Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] року померла бабуся позивачів - [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини домоволодіння [ADDRESS]. При житті [PERSON] склала заповіт, згідно з яким усе своє майно вона заповідала позивачам в рівних частинах кожному. Позивачі у встановлений законом період звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право власності було відмовлено, оскільки не були визначені частки у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON]. Згідно рішення Петровського районного суду м. Донецька від 08 липня 2013 р. визнано частки в спільній сумісній власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] по 1/2 частки домоволодіння за кожним власником. Відповідачі по справі [PERSON] - чоловік померлої та [PERSON] - дочка померлої, мають право на обов'язкову частину у спадщині, однак вони від своєї частки в спадщині відмовилися. На підставі викладеного, позивачі звернулися до суду з позовом, та просять визнати за ними право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS], в рівних частинах, в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка настала [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, підтримавши позовні вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, підтримавши позовні вимоги. Відповідач [PERSON], також представник за довіреністю відповідача [PERSON], в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, визнавши позовні вимоги. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу, 10 листопада 1956 року [PERSON], [PERSON] уклали шлюб, запис за № 2096 (а.с. 17). Наданими позивачем документами встановлено, що згідно договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для забудівлі будинку від 05 березня 1957 року, [PERSON] належить домоволодіння [ADDRESS], на теперішній час домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 6- 7). Право власності також підтверджується Технічним паспортом на домоволодіння (а.с. 9-12). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з урахуванням положень ст. 61 ч. 1 Сімейного кодексу України, домоволодіння [ADDRESS], яке було побудовано за час шлюбу [PERSON], [PERSON] - є об'єктом права їх спільної сумісної власності. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] р. [PERSON] померла (а.с. 5), в зв'язку з чим відкрилася спадщина до складу якої увійшла належна їй частина спірного домоволодіння. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Петровського районного суду м. Донецька від 08 липня 2013 р., визнано частки в спільній сумісній власності на домоволодіння [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON] по 1/2 частки домоволодіння за кожним власником. (а.с. 15-16). При житті [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно, вона заповідала своїм онукам [PERSON], [PERSON] (а.с. 13). У відповідності зі ст. 1223 ЦК, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. В судовому засіданні встановлено, що після смерті бабусі [PERSON], позивачі звернулися в встановлений законом строк із заявами про прийняття спадщини у нотаріальну контору, однак у видачі свідоцтва про право власності було відмовлено, оскільки на той час не були визначені частки у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] та [PERSON], що відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє їх права на спадок. Відповідачі, спадщину не прийняли та на відповідні їм частки у спадщині не претендують. З наведених підстав, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], [PERSON], право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] в рівних частинах, тобто по ? частині домоволодіння за кожним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка настала [INFO] р.. На підставі викладеного,

Outcome: approved