Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним вище позовом про визнання права власності на спадкове майно, в обгрунтування якого, зазначили наступне. [INFO] помела мати позивачів, [PERSON]. Померлій належала 1/6 частини від 534/1000 частин квартири [ADDRESS]. 29 липня 2005 року відповідно до рішення Приморського районного суду міста Одеси, за [PERSON] було визнано право власності на 89/3000 частин вищевказаної квартири в порядку спадкування по закону після смерті її чоловіка, [PERSON]. Однак, [PERSON] не звернулася до органів державної реєстрації прав на нерухоме майно з даним рішенням суду. Після смерті матері, позивачі звернулися до Другої одеської державної нотаріальної контори, а 31.10.2013 року отримали відповідь, де зазначалося, що нотаріус не відмовляє, а не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 89/3000 частини квартири [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з'явилися, до суду надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачі позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову заперечує, письмових заперечень не надав. Згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Частиною 2 ст. 197 ЦПК України закріплено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу звукозаписувальним засобом не здійснюється. Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як випливає з матеріалів справи, [INFO] помела мати позивачів, [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний запис за №2267 (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управлінню юстиції). Померлій належала 1/6 частини от 534/1000 частин квартири [ADDRESS], відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 вересня 1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за № 7-3737. 29 липня 2005 року відповідно до рішення Приморського районного суду міста Одеси, за [PERSON] було визнано право власності на 89/3000 частин квартири [ADDRESS] в порядку спадкування по закону після смерті чоловіка, [PERSON] та встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Проте, померла [PERSON] не звернулася до органів державної реєстрації прав на нерухоме майно з даним рішенням суду. Після смерті матері, позивачі звернулися до Другої одеської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, спадкова справа № 191/2013, однак 31.10.2013 року вони отримали відповідь, де зазначалося, що нотаріус не відмовляє, а не має можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом на 89/3000 частин квартири [ADDRESS], так як право власності спадкодавця не зареєстровано. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. ст. 1216-1217 ЦК України). Заповіт [PERSON] не складала. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ст. 1220 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Отже, позивачі є спадкоємцями першої черги майна своєї матері [PERSON], яка померла [INFO]. Частиною 1 ст. 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Перешкодою у оформленні спадкових прав є відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме: 89/3000 частин квартири [ADDRESS], внаслідок чого позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до глави 10 п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 282/2059 «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Статтею 182 ЦК України визначено наступне: право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту такої реєстрації (ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року (із змінами та доповненнями)). Проте, за життя [PERSON] належним чином не оформила належну їй спадщину, а саме: 89/3000 частину квартири [ADDRESS]. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі ст. ст. 3-4, 6-8, 10, 15, 58-61, 110, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved