Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до Коржовокутськоїсільської ради Уманського району про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування. В позовній заяві зазначено, що [INFO] помер їхній батько [PERSON] , про що 03.09.2001 складено відповідний актовий запис № 8, Коржовокутською сільською радою Уманського району Черкаської області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняла його дружина та їхня мати [PERSON] , але не оформила своїх юридичних прав так як важко хворіла та згодом померла. [INFO] померла мати [PERSON] , про що 05.02.2012 складено відповідний актовий запис № 2, Коржовокутською сільською радою Уманського району Черкаської області, свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Позивачі вказують, що вони є синами покійної, що підтверджується свідоцтвами про народження. У встановлений законом термін та порядок, вони звернулися до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок, про що державний нотаріус Уманської районної державної нотаріальної контори 17.07.2020 виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Все інше майно, що належало покійній та на що були оригінали правовстановлюючих документів без жодних проблем переоформлено через нотаріальну контору, а саме земельну ділянку (пай), що належала покійній. У позові позивачі просять суд визнати за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом по 1/3 частині житлового будинку з господарськими спорудами [ADDRESS] , кожному, після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилися, проте надали до суду письмову заяву, в якій вказали, що позовні вимоги вони підтримують повністю та просять їх задовольнити, просять розгляд справи проводити у їх відсутність. Представник відповідача Коржовокутської сільської ради Уманського району, в підготовче судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Однак на адресу суду від сільської ради надійшла заява, в якій вони просять провести розгляд справи у відсутність представника сільської ради, не заперечують проти задоволення позову. Згідно з положеннями п.4 ст. ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 03.09.2001 Коржовокутською сільською радою Уманського району Черкаської області. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 28.07.2020 (повторно) Уманським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). 20.02.1951 [PERSON] та [PERSON] одружилися, про що 29.03.1951 видано свідоцтво про одруження, актовий запис № 2, дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 24, батьками записані: [PERSON] , [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 27, батьками записані: [PERSON] , [PERSON] [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 1, батьками записані: [PERSON] , [PERSON] 31.07.2020 Коржовокутською сільською радою Уманського району видано довідку, в якій вказано, що житловий будинок, який знаходиться в [ADDRESS] , належить [PERSON] , який помер [INFO] ( по господарська книга № 2, особовий рахунок № [NUMBER] , ст..179). Технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] виданий КП «Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» на ім`я [PERSON] . 17.07.2020 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] виданий на ім`я [PERSON] , який залишився після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що залишився після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Стаття 13 ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями статті 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку у шість місяців, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно з п.3.1. Роз`яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно п.23 постанови Пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець за законом після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину. Однак, у зв`язку з тим, що за життя мати позивачів належним чином не оформила правовстановлюючих документів на вказаний будинок, позивачі після смерті матері на даний час позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою 17.07.2020 державним нотаріусом Уманської районної державної нотаріальної контори. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Коржовокутської сільської ради Уманського району Черкаської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування- підлягають задоволенню.

Outcome: approved