Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області допомогу на поховання чоловіка [PERSON] в розмірі 1218 грн. та одноразову допомогу сімї потерпілого в розмірі пятирічного заробітку потерпілого - в сумі 142313,08 гра. В обґрунтування вимог покликається на те, що 06.08.2014р. в ТЗОВ «ШансКий Буд» на території будівельного майданчика по вул. Величковського у м. Львові [PERSON],1960р.н., при виконанні ним робіт мурування стін та перегородок впав з висоти 8-го поверху, внаслідок чого помер. Вважає, що відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити допомогу їй як дружині на поховання чоловіка у розмірі 1218грн. та 142313,08 грн. одноразової допомоги сімї потерпілого в розмірі пятирічного заробітку потерпілого відповідно до ст..34 ЗУ «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» . У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтвердили та дали пояснення, аналогічні змісту позову. Представник відповідача - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Львівській області позовні вимоги заперечила та пояснила, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підставах, передбачених законодавством про працю, підлягають обовязковому страхуванню від нещасного випадку. Оскільки внески по обовязковому страхуванню за [PERSON] ТЗОВ «[PERSON] буд» не сплачувались, він не являвся застрахованою особою, тому не підпадає під дію Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Представник третьої особи - Головного Управління Держпраці у Львівській області просить позов задовольнити, вважаючи такий підставним та обгрунтованим. Заслухавши доводи сторін, вивчивши подані докази,суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. Із матеріалів кримінального провадження, яке зареєстроване у ЄРДР за №12014140090002493 від 06.08.2014 р. вбачається, що 06.08.2014р. в ТЗОВ «ШансКий буд» на території будівельного майданчика по вул.Величковського у м.Львові [PERSON],1960р.н., при виконанні ним робіт мурування стін та перегородок впав з висоти 8-го поверху, внаслідок чого помер. [PERSON] працював у ТЗОВ «Шанс КийБуд» на підставі цивільно-правової угоди. Комісією, утвореною наказом від 07 серпня 2014 року №693 територіального управління Держгірпромнагляду у Львівській області, з 07 серпня 2014 року по 18 вересня 2014 року проведено спеціальне розслідування нещасного випадку, про що складено відповідний акт. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року №1105-ХІУ такий акт є підставою для оплати страхових виплат. У разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобовязаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду у разі смерті потерпілого виплатою одноразової допомоги. П. 7 цього Закону передбачено що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку розмір одноразової допомоги його сім»ї повинен бути не меншим за пятирічну заробітну плату потерпілого . Відповідно до змісту постанови КМУ від 30.11.2011р. №1232 дія Закону поширюється на осіб, які фактично допущені до роботи згідно чинного законодавства в інтересах підприємства. Крім того, цією ж постановою визначено вичерпний перелік осіб, на яких її дія не поширюється, у який не включено осіб, які виконують роботи за цивільно-правовими договорами і сплачують внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування. Додатком 6 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року №1232 встановлено перелік обставин, за яких настає страховий випадок державного соціального страхування громадян від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а саме: виконання потерпілим трудових обов'язків за режимом роботи підприємства, у тому числі у відрядженні, перебування на робочому місці, на території підприємства або в іншому місці, пов'язаному з виконанням трудових обов'язків чи завдань роботодавця, починаючи з моменту прибуття потерпілого на підприємство до його відбуття, який повинен фіксуватися відповідно до правил внутрішнього трудового розпорядку, в тому числі протягом робочого та надурочного часу. Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» визначено правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 1 Закону застрахованою особою є фізична особа , яка відповідно до законодавства підлягає загальнообовязковому державному соціальному страхуванню і сплачує \\сплачувала\\ ,або за яку сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок страхувальником ,яким являється роботодавець . Згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону фізичні особи ,які виконують роботи на підприємствах за цивільно-правовими договорами , якщо виконувані ними роботи відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є платниками єдиного внеску і, відповідно, застрахованими особами. Відповідно до ст. 5 Закону у осіб, зазначених у п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону обовязки платників єдиного внеску виникають з дня укладення цивільно- правового договору, обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 року №1105-Х1У особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту) або на інших підставах, передбачених законодавством про працю, підлягають обовязковому страхуванню від нещасного випадку. Згідно відповіді Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова вбачається , що із отриманих доходів [PERSON] 1.1, за час роботи у ТзОВ «[PERSON] Буд» сплачувались внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування, а саме, сплачено внески за: червень 2014 року з нарахованої за виконану роботу суми 1168,80 грн.; липень 2014 року з нарахованої за виконану роботу суми 2415.52 грн.; серпень 2014 року з нарахованої за виконану роботу суми 467,52 грн.; Крім того, у додатках до отриманої відповіді з Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова міститься поданий страхувальником звіт про настання нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за вересень 2014 року, датований 24.09.2014р. про настання 18.09.2014р. нещасного випадку на виробництві з [PERSON] 1.1. Надана Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м.Львова інформація,а також відповідь Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Львівській області від 24.02.2015р. дають підстави вважати потерпілого застрахованою особою. При таких обставинах відповідач зобовязаний нарахувати та виплатити допомогу на поховання (ст.28 Закону 1105-ХІУ) позивачці ,як дружині загиблого [PERSON] у розмірі 1218грн. та 142313,08 грн. одноразової допомоги сімї потерпілого в розмірі пятирічного заробітку потерпілого (ст.34 Закону 1105-ХІУ). ТзОВ «[PERSON] Буд» визнало свої зобов»язання перед працівником, що загинув на виробництві, та добровільно виплатило допомогу.

Outcome: approved