Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Орджонікідзевского районного суду міста Маріуполя з позовом до Публічного акціонерного товариства Дельта Банк про захист прав споживачів та повернення депозитного вкладу. В обґрунтування заявлених вимог посилалась, на те що 14 серпня 2014 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу № 20004008327062 «Лояльний on-Line» у доларах США. Сума вкладу складає 28 343, 12 долара США, процента ставка на суму вкладу 9,5 процентів річних, термін дії договору до 13 вересня 2014 року. Крім того 03 вересня 2014 року між нею та Банком було укладено договір банківського вкладу № 20001008544127 «Лояльний on-Line» у доларах США. Сума вкладу складає 12 778,50 долара США, процента ставка на суму вкладу 9,5 процентів річних, термін дії договору до 03 жовтня 2014 року. Однак після закінчення строку договору позивачка суму вкладу не отримала, нею 11 листопада 2014 року було направлено лист вимогу про повернення коштів, на яку представниками Банку було надано відповідь, що гроші за депозитним рахунком перерахованій на її поточний рахунок, однак при зверненні до Банку для отримання вказаних коштів, які начебто були перераховані, [PERSON] було відмовлено, оскільки грошей на поточному рахунку не має. На підставі вище викладеного позивачка просить, суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» гроші за договором банківських вкладів від 14 серпня 2014 року та від 03 вересня 2014 року разом з процентами. Позивачка [PERSON] до суду не зявилась, від неї в матеріалах справи є заява з проханням слухати справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Від представника позивачки адвоката Довженко В.І. (який діє на підставі договору про надання юридичних послуг) надійшла заява, з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволені позову наполягає. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не є поважними, в звязку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу № 20004008327062 «Лояльний on-Line» у доларах США. Сума вкладу складає 28 343, 12 долара США, процента ставка на суму вкладу 9,5 процентів річних, термін дії договору до 13 вересня 2014 року. Крім того 03 вересня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір банківського вкладу № 20001008544127 «Лояльний on-Line» у доларах США. Сума вкладу складає 12 778,50 долара США, процента ставка на суму вкладу 9,5 процентів річних, термін дії договору до 03 жовтня 2014 року Після закінчення строку дії договорів банківського вкладу 13 вересня 2014 року та 03 жовтня 2014 року позивачка зверталась до банку із заявами, а саме 11 листопада 2014 року та 18 листопада 2014 року. Згідно відповіді ПАТ «Дельта Банк» від 15 листопада 2014 року вих. № 05-2554567 та відповіді від 18 листопада 2014 року вих. № 05-2579989, з яких вбачається, що згідно до умов договору № 20004008327062 банківського вкладу в доларах США від 14 серпня 2014 року по його закінчення суму вкладу було виплачено 12 листопада 2014 року шляхом зарахування на поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США, відкритий на імя [PERSON] до договору № 004-04525-050912 від 05 вересня 2012 року. Однак вказана інформація є недійсною, оскільки [PERSON] кошти за депозитним рахунком отриманні не були, вказана інформація про повернення вкладів є тільки на папері, на що позивачкою було направлено претензію від 19 листопада 2014 року до Банку про негайне повернення вкладів, відповідь на яку [PERSON] досі не отримала. Згідно із ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства та умов договору. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч.1 ст.1060 ЦК України). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти (ч.ч. 1, 5, 6 ст.1061 ЦК України). Приписами ч.1 ст.530 ЦК України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Під виконанням зобов'язань розуміють, вчинення кредитором і боржником дій, що становлять зміст зобов'язання, тобто відповідач повинен повернути всю суму вкладу з нарахованими відсотками за вищевказаним депозитним договором. Дії відповідача суперечать приписам ч.2 ст.1060 ЦК України, які передбачають, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Позивач пред'явив вимогу про видачу (отримання) вкладу, але банк не видав його. Таким чином, судом встановлено обставини, що свідчать про порушення банком норм закону, якими визначено обов'язковість повернення грошових коштів банківського вкладу за вимогою вкладника, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов'язання відповідача сплатити позивачу заборгованість за договорами банківського вкладу в розмірі 28 343, 12 долара США та 12 778,50 доларів США. Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача нарахованих процентів, суд виходить з того, що строк повернення вкладу та відповідних відсотків згідно умов Договору сплив 13 вересня 2014 року та 03 жовтня 2014 року. Банк вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання щодо повернення суми вкладів та відповідних відсотків, а тому саме з цієї дати Банк несе відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відповідних відсотків підлягають задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню відсотки за договором № 20004008327062 від 14 серпня 2014 року у розмірі 228,34 доларів США та відсотки за договором №20001008544127 від 03 вересня 2014 року у розмірі 101,16 долар США Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом про захист прав споживача, у зв'язку з чим судовий збір з відповідача підлягає стягненню у дохід держави. Враховуючи вимоги ст. 80 ЦПК України, відповідно до якої ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, суд визначає ціну позову у вказаній справі 41 451 доларів США 12 центів, (виходячи із курсу НБУ станом на 12.06.2015 року 100 доларів США = 2102,7), у зв'язку з чим судовий збір у цій справі становить 3 654 гривні .

Outcome: approved