Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що позивачу [PERSON] належить на праві власності 2/5 ідеальні частини житлового будинку на вулиці Зелена,89 в с. Уличне, Дрогобицького району. Позивачці [PERSON], яка є мамою позивача [PERSON], належить 1/5 ідеальна частина цього будинку. Житловий будинок відноситься до майна бувшого колгоспного двору і ідеальні частки визначені на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 28.04.2017р. Обоє позивачів є зареєстровані за вказаною вище адресою. 21.10.1994 року позивачка [PERSON] уклала шлюб з відповідачем, який став проживати разом з нею. Згідно запису в будинковій книзі від 14.01.1999р. відповідач був зареєстрований за адресою [INFO]. 22.07.2008р. шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 22.07.2008р. серія І-СГ №035113, виданим відділом РАЦС Дрогобицького району Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Після розірвання шлюбу відповідач забрав свої особисті речі і виїхав, як він пояснив, до себе на батьківщину .3 того часу фактично за місцем реєстрації не проживав, але знятись з реєстрації в добровільному порядку не бажає. Обставина не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актами Уличненської сільської ради від 23.10.2013р., 23.07.2015р., 02.09.2015р., 23.01.2017р., а також поясненнями свідків. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в нашому житловому будинку, вони мають проблеми з оформленням субсидії і мають додаткові виплати за комунальні послуги. В даний час вони хочуть визнати відповідача такою особою, що втратила право користування житлом в їхньому будинку в силу певних життєвих обставин, а саме бажання привести запис про проживання відповідача у відповідність до його фактичного проживання. А тому у них виникла необхідність звернутися до суду. Позивачі в судове засідання не з»явилися, однак від них поступили заяви, в яких вони просять слухати справу у їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують повністю, а тому суд розглянув справу у відсутності позивачів на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча відповідач був належним чином повідомлений про день і час слухання справи через оголошення в пресі, а тому суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Що відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається із копії Свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-СГ №038443 від 22.07.2008р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що 22.07.2008р. в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено запис за №79. Факт не проживання відповідача у спірному будинку підтверджується [PERSON] від 23.10.2013р., 23.07.2015р., 02.09.2015р., встановлення факту фактичного проживання [PERSON], [INFO], складеного комісією в складі сільського голови [PERSON], депутатів сільської ради [PERSON], [PERSON], згідно якого [PERSON] фактично не проживає в житловому будинку за адресою вул.Зелена,89 в с.Уличне, Дрогобицького району, Львівської області. Як вбачається із [PERSON] проведення перевірки факту не проживання від 23.01.2017р., [PERSON] в господарстві [PERSON], за адресою с.Уличне, вул.Зелена,89, Дрогобицького району, Львівської області з 2015 року не проживає, на даний час місце проживання [PERSON] невідоме. Зняття з реєстрації місця проживання особи, згідно до ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р. № 1382-ІУ, здійснюється, окрім інших підстав, на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили. У відповідності до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, тощо. Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до закону від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів №2, 4. 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316. 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Аналізуючи вище обставини, суд прийшов до переконання, що заявлені позовні підлягають до задоволення, оскільки відповідач [PERSON] у будинку по вул.Зеленій,89 в с.Уличне, Дрогобицького району, Львівської області протягом тривалого часу, тобто з 2013 року не проживає, не користується ним, не несе витрати по його утриманню, що створює для позивачів незручності, оскільки вони додатково сплачують за зайву особу витрати по оплаті за комунальні послуги, що породжують як власникам житла негативні наслідки (вищевказаний факт унеможливлює оформити субсидії по відшкодуванню витрат за користування комунальними послугами), відтак відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України позивач має право вільно володіти, користуватись, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим помешканням та зняття з реєстраційного обліку, а відтак заявлені позовні вимоги є підставними та обґрунтованими. Частиною другою ст.405 ЦК України визначено, що член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності чле\-на сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. А відтак, суд надав оцінку сукупності узгоджених між собою доказів та зазначив, що їх достатньо, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Outcome: approved