Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27.01.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON], [INFO], у розмірі 1 000 гривень щомісячно до моменту закінчення навчання або до досягнення дитиною 23 років та стягнення аліментів за минулий час, а саме: з 03.10.2012 року до моменту подання позову. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем являються батьками [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між нею та відповідачем на даний момент припинені а також відсутнє спілкування. Після розірвання шлюбу з відповідачем вона змінила прізвище на [PERSON]. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13.06.2012 року було вирішено стягувати з відповідача на користь їх трьох дітей аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) починаючи з 24.02.2012 року та до повноліття старшої дитини [PERSON], а саме до [INFO] року. З досягнення сином повноліття відповідач припинив сплачувати аліменти на його утримання. Починаючи з дати повноліття сина та до теперішнього часу відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання. Звертаючись до відповідача з проханням з проханням надавати сину допомогу тому, що син поступив навчатися у вищому навчальному закладі, а отже потребує матеріальної допомоги, вона отримувала від відповідача відмови.01.09.2012 року їх син [PERSON] розпочав навчання в Одеській національній академії харчових технологій. Син є хворою дитиною, через що погано розмовляє, що впливає на його навчання та створює додаткові фінансові затрати. Син проживає разом з нею тому вона має повне право звертатися з цим позовом до суду. В судове засідання 29.05.2014 року позивачка [PERSON] не з'явилася, але її представник [PERSON] (діє на підставі довіреності від 12.12.13) надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання не з'явився відповідач [PERSON], але 29.04.2014 року надав суду заяву в якій не заперечував проти задоволення позову та винесення рішення та відповідно до якої просив суд розглядати справу без його участі (а.с.44). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у Сторін від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Роздільнянським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеської області України, актовий запис № 195 (а.с.5). З позову вбачається, що Сторони шлюб розірвали, та позивачка змінила прізвище на «[PERSON]». У зв'язку з тим, що відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання своїх дітей, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Судом встановлено, що 13.06.2012 року Приморським районним судом м. Одеси по цивільній справі № 1522/4460/11 за позовом позивачки до відповідача про стягнення аліментів, позов було задоволено та вирішено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2012 року до повноліття найстаршої дитини, тобто до [INFO] року (а.с.7 та 7 зворот). З матеріалів справи вбачається, що повнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою, тобто його матір'ю та відповідно перебуває на її утриманні, що підтверджується копіє паспорта дитини де зазначено його місце реєстрації (а.с.6). З довідки від 11.12.2012 року, яка містяться у матеріалах справи (а.с.8) та яка видана Одеською національною академією харчових технологій [PERSON] вбачається, що повнолітня дитина [PERSON] є студентом денної бюджетної форми навчання та зарахований до навчання з 01.09.2012 року. Згідно характеристики [PERSON], виданої деканатом вказаного вище навчального закладу зазначено, що [PERSON] за період навчання зарекомендував себе з позитивної сторони, заборгованостей за навчанням немає, вчиться на державному бюджеті без виплати стипендії на денній формі навчання. По усім питання зв'язаним з його навчанням деканат контактує з матір'ю. Батько [PERSON] ніколи на контакт не виходив (а.с.9). З довідки від 23.10.2013 року, яка містяться у матеріалах справи (а.с.11) та яка видана Одеською національною академією зв'язку ім.. О.С. Попова вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу заочної бюджетної форми навчання та зарахований до навчання з 01.09.2013 року, наказом від 06.09.2013 року № 01-09-58, для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямком підготовки «Радіотехніка». В позові позивачка вказує, що син був змушений залишити навчання у Одеській національній академії харчових технологій у зв'язку з тим, що допомагав їй по догляду за неповнолітніми доньками, тобто його сестрами. Згодом він знову знайшов можливість навчатися та вступив до Одеської національної академії зв'язку ім.. О.С. Попова. З довідки КУ «Міський психіатричний диспансер» від 22.10.2012 року, завіреної лікарем Волковою Ю.С. вбачається, що [PERSON], [INFO], мешкаючий за адресою: [ADDRESS], перебуває під наглядом у вказаному диспансері з діагнозом «Заїкання високого ступеню важкості» (а.с.10). В позові зазначено, що вказана хвороба сильно впливає на навчання [PERSON] та його спілкування зі студентами. Позивачка з 31.10.2013 року не працює, що підтверджується копією її трудової книжки, де є відповідний запис (а.с.31-32). Відповідач не здійснює матеріальної допомоги позивачці на утримання повнолітнього сина, який навчається. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є директором та засновником СГ «Нів», код ЄДРПОУ 30945817, має право на постійне користування землею площею 74 Га, що підтверджується державний актом серії II-ОД № 018072, яку відповідно до листа Державної податкової служби в Одеській області від 04.09.2012 року надає в оренду іншому фермерському господарству та є власником автомобіля «МАЗ-503А», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію [NUMBER] (а.с.17,26-29). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до повноліття. Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач є працездатною людиною за станом здоров'я та спроможний платити аліменти на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання. При цьому суд враховує, що [PERSON] є хворою дитиною у зв'язку з чим потребує додаткових витрат на утримання. Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. При визнанні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, враховуючи те, що відповідачем не заперечувалися позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки, аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання [PERSON], [INFO], з дати надходження позовної заяви в суд, а саме: з 27.01.2014 року до досягнення дитиною 23 років, тобто до [INFO] року, в розмірі 1 000 гривень щомісячно. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час суд вважає, що у їх задоволенні необхідно відмовити у зв'язку з тим, що відповідачка не надала суду жодних доказів щодо вживання заходів для одержання цих аліментів або ухилення відповідача від їх сплати. Згідно ч.2 ст.191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial