Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди у сумі 1700 грн. та припинення витребування заборгованості у сумі 1576,14 грн. В позовній заяві позивачі посилаються на ті обставини, що ним належить на праві приватної власності квартира за адресом [ADDRESS]. Відповідач постійно присилає на їх адресу квитанції на оплату комунальних послуг де вказує борг за житло у сумі 1576,14 грн. та сповіщення про сплату за житло, а у разі не сплати то звернуться до суду, що спонукає їх нервувати. Цими діями відповідач спричиняє їм моральні страждання. Вони дійсно мають борг, який утворився за 2004-2007 р.р., але відповідач не має право вимагати його погашення, так як пропущений строк позовної давності. Просять зобов'язати відповідача припинити витребування заборгованості за період 2004-2007 р.р. в квитанції на оплату комунальних послуг, стягнути на їх користь моральну шкоду в сумі 1700 грн., судові витрати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити у повному обсязі. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, надали суду заяву про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд приходить до висновку про слухання справи на підставі доказів які маються в матеріалах справи, постановивши заочне рішення. Вислухавши думку позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Згідно квитанції на оплату комунальних послуг, яка надана суду позивачами видно, що на адресу Гв. Кантемировців, 27-168 направлена квитанція, де вказано борг по обслуговуванню житла. а.с.-7. З повідомлення ПП «[PERSON]» направленого на адресу позивачів видно, що за позивачами є борг у сумі 1576,14 грн., та відповідач має намір звернутись до суду з позовом про стягнення боргу у судовому порядку. а.с.-42-43. З особливого рахунку квартири за адресом [ADDRESS] видно, що є борг у сумі 1576, 14 грн. перед ПП «[PERSON]». Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджується, що квартира належить позивачам. Як установлено у судовому засіданні, крім направлення в адрес позивачів квитанцій, сповіщення з зазначеною сумою боргу за обслуговування житла, відповідачем права позивачів, як споживачів не було порушено, надання послуг їм не припиняли, перешкод в користуванні власністю не чинять. Чинним законодавством не передбачено припинення витребування заборгованості за житлово-комунальні послуги. Тому суд не має підстав зобов'язати відповідача припинення витребування заборгованості по особистому рахунку заборгованість в сумі 1576,14 грн.. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. З матеріалів справи та пояснень позивача [PERSON] у судовому засіданні вбачається, що відповідач з позовом до позивачів про стягнення заборгованості не звертався, а тому нарахування заборгованості не встановлює для позивачів будь-яких обов'язків, оскільки є різновидом претензії і тому оскарження цих дій не передбачене законодавством як спосіб захисту прав. Тому не можна говорити і про спричинення [PERSON], [PERSON], [PERSON] діями відповідача моральних страждань і крім того вони їх не довели в суді. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів не основані на законі, тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

Outcome: dismissed