Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом та просили ухвалити рішення, на підставі якого визнати за кожним із них право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], померлої [INFO] року на 175/600 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] В обґрунтування позову [PERSON], [PERSON] посилаються на те, що [INFO] року померла [PERSON], яка є матір'ю та дружиною позивачів. З її смертю відкрилася спадщина у вигляді 348/600 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS]. На час смерті позивачі мешкали разом з померлою за однією адресою, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину фактично. В серпні 2016 року позивачі звернулися до приватного нотаріуса ХМНО Трубнікової І.О. з заявами про оформлення спадщини. Однак, нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірний будинок. Позивачі вважають, що вони як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] мають право на оформлення спадщини, а тому і звернулися до суду з даним позовом. Позивачі [PERSON], [PERSON] та представник [PERSON] надали суду заяви, відповідно до яких просили справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся, про причину неявки суд не повідомив. 3-тя особа приватний нотаріус ХМНО Трубнікова І.О. в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, рішення прийняти на розсуд суду. На підставі вимог ст.ст. 169 ч.4, 224-226 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, що не з'явилися та ухвалити рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 348/600 частин домоволодіння [ADDRESS] а саме: на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 9-ю ХДНК 29.12.1971 року, р.№2-12305 - 19/300 частин; рішення №374-12 виконкому Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 03.11.1974 року - 29/100 частин; свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 5-ю ХДНК 24.12.1996 року, р.№3-4363 - 136/600 частин. (а.с. 11,12, 13, 65) 15 березня 1964 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1217, та остання змінила прізвище на [PERSON]. ( а.с. 23) [INFO] року народився [PERSON], батьками якого є: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. ( а.с. 25) [PERSON] померла [INFO] року. ( а.с. 10) Після її смерті відкрилася спадщина на 348/600 частин домоволодіння [ADDRESS] Пункт 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» зазначає, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Статтею 524 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за повітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, після смерті [PERSON] залишилися спадкоємці за законом першої черги, її чоловік [PERSON] та син [PERSON] Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ( п. 1 ч. 1 ст. 549 ГК України (в редакції 1963 року)). Як зазначили позивачі, і це підтверджується копією домової книги по особам, зареєстрованим в [ADDRESS], що як на час смерті [PERSON], так і після її смерті в спірному будинку були зареєстровані, проживали та користувалася ним її чоловік [PERSON] та її син [PERSON] ( а.с. 15-23) Частина 2 ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) зазначає, що прийнятий спадок визнається таким, що належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, вказаний в статті 21 цього Кодексу (ст. 525 ГК України в редакції 1963 року). Отже, після [PERSON], померлої [INFO] року спадщину фактично прийняли її чоловік [PERSON] та син [PERSON] у рівних частках, а саме по 174/600 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS] кожний. 25.08.2016 року до приватного нотаріуса ХМНО Трубнікової І.О. звернувся [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 174/600 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], що залишилося після померлої [INFO] року матері [PERSON], [INFO], на підстав якої була заведена спадкова справа №3/2016, номер у Спадковому реєстрі 59411884; 19.04.2017 року звернувся [PERSON] із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на 174/600 часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS], що залишилося після померлої [INFO] року дружини [PERSON], [INFO]. Заяв про відмову від прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON], [INFO], не надходило. ( а.с. 74-76) У зв'язку з відсутністю у матеріалах спадкових справ оригіналу правовстановлюючого документу про належність спадкового майна, а саме частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по [ADDRESS] спадкодавцеві на день її смерті, [PERSON], [PERSON] було відмовлено у вчинені нотаріальних дій. ( а.с. 28, 29) У п. 3.1 Роз'яснень Вищого Спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який підлягає розгляду у позовному провадженні. Обставини, викладені у постановах про відмову у вчинені нотаріальних дій за № 65/02-31 від 19.04.2017 року та за №66/02-31 від 19.04.2017 року, явилися перешкодою для отримання позивачами у ХДНК № 5 свідоцтва про право на спадкування. Суд, даючи оцінку вищевикладеному, приходить до висновку про те, що позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], та за ними повинно бути визнано право власності в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved