].С. не заводилась та не видавалась з 22 лютого 1991 року по 22 липня 1999 року, [PERSON] не одержав в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. 29 березня 2013 року помер [PERSON]. Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок № 8 по вулиці Маяковського в м. Ірпені Київської області. Заповіту [PERSON] на залишив. Позивачі по справі зазначають,що [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (дочка спадкодавця) прийняли спадщину відповідно до правил ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідачі у справі, [PERSON] та [PERSON] (діти спадкодавця) спадщину після смерті батька не прийняли, оскільки не проживали постійно із спадкодавцем, до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини не подавали. 03.03.2015 року державний нотаріус Ірпінської міської державної нотаріальної контори [PERSON] відмовила їм позивачам-у видачі свідоцтв про право на спадщину, що підтверджується листом від 03.03.2015 року № 254\\091-16 Ірпінської міської державної нотаріальної контори. Зважаючи на те, що ми не мають можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка та батька, вони вимушені звернутися до суду з позовом про визнання права на спадщину в порядку спадкування за законом. Позивачі просять визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку № 8 по вулиці Маяковського в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 29 березня 2013 року.Визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку № 8 по вулиці Маяковського в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 29 березня 2013 року. Відповідач по справі [PERSON] подав до суду зустрічну позовну заяву,відповідно до якої зазначив,що його батько [PERSON] помер 29 березня 2013 року.Після його смерті відкрилась спадщина - будинок за № 8 по вул. Маяковського, 8 в м. Ірпінь., Київської області.Спадкоємцями першої черги по справі являються всі сторони по [PERSON] на спадок не претендує. Після смерті батька вони втрьох: він, мати та сестра домовились, що спочатку оформимо будинок на батька, а потім поділять його на три рівні частини між ними. Кожний з нихс мав право на 1\\3 частину спадка.Сестра просила не звертатись до нотаріуса в шестимісячний термін , так як між ними не було протиріч відносно розподілу спадка.Для нього родинні цінності являються пріоритетними. Коли він одержав позовну заяву, зрозумів , що сестра використала його довіру в своїх корисних цілях. Сестра не проживала з батьком на момент його смерті. Вона зі своєю сім'єю на той час проживала за адресою : [INFO]. І тільки в листопаді 2014 року поселилась в спадковий будинок після 1 року 8 місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] цього , як він так і сестра постійно займались ремонтом будинку, вважали його своїм. Так, ним були проведені наступні роботи: встановлення газового опалення - на що було ним витрачено 14500 гривень, з яких 8000 гривень він сплатив за роботу майстру [PERSON], провів водопровід-1300 гривень, електрику, каналізацію, відремонтував кімнату, підлогу та стелю на веранді. Наймав працівника для цих робіт [PERSON]. Він вважає , що має повне право на поновлення строку на прийняття спадщини згідно ст. 1272 ЦК України. Позивач зазначає,що ним строк пропущений з поважних причин,поскільки являється інвалідом 2 групи, має 1 категорію постраждалого внаслідок аварії на ЧАЕС.Постійно хворіє,в 2014 році переніс тяжку операцію в звязку з онкозахворюванням. Також, він постійно був у відрядженнях майже кожну неділю, в червні 2013 року на протязі одного місяця лікувався в клінічному санаторії «Хмільник». З 11.06.2014 року по 24.06.2014 року та з 10.07.2014 року по 22.08.2014 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Ірпінській міській поліклініки. Вказані обставини дають йому право на поновлення строку на прийняття спадщини. Не зважаючи на те, що сестра бажає його позбавити спадка, він визнає за нею право на спадок. Вона теж не зверталась в шестимісячний термін з заявою до нотаріуса та не проживала до смерті батька в спадковому будинку. [PERSON] того, він не згодний з оцінкою будинку позивачами. По справі немає доказів про вартість будинку - 300000 гривень. По справі необхідно провести будівельну експертизу для визначення дійсної вартості спадкового будинку. Просить визнати за ним [PERSON] право власності на 1\\3 частину будинку за № 8 по вул. Маяковського в м. Ірпені Київської області в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 29 березня 2013 року. Позивачі та їх законний представник у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.Зустрічний позов не визнали та просили у зустрічному позові відмовити,поскільки [PERSON] у передбаченому законом порядку та строки не прийняв спадщину після смерті свого батька. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні Позов свого довірителя підтримала,основний позов визнала частково,вважає,що спадщина після смерті [PERSON] повинна бути розділена на трьох спадкоємців,відповідно до їх попередньої домовленості.У послідуючому ні відповідач ,ні його представник у судові засідання не з»являлись,у зв»язку з чим суд закінчив розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився,подав заяву про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнає. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,покази свідків,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов [PERSON] та [PERSON] таким,що підлягає до задоволення,а зустрічний позов [PERSON] таким,що не підлягає до задоволення. Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси». Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини». У судовому засіданні було встановлено,що 26 листопада 1974 року помер [PERSON],що стверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с.15). Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок № 8 по вулиці Маяковського( раніше провулок Октябрьський, 1) в м. Ірпені Київської області. Вказаний будинок належав спадкодавцю на підставі Договору на право забудови на наданих в безстрокове і безкоштовне користування земельних ділянок генералам та старшому офіцерському складу, які прослужили в рядах [PERSON] 25 років і більше від 27 вересня 1954 року. 30 вересня 1954 року цей Договір був нотаріально посвідчений нотаріусом Києво-Святошинської державної нотаріальної контори [PERSON] По реєстру № 4091. Вказаний будинок зареєстрований на праві особистої власності в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 17.09.1958 року. Викладені обставини підтверджуються Договором на право забудови, довідкою від 15.09.1958 року № 6721, [PERSON] про закінчення будівництва та вводі в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 05 грудня 1957 року, інвентаризаційною справою на домоволодіння № 8 по вулиці Маяковського в м. Ірпені.(а.с.7-14) За життя, а саме 13 червня 1974 року, [PERSON] склав заповіт на користь своєї дружини [PERSON]. Викладені обставини підтверджуються копіями заповіту, свідоцтва про одруження ( а.с.16-17 ) Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року «Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.» Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року «Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.» Відповідно до ст.. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року «Визнаєтьс,що спадкоємець прийняв спадщину ,якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини». У судовому засіданні встановлено,що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживала разом з чоловіком, поховала його. Після смерті чоловіка користувалася всім належним йому майном. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та не видавалась з 1977 року по 22 липня 1999 року, [PERSON] не одержала в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Викладені обставини підтверджуються архівною довідкою Київського обласного державного нотаріального архіву від 06.03.2015 року № 306\\01-17 (а.с.34), дані обставини по справі не заперечуються відповідачами по справі. Також,у судовому засіданні було встановлено,що 22 лютого 1991 року померла [PERSON],що стверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.18) Внаслідок її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок № 8 по вулиці Маяковського в м. Ірпені Київської області. За життя, а саме 15 травня 1986 року, [PERSON] склала заповіт на користь свого сина [PERSON]. Викладені обставини підтверджуються копіями заповіту, свідоцтвом про народження (а.с.19-20). [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживав разом з матірю, поховав її. Після смерті матері користувався всім належним матері майном. Спадкова справа після смерті [PERSON].С. не заводилась та не видавалась з 22 лютого 1991 року по 22 липня 1999 року, [PERSON] не одержав в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Викладені обставини підтверджуються архівною довідкою Київського обласного державного нотаріального архіву від 06.03.2015 року № 306\\01-17(а.с.34), дані обставини справи визнаються відповідачами по справі,а тому відповідно до ст.. 61 ЦПК України не підлягають окремому доказуванню. Також,у судовому засіданні було встановлено,що 29 березня 2013 року помер [PERSON],що стверджується копією свідоцтва про його смерть (а.с .21.) Внаслідок його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: житловий будинок № 8 по вулиці Маяковського в м. Ірпені Київської області. Заповіту [PERSON] на залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У судовому засіданні було встановлено,що спадкоємцями 1 черги за законом є дружина померлого-позивач по справі [PERSON] та діти померлого [PERSON], [PERSON],[PERSON] Анатолійович.Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією свідоцтва про одруження та про народження (а.с.22-25). Також,у судовому засіданні було встановлено,що спадкоємці 1 черги за законом [PERSON] ,[PERSON], [PERSON],[PERSON] у шестимісячний строк після відкриття спадщини не звернулись із заявами до нотконтори про прийняття спадщини після смерті [PERSON]Б,що стверджується витягом із спадкового реєстру (а.с. 52). Однак,у судовому засіданні було встановлено ,що позивачі по справі, [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (дочка спадкодавця) прийняли спадщину відповідно до правил ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Викладені обставини підтверджуються будинковою книгою, відповідно до якої позивачі [PERSON]Т та [PERSON]А зареєстровані на даний час та були зареєстровані на день смерті [PERSON]Б у будинку №8 по вул..Маяковського в м.Ірпені Київської області. Зазначені обставини справи стверджуються показами свідків [PERSON]О та [PERSON]А,які показали,що [PERSON]А на час смерті [PERSON]Б проживала разом із дітьми у будинку №8 по вул..Маяковського в м.Ірпені. Покази свідка [PERSON]В суд не приймає до уваги при вирішенні спору по суті,поскільки даний свідок є чоловіком позивача по справі,а тому зацікавлений у наслідках розгляду справи. Факт постійного проживання позивача [PERSON] із спадкодавцем [PERSON] на день його смерті не заперечується відповідачами по справі,в тому числі і відповідачем [PERSON]. [PERSON] того,у судовому засіданні було встановлено,що відповідач у справі, [PERSON] у передбаченому законом порядку та у встановлені законодавством строки не прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON] .Дану обставину не заперечує сам відповідач [PERSON] ,подаючи до суду заяву про визнання позовних вимог позивачів. Також,у передбаченому законом порядку та встановлені законодавством строки не прийняв спадщину після смерті [PERSON] його син-відповідач за основним позовом [PERSON] судовому засіданні було встановлено,що [PERSON] не звернувся у шестимісячний строк з дня смерті [PERSON]Б до нотконтори із заявою про прийняття спадщини.Також,до суду не було надано доказів тих обставин,що [PERSON] у інший спосіб,передбачений цивільним Кодексом України прийняв спадщину після смерті [PERSON] Згідно зустрічної позовної заяви [PERSON] просить визнати за ним право власності на 1\\3 частину спадкового майна після смерті [PERSON]Б з тих підстав,що він проводив ремонт у будинку після смерті спадкодавця,що між ним та позивачами за основним позовом була домовленість про розподіл спадкового майна між ними .Однак дані обставини не є підставами,передбаченими нормами Цивільного Кодексу України,який діяв на час відкриття спадщини,які дають підстави вважати,що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON][PERSON] того,[PERSON]А зазначає згідно зустрічної позовної заяви,що він з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Однак,до суду не надано доказів тих обставин,що [PERSON]А рішенням суду відповідно до ч 2 ст. 1272 ЦК України надано додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладені обставини справи,а також ті обставини,що [PERSON]Т та [PERSON]А прийняли спадщину після смерті [PERSON]Б відповідно до ст.. 1268 ЦК України,[PERSON] спадщину після смерті [PERSON]Б не прийняв та не претендує на спадщину,[PERSON] спадщину у передбаченому законом порядку та строки після смерті [PERSON]Б не прийняв,суд вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON]Т та [PERSON]А та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1\\2 частині житлового будинку №8 по вул..Маяковського в м.Ірпені Київської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON],який помер 29 березня 2013 року.У зустрічному позові [PERSON] відмовити. На підставі ст. 524,548,549 ЦК України (в редакції 1961р),ст.. 1216-1218,1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved