Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 04.08.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Сидорова Яруга Великописарівського району Сумської області у віці 72 років помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку /пай/ розміром 2, 46 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Право власності на вказану земельну частку /пай/ в порядку спадкування за нею визнано рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 14.12.2015. Вона являється спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька померлого. Крім того, їй стало відомо, що батько за життя приватизував земельну ділянку площею 0, 41 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку - 0, 05 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0, 36 га, яка розташована в [ADDRESS]. Спадщину після смерті батька прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини. На даний час оформити спадщину у нотаріальному порядку неможливо через відсутність оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.24-25/. Суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Сидорова Яруга Великописарівського району Сумської області у віці 72 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.8/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної частки /паю/ розміром 2, 46 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області. Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 14.12.2015 за позивачкою визнано право власності в порядку спадкування на земельну частку /пай/ розміром 2, 46 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Добрянської сільської ради Великописарівського району Сумської області / а.с.11-13/. Позивачка після смерті [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги як рідна донька, родинні стосунки підтверджені /а.с.9-10/. Відповідно до довідки Добрянської сільської ради рішенням виконкому Добрянської сільської ради від 08.07.2016 за № 573 [PERSON] безоплатно передана в приватну власність земельна ділянка площею 0, 41 га, з них для будівництва і обслуговування жилого будинку 0, 05 га, ведення особистого підсобного господарства 0, 36 га в [ADDRESS], про що зроблено запис в книзі реєстрації громадян від 16.12.1993 за № 555 /а.с.14/. Відповідно до довідок Добрянської сільської ради [PERSON], померлий [INFO], проживав і був зареєстрований в [ADDRESS], на день смерті проживав один. Заповіт від його імені сільською радою не посвідчувався /а.с.32/, на його подвір'ї залишилася одна господарська будівля - погріб /цегляний/ /а.с.35/. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру заповіт від імені [PERSON] відсутній, спадкова справа після його смерті не реєструвалася /а.с.26-27/. Державний нотаріус надав позивачці письмові відмови у реєстрації спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск встановленого строку для подачі заяви та відсутність оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку /а.с.31, 36/. З пояснень позивачки у судовому засіданні слідує, що батько за життя державні акти на право власності на земельну ділянку під домоволодінням [ADDRESS] не отримував, документи на домоволодіння не збереглися, самі споруди були знищені під час пожежі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] після смерті батька позивачки [PERSON] Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до частини 1 статті 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти /в тому числі усиновлені/, подружжя і батьки померлого. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Як роз'яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» п. 3.5 - якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 123 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права у порядку спадкування на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] розпочав процедуру приватизації земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, ведення особистого підсобного господарства, але державного акту не отримав. Тому спадщина на вказану земельну ділянку не відкрилася, будівельні споруди, розміщені на ній, знищені. Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог та визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Outcome: dismissed