Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачапро розірвання договору.Обгрунтовуючи позов, позивачі вказували на те, що 01.12.2010 року між позивачами та відповідачем було укладено договір про управління будинком, надання послуг з управління будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг. На підставі вказаного договору позивачі з 01.12.2010 року по 01.13.2015 року отримували вказані у договорі послуги та проводили розрахунки за спожиті послуги з відповідачем. З 28.11.2014 року в будинку [ADDRESS] було створено ОСББ «Позняківський», членами якого стали позивачі, як співвласники квартири №71 у вкзананому будинку. З 10.12.2014 року ОСББ «Позняківський» набуло статусу юридичної особи. У зв»язку із викладеним позивачі 10.12.2015 року подали відповідачу заяву про розірвання договору від 01.12.2010 року. Оскільки, відповідач відмовив позивачам у розрванні вказаного договору, позивачі були змушені звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 28.10.2015 року, яка занесена до журналу судового засідання, за клопотанням позивача [PERSON], до розгляду справи лазучено у якості третьої особи ОСББ «Позняківський». В судове засіданняпозивачі [PERSON] та [PERSON] не з»явились, однак подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. У судовому засіданні позивач [PERSON], яка діє від свого імені та від імені [PERSON] та ОСББ «Позняківський» позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. У судовому заіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просиввідмовити у задоволенні позову. Вислухавши представниківсторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.12.2010 року між сторонами було укладено договір про управління будинком, надання послуг з управління будинку, споруд та прибудинкової території, надання комунальних послуг. З 28.11.2014 року в будинку [ADDRESS] було створено ОСББ «Позняківський», членами якого стали позивачі, як співвласники квартири №71 у вкзананому будинку.У зв»язку з чим позивачі 10.12.2015 року подали відповідачу заяву про розірвання договору від 01.12.2010 року. Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленістьдвохабобільшесторін, спрямована на встановлення, змінуабоприпиненняцивільних прав та обов'язків.Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язкаминаділеніобидвісторони договору. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.631 ЦК України,строкомдоговору є час, протягомякогосторониможутьздійснитисвої права і виконатисвоїобов'язкивідповідно додоговору. Згідно п.п. 6.1, 6.1.1, 6.1.2 договору від 01.12.2010 року, договір укладається на один рік та набирає чинноті з моменту підписання його сторонами. Договір вважається продовженим на кожний наступний термін, якщо кожна із сторін в письмовій формі не заявить про його перегляд за один місяць до закінчення його дії. Договір може бути розірвано достроково у разі переходу права власності на квартиру до іншої особи при умові повідомлення підприємству про ці обставини. Таким чином, укладеним між сторонами договором передбачений порядок перегляду його умов та порядок його розірвання. Однак, позивачі направили відповідачу повідомлення про розірвання договору з порушенням строкув встановлених .п. 6.1, 6.1.1, 6.1.2 договору від 01.12.2010 року. Крім того, як на підставу розірвання договору позивачі посилаються на ч.1 ст.652 ЦК України, відповідно до якої у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладеннідоговору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із сутізобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору абозвичаївділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2011 щодо єдиної практики застосування норм матеріального права, положення ст.652 ЦК України пов»язує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, приістотній зміні обставин. Сторонив момент укладення спірного договору не могли передбачити, що настануть ті обставини, про які зазначають позивачі, при цьому зміна обставин була зумовлена причинами, які позивачі та відповідач не могли усунути. Крім того, позивачами не вказано яким чином виконання спірного договру порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивачів того, на що вони розраховували при укладені договору. Зокрема ТОВ «РАДА 2» позивачам надавались послуги з утримання будинку та прибудинкової території з моменту укладання договору і до 01.06.2015 року. Таким чином, позивачі отримували вказані послуги від відповідача та претензій та зауважень на роботу відповідача не виказували. Отже, позивачами не надано належних доказів для розірвання договору від 01.12.2010 року. Щодо тверджень позивачів про прийняття будинку [ADDRESS] на баланс ОСББ «Позняківський», судом встановлено наступне. Відповідно до ст.385 ЦК України власникиквартирдля забезпечення експлуатації багатоквартирногожитлового будинку, користування квартирами таспільним майномжитлового будинку можуть створюватиоб'єднання власниківквартир (житла).Таке об'єднання може бути створено також власниками житлових будинків. Об'єднання власників квартир, житловихбудинків єюридичноюособою, яка створюється та дієвідповідно достатутутазакону. Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об»єднань власників жилих та нежилих приміщеньбагатоквартирного будинку, їх прав та виконання обов»язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку врегульовані положеннями Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно ст.1 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку»об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Об'єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об'єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку. (ч.1 ст.6 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку»). Статтєю 4 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об'єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом.Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обгрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання. Згідно п.2 та п.5 Порядоку передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 року №1521 «Про реалізацію Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», передача житлового комплексу або його частини з балансу на баланс проводиться разом з планом земельної ділянки, технічним паспортом будинку та відповідною технічною документацією (інвентарна справа, акт прийняття в експлуатацію, плани зовнішніх мереж тощо)після прийняття загальними зборами об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідного рішення та у двомісячний термін після надходження відповідного звернення від об'єднання. У разі втрати план земельної ділянки, технічний паспорт будинку або технічна документація виготовляються чи відновлюються за рахунок підприємства, установи чи організації, з балансу яких передається житловий комплекс або його частина, протягом місяця після надходження відповідного звернення від об'єднання. Таким чином, наведений порядок регулює процедуру передачі на баланс об»єднання співвласників багатоквартирного будинку як житлових комплексів, що перебували набалансах ЖЕКів та інших організацій, так і новозбудованих житлових комплексів. Порядоком передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланспередбачено, що для приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс утворюється відповідна комісія. У разі прийняття рішення про передачу житлового комплексу на баланс об'єднання утворюється комісія у складі представників попереднього балансоутримувача та об'єднання, а у разі прийняття рішення про передачу житлового комплексу або його частини на баланс іншої юридичної особи, статут якої передбачає можливість провадження такої діяльності, - у складі представників попереднього балансоутримувача, юридичної особи, на баланс якої передається майно, та об'єднання. Згідно з п.6 та п.7 Порядку, кожній із сторін, що бере участь у прийманні-передачі, надається примірник акта приймання-передачі, підписаний членами комісії та затверджений керівництвом кожної сторони (підписи скріплюються печаткою). Датою передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс є дата підписання акта приймання-передачі. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, щобалансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом; Зі змісту зазначених норм законодавства вбачається, що Закон України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» та Порядок передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс пов»язують передачу на баланс об»єднання співвласників багатоквартирного будинку житлових комплексів тільки з прийняттям об»єднанням співвласників багатоквартирного будинку відповідного рішення; встановлюють можливість об»єднання співвласників багатоквартирного будинку прийняти на власний баланс весь житловий комплекс за умови прийняття про це рішення загальними зборами об»єднання, яке, відповідно, породжує у попереднього балансоутримувача обов»язок передати зазначене майно з балансу на баланс у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чиним, позвачами не надано до суду жодних належних та допустимих доказів передачі житлового будинку [ADDRESS] з балансу ТОВ «РАДА 2» на баланс ОСББ «Позняківський». Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи не підтверджені певними засобами доказування, а тому позов необхідно залишити без задоволення. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З огляду на відхилення позовних вимог судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed