Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника - адвоката Квітіна Р.В. звернулась до Рокитнянського районного суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] , фермерського господарства «Волмакс-Агро» про припинення оренди землі. Позов мотивовано тим, що вона ( [PERSON] ) є власницею трьох земельних ділянок з кадастровими номерами: 3223784000:05:004:0013 (площею 4,47 га), 3223784000:05:007:0029 (площею 2,5467 га) та 3223784000:05:004:0023 (площею 2,1998 га), цільове призначення яких - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області. 24.10.2013 вона довіреністю уповноважила [PERSON] отримувати належні їй дивіденди в грошовому еквіваленті або в натуральному вигляді за оренду земельної ділянки, площею 4,47 га, з кадастровим номером 3223784000:05:004:0013, розташовану на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 29 грудня 2016 року між нею (позивачкою [PERSON] ) та відповідачкою ФОП [PERSON] було укладено договір оренди землі № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0023, площею 0,1998 га, строком на 15 років (до 2031 року), та договір оренди землі № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:007:0029, площею 2,5467 га, строком на 15 років (до 2031 року). Також 30 жовтня 2018 року між її представником по довіреності Смиченко Надією Володимирівною та відповідачем ФГ «Волмакс-Агро» в особі голови Смиченко Тетяни Олександрівни було укладено договір оренди землі № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0013, площею 4,47 га, строком на 20 років (до 30.10.2038). 28.11.2018 позивачка скасувала довіреність, видану нею 24.10.2013 на [PERSON] , та 22.11.2018 новою довіреністю уповноважила [PERSON] отримувати та розпоряджатися належною їй орендною платою в будь-якій формі за користування трьома земельними ділянками з кадастровими номерами 3223784000:05:004:0013, 3223784000:05:007:0029 та 3223784000:05:004:0023. Посилаючись на систематичність несплати орендної плати упродовж 2018-2020 років щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0013 та несплати орендної плати упродовж 2016-2020 років щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 3223784000:05: 007:0029 та 3223784000:05:004:0023, просить суд розірвати договір оренди землі № б/н від 30.10.2018, укладений від її імені представником [PERSON] із ФГ «Волмакс-Агро», та договору оренди № б/н від 29.12.2016, укладені нею із ФОП [PERSON] .. 10.03.2021 розпорядженням в.о. голови Рокитнянського районного суду Київської області Чорненької О.І., після задоволеного відводу судді Рокитнянського районного суду Київської області Чорненької О.І. відповідно до ст.ст. 31, 41 ЦПК України, справа була передана до Таращанського районного суду Київської області. 19.03.2021 ухвалою Таращанського районного суду Київської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження; постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.70, 71). 21.04.2021 судом отримано відзив на позовну заяву, поданий представником відповідачів ФОП [PERSON] і ФГ «Волмакс-Агро» - адвокатом Чайкою О.В. (а.с.141-150). Зміст заперечень відповідачів полягає у тому, що 30.10.2018 між позивачкою [PERSON] (за дорученням діє [PERSON] ) та ФГ «Волмакс-Агро» дійсно було укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0013, а також 29.12.2016 між позивачкою [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено два договори оренди землі - земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:007:0029 та земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0023. В момент підписання договору оренди із ФГ «Волмакс-Агро» позивачка надала відповідачу копію нотаріально посвідченої довіреності від 24.10.2013, якою вона уповноважила [PERSON] строком до 24.10.2033 отримувати належні їй дивіденди в грошовому еквіваленті або в натуральній формі за оренду зазначеної у договорі земельну ділянку та повністю представляти інтереси позивачки, включаючи можливість вчиняти від її імені правочини, предметом яких була б вказана земельна ділянка. В п. 4 усіх трьох договорів оренди землі, які було укладено між позивачкою та відповідачами, передбачено, що орендна плата нараховується та вноситься орендарем щорічно у грошовій формі, а в разі відсутності коштів розрахунки можуть здійснюватися у натуральній чи відробітковій формі та у розмірі, визначеному договором. З орендної плати, зазначеної в договорах, вираховуються необхідні до сплати податки згідно вимог Податкового кодексу України. Пунктами 9.2 усіх договорів оренди землі передбачено, що орендар виплачує орендну плату на вимогу орендодавця. Це означає, що орендар нараховує орендну плату за користування землею, але виплачує їх безпосередньо після звернення орендодавця чи уповноваженої ним особи. Цим же пунктом встановлюється обов`язок орендаря своєчасно отримувати нараховану орендодавцем орендну плату, при цьому, в разі, якщо орендодавцем не буде отримано орендну плату з його вини до 31 грудня поточного року, орендар не несе відповідальності щодо неотримання орендодавцем орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатись невнесенням орендної плати та/чи простроченням оплати. В будь-якому випадку за орендодавцем залишається право отримати орендну плату в будь-який час, але орендодавець за таких умов не має права вимагати сплати неустойки та достроково розірвати договір за рішенням суду. Відповідачами було своєчасно та в повному обсязі нараховано позивачці орендну плату за користування земельними ділянками згідно договорів оренди землі, що підтверджується письмовими доказами, доданими до відзиву. Крім того, грошові кошти були відвезені за адресою місця реєстрації та проживання [PERSON] : [ADDRESS] , проте, позивачка не допустила [PERSON] разом з іншими присутніми особами до свого домоволодіння для проведення розрахунків, що підтверджується актом від 10.10.2019. Разом з тим, [PERSON] не повідомила належним чином відповідачів про скасування нею довіреності на [PERSON] від 24.10.2013 та оформлення нової довіреності на [PERSON] від 22.11.2018, що суперечить чинному законодавству. Таку поведінку позивачки відповідачі розцінюють як її намагання домогтися дострокового розірвання вказаних договорів оренди землі, а тому просять у задоволенні позову [PERSON] відмовити у повному обсязі. 13.05.2021 ухвалою Таращанського районного суду Київської області підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті; за клопотанням відповідачів витребувано докази з Рокитнянської державної податкової інспекції ГУ ДПС у Київській області (а.с.184-187). 01.06.2021 судом задоволено клопотання представника відповідачів та постановлено ухвалу про визнання обов`язковою явку в судове засідання позивачки [PERSON] , що занесена до протоколу судового засідання (а.с.206). Позивачка [PERSON] в судові засідання 09.07.2021 та 13.09.2021 двічі не з`явилась. 09.09.2021 до суду надійшло клопотання представника позивачки адвоката Квітіна Р.В. з проханням визнати поважною причину неможливості явки позивачки [PERSON] в судове засідання по даній справі у зв`язку з її похилим віком та станом здоров`я, а також неможливістю організувати її участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у зв`язку із відсутністю за місцем її проживання інтернет-покриття, що підтверджується документально; просив продовжити розгляд справи за відсутності [PERSON] (т.2 а.с. 306). 13.09.2021 судом було постановлено ухвалу про визнання поважною причини неявки позивачки [PERSON] в судове засідання та продовження розгляду справи без її участі за участі представника позивачки адвоката Квітіна Р.В., що занесена до протоколу судового засідання (т.2 а.с. 29,30). В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - адвокат Квітін Р.В. позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеному у позові, та додатково зазначив, що позивачка [PERSON] жодного разу не отримала орендної плати за свої земельні ділянки ні від ФОП [PERSON] , ні від ФГ «Волмакс-Агро», поштові перекази чи повідомлення про необхідність отримання орендної плати їй від відповідачів не надходили. Водночас, сама вона за отриманням орендної плати до відповідачів не зверталась, реквізитів для перерахування орендної плати у безготівковій формі відповідачам не надавала. Щодо скасування довіреності на ім`я [PERSON] - вказав, що позивачка дійсно не повідомляла ні представнику [PERSON] , ні відповідачам про скасування цієї довіреності, оскільки через юридичну необізнаність вважала, що це зробить нотаріус. Представник відповідачів адвокат Чайка О.В. в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення, аналогічні викладеному у відзиві, та додатково пояснила, що 24.10.2013 позивачка уповноважила [PERSON] отримувати за неї орендну плату за оренду земельної ділянки площею 4,47 га (кадастровий номер 3223784000:05:004:0013) та вчиняти від її імені правочини, предметом яких була б вказана земельна ділянка. На підставі цієї довіреності 30.10.2018 [PERSON] уклала договір оренди даної земельної ділянки з ФГ «Волмакс-Агро». Як по цьому договору оренди, так і по двом іншим договорам оренди, укладеним між позивачкою і ФОП [PERSON] , відповідачі добросовісно виконували свої обов`язки, своєчасно та у повному обсязі нараховували орендну плату, сплачували податки, обробляли землю. Пунктом 4.2. усіх договорів оренди передбачено, що орендна плата вноситься шляхом її виплати орендодавцю у грошовій формі, а саме готівкою під розписку або безготівково шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця за вказаними ним реквізитами. Позивачка не надавала відповідачам реквізитів для здійснення безготівкового перерахування орендної плати, а сама вона особисто жодного разу не зверталась до відповідачів для отримання грошових коштів під розписку. Іншого способу внесення орендної плати, зокрема, поштовими переказами, умови договорів не передбачають. Водночас, позивачка відмовилась від отримання орендної плати за 2017 і 2018 роки, яку ФОП [PERSON] привезла їй у 2019 році за місцем проживання, про що на місці було складено акт. Посилаючись на п. 9.2 договорів оренди землі, зазначала про те, що така поведінка орендодавця є порушенням її обов`язку своєчасно отримувати нараховану орендарем орендну плату, і за таких обставин відповідачі не несуть відповідальності щодо неотримання позивачкою орендної плати. Зауважила, що позивачка не повідомляла відповідачів про скасування довіреності на [PERSON] та про оформлення нової довіреності на свою дочку [PERSON] .. Водночас, ні позивачка, ні [PERSON] жодного разу не звертались до відповідачів щодо отримання орендної плати, оскільки на першу ж їхню вимогу ця орендна плата була б виплачена. Відтак, вважає поведінку позивачки недобросовісною та спрямованою на відшукування способів дострокового розірвання договорів оренди. 13.09.2021 представником відповідачів адвокатом Чайкою О.В. було подано заяву про застосування строку позовної давності до позовних вимог в частині розірвання договорів оренди, укладених 29.12.2016 між [PERSON] та ФОП [PERSON] .. Вказану заяву в судовому засіданні представник відповідачів обґрунтовувала тим, що позивачка у своєму позові стверджує про те, що з 2016 року по 2020 рік вона жодного разу не отримала від ФОП [PERSON] орендної плати за укладеними із нею договорами. Отже, з 2016 року вона достеменно знала про порушення своїх прав, однак, до вересня 2020 року за захистом цих прав до суду не зверталась. Відтак, посилаючись на положення статті 267 ЦК України, просила застосувати наслідки спливу позовної давності і відмовити в цій частині позовних вимог (т.2 а.с. 13-15). Відповідачка ФОП [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні повністю та пояснила, що з 2018 року вона є головою ФГ «Волмакс-Агро», по усім трьом договорам оренди орендна плата на користь [PERSON] нараховувалась своєчасно та у повному обсязі. По договору оренди, укладеному між ФГ «Волмакс-Агро» та представником позивачки за довіреністю Смиченко Н.В., орендну плату отримувала особисто [PERSON] по відомості під підпис, про скасування довіреності їм відомо не було. Рух коштів для виплати орендної плати по фермерському господарству легко відстежити, оформити документи «заднім числом» неможливо. Щодо орендної плати по договорам оренди, укладеним з нею як ФОП, зауважила, що ні позивачка, ні її дочка [PERSON] жодного разу не звертались до неї за отриманням цих грошових коштів. При цьому, у 2019 року позивачка відмовилась отримувати орендну плату, яку вона ( [PERSON] ) особисто привезла за місцем проживання [PERSON] і намагалась передати їй у присутності депутата (на той час) сільської ради [PERSON] та [PERSON] .. Щодо розміру орендної плати пояснила, що сума мінімальної річної орендної плати в договорах, укладених між нею (ФОП [PERSON] ) та позивачкою [PERSON] у розмірі 12000 гривень вказана помилково, оскільки кожна із цих ділянок має площу по 2 гектари і разом є одним земельним масивом загальною площею 4 з лишком гектари, а тому розмір орендної плати в сумі 12 000,00 грн був узгоджений за загальний земельний масив в 4 гектари. Такий розмір оренди і нараховувався нею (ФОП [PERSON] ) до сплати позивачці за оренду цих двох земельних ділянок загальною площею 4 га. Вважає, що позивачка цілеспрямовано не отримувала грошові кошти за оренду землі з метою дострокового розірвання договорів оренди. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є дочкою позивачки [PERSON] .. У 2013 році вони взяли позику у [PERSON] в сумі 25 тисяч гривень та взамін надали йому у користування належні [PERSON] земельні ділянки. Оскільки у них була ця позика - ні вона, ні її матір [PERSON] з 2013 року до літа 2020 року не звертались до відповідачів за отриманням орендної плати, питанням оренди паїв вони не цікавились. У 2018 році [PERSON] залишила на неї ( [PERSON] ) заповіт та оформила на неї довіреність на усі три земельні ділянки, а попередню довіреність на [PERSON] скасувала. Про скасування довіреності вони відповідачам дійсно не повідомляли. Влітку 2020 року вони звернулись до [PERSON] з метою повернення позики, отримання орендної плати та переукладення договорів оренди. Однак, він їм відмовив та повідомив, що земельні паї їм уже не належать. При цій розмові була присутня відповідачка ФОП [PERSON] .. На даний час вони вже не довіряють відповідачам і хотять розірвати договори оренди землі. Свідок зауважила, що у 2016 році її матір [PERSON] ніяких договорів оренди не підписувала, звідки ці договори - не знає. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, покази свідка [PERSON] , перевіривши викладені у заявах по суті обставини, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: 3223784000:05:004:0013 (площею 4,47 га), 3223784000:05:007:0029 (площею 2,5467 га) та 3223784000:05:004:0023 (площею 2,1998 га), цільове призначення яких для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, що вбачається з копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 220775017 від 18.08.2020 (а.с.20-24). 24.10.2013 позивачка [PERSON] уповноважила [PERSON] отримувати належні їй дивіденди в грошовому еквіваленті або в натуральному вигляді за оренду земельної ділянки площею 4,47 га, розташовану на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 077536, виданого Рокитнянською райдержадміністрацією 07.06.2004 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 57, а також заключати договори оренди на вищевказані земельні ділянки та представляти її інтереси, що вбачається із копії довіреності за реєстраційним № 3584, посвідченої державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б. (а.с.38-39). 29.12.2016 між позивачкою [PERSON] та відповідачкою ФОП [PERSON] було укладено два договори оренди землі: № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0023, площею 2,1998 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:007:0029, площею 2,5467 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області (а.с.25-32). Строк дії обох договорів - на 15 років - до 2031 року (п.3.1.) 30.10.2018 між [PERSON] , яка діяла від імені позивачки [PERSON] на підставі довіреності, та відповідачем ФГ «Волмакс-Агро» укладено договір оренди землі № б/н щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0013, площею 4,47 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ольшаницької сільської ради Рокитнянського району Київської області (а.с.33-36). Строк дії договору - на 20 років - до 30.10.2038 (п.3.1.) 22.11.2018 [PERSON] уповноважила [PERSON] представляти її інтереси з питань, зокрема, отримання та розпорядження належною [PERSON] орендною платою в будь-якій формі (грошовій чи натуральній) за користування земельними ділянками з кадастровими номерами: 3223784000:05:004:0013, 3223784000:05:007:0029 та 3223784000:05:004:0023, розпорядження земельними ділянками, що вбачається із копії довіреності за реєстраційним № 1444, посвідченої приватним нотаріусом Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. та витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 38025038 від 28.11.2018 (а.с.41-43). 28.11.2018 позивачка [PERSON] подала приватному нотаріусу Рокитнянського районного нотаріального округу Київської області Липовенко Н.І. заяву, якою було скасовано довіреність, видану нею на ім`я [PERSON] , що була посвідчена 24.10.2013 державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори Київської області Калітенко Л.Б., та в якій зобов`язувалася повідомити представника та зацікавлених осіб щодо даного правочину, що вбачається з копії заяви від 28.11.2018, зареєстрованої в реєстрі за № 1442 та копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 38024229 від 28.11.2018 (а.с.40, 44). Із наданих Головним управлінням ДПС у Київській області на виконання ухвали суду відомостей про нараховані і сплачені податки відповідно до поданих звітів за формою 1-ДФ вбачається, що: по Фермерському господарству «Волмакс» (код ЄДРПОУ 41633709) за оренду земельної ділянки [PERSON] нараховано доходу у третьому кварталі 2019 року - 12 447,21 грн, у четвертому кварталі 2020 року - 12000,00 грн; по ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за оренду земельної ділянки [PERSON] нараховано доходу у четвертому кварталі 2017 року - 24000,00 грн, у четвертому кварталі 2018 року - 24000,00 грн, у 2019 році - 0 грн, у четвертому кварталі 2020 року - 12000,00 грн. (т.1 а.с. 211). Згідно наявного у матеріалах справи листа-повідомлення ФГ «Волмакс-Агро» від 04.04.2021 №6 щодо сум нарахованої і виплаченої позивачці [PERSON] орендної плати: по договору оренди землі № б/н від 30.10.2018 [PERSON] (по дорученню нотаріальної контори реєстр № 3584 діє [PERSON] ) була нарахована та виплачена орендна плата: за 2018 рік - договір укладений 30.10.2018 нарахувань не було; за 2019 рік - 3 квартал 2019 рік - 12447,21 грн, податки 2427,21 грн, до видачі - 10020,00 грн; за 2020 рік - 4 квартал 2020 рік - 12447,21 грн, податки - 2427,21 грн, до видачі - 10020,00 грн. З даних нарахувань було сплачено всі податки та збори. (т.1 а.с.128). З наявних у матеріалах справи відомостей (вставний аркуш до додатка № 1 і вставний аркуш до додатка № 2) вбачається, що [PERSON] на підставі довіреності від 24.10.2013 двічі отримувала за [PERSON] грошові кошти в сумі по 10020,00 грн (а.с. 131, 132). Згідно листа-повідомлення ФГ «Волмакс-Агро» від 05.04.2021 №6 згідно договору оренди землі № б/н від 30.10.2018 [PERSON] (по дорученню нотаріальної контори реєстр № 3584 діє [PERSON] ) отримувала орендну плату за 2019 рік - 3 квартал 2019 року, за 2020 рік - 4 квартал 2020 року (т.1 а.с.127). З наведеного суд висновує, що надані стороною відповідача документи на підтвердження розміру орендної плати, нарахованої і сплаченої ФГ «Волмакс-Агро» за 2020 рік, відрізняються від інформації, вказаної у офіційних даних податкового органу. Відтак, суд у своїх висновках спирається саме на інформацію, надану ГУ ДПС у Київській області. Крім того, наявна у матеріалах справи довідка ФОП [PERSON] від 05.04.2021 №2 про те, що за договорами оренди від 13.12.2016 та 29.12.2016 було нараховано: за 2017 рік - 4 квартал 2017 рік - 24000,00 грн, податки - 4680,00 грн, до видачі - 19320,00 грн; за 2018 рік - 4 квартал 2018 рік - 24000,00 грн, податки - 4680,00 грн, до видачі - 19320,00 грн; за 2019 рік - 4 квартал 2019 рік - 24000,00 грн, податки - 4680,00 грн, до видачі - 19320,00 грн.; і з даних нарахувань було сплачено всі податки та збори (т.1 а.с. 126) - не узгоджується з інформацією ГУ ДПС у Київській області (т.1 а.с. 211) та спростовується поясненнями самої відповідачки [PERSON] , яка вказала про те, що у 2018-2020 роках нараховувала позивачці за оренду обох земельних ділянок по двом договорам орендну плату у загальному розмірі 12000,00 грн. З наявного у матеріалах справи акту, складеного комісією у складі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] вбачається, що 10.10.2019 при розрахунках за оренду землі з орендодавцями ФОП [PERSON] по [ADDRESS] , орендодавець [PERSON] перебувала вдома, проте, не допустила до свого домоволодіння для проведення розрахунків, відмовившись від отримання орендної плати за орендовані ФОП [PERSON] земельні паї (т.1 а.с.133). Вирішуючи даний спір, суд виходить із наступного. Згідно частини першої статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно зі ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. За змістом ст.21 Закону України «Про оренду землі» плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Частиною 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Отже, згідно зі статтями 13, 15, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. У разі систематичної несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору. Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом 12.3 усіх трьох договорів оренди землі передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також інших підстав передбачених законом. З аналізу змісту договору оренди землі №б/н від 30 жовтня 2018 року, укладеного між Фермерським господарством «Волмакс-Агро» та [PERSON] , яка діяла від імені [PERSON] , щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3223784000:05:004:0013, а також наявних у матеріалах справи доказів на підтвердження нарахування і сплати орендної плати за цим договором, суд приходить до висновку про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його розірвання через неналежне виконання умов договору орендарем - систематичну несплату орендної плати та сплату орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором. Так, пунктами 4.1., 4.2. вказаного договору оренди землі №б/н від 30.10.2018 визначено, що орендна плата нараховується та вноситься орендарем щорічно у грошовій формі. В разі відсутності коштів розрахунки можуть здійснюватись у натуральній чи відробітковій формі та у розмірі, визначеному даними договорами. Орендна плата не може бути меншою від розміру, встановленого чинним законодавством України, протягом усього строку оренди земельної ділянки. Річна орендна плата за використання об`єкта оренди, зазначеного в даному договорі від 30.10.2018, становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки … , але не може бути меншою ніж 12447,53 грн. З орендної плати вираховуються необхідні до сплати податки згідно вимог Податкового кодексу України. Орендна плата вноситься у національній валюті України. Орендна плата вноситься шляхом її виплати орендодавцю у грошовій формі, а саме готівкою під розписку або безготівково шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця за вказаними ним реквізитами. Згідно п.4.3. договору орендар вносить орендну плату раз на рік. За перший рік оренди орендна плата сплачується один раз на рік до 31 грудня поточного року, в якому укладено договір оренди, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 31 грудня поточного року. Орендар має право виплатити орендодавцю орендну плату за перший рік оренди в повному розмірі річної орендної плати, передбаченої даним договором. З наданих суду і досліджених у судовому засіданні письмових доказів вбачається, що в порушення п.4.3. Договору оренди землі №б/н від 30.10.2018 відповідачем ФГ «Волмакс-Агро» не було нараховано і сплачено позивачці [PERSON] орендної плати за 2018 рік пропорційно фактичній кількості днів оренди - з 31.10.2018 по 31.12.2018. Крім того, згідно інформації ГУ ДПС у Київській області відповідачем ФГ «Волмакс-Агро» було нараховано за оренду земельної ділянки позивачки [PERSON] за 2020 рік орендну плату у розмірі 12000,00 грн, що є меншим за мінімальний розмір орендної плати, визначений п.4.2. договору, на 447,53 грн.. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду неодноразово робила правовий висновок щодо поняття систематичності несплати орендної плати, що є підставою для розірвання договору. Так, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Отже, невиконання відповідачем ФГ «Волмакс-Агро» умов договору оренди землі №б/н від 30.10.2018 щодо ненарахування та невиплати позивачці орендної плати за 2018 рік в сукупності з неналежним виконанням умов цього договору щодо неповної сплати орендної плати за 2020 рік утворюють систематичність і є підставою для розірвання цього договору. Посилання представника відповідачів на положення 249 ЦК України та правомірність отримання орендної плати [PERSON] на підставі довіреності, про скасування якої не було повідомлено відповідачів, не спростовують вищевикладених висновків суду. Щодо виконання умов договорів оренди землі від 29.12.2016, укладених між [PERSON] та ФОП [PERSON] , на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223784000:05:007:0029 та 3223784000:05:004:0023, судом також встановлено в судовому засіданні факт неналежного їх виконання відповідачкою та допущення орендарем систематичної неповної сплати орендної плати. Так, відповідно до п. 4.2. обох договорів річна орендна плата за використання об`єкта оренди становить 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки …, але не може бути меншою ніж 12000,00 грн. З орендної плати вираховуються необхідні до сплати податки згідно вимог Податкового кодексу України. Згідно п.4.3. договору орендар вносить орендну плату раз на рік. За перший рік оренди орендна плата сплачується один раз на рік до 31 грудня поточного року, в якому укладено договір оренди, пропорційно фактичній кількості днів оренди, в подальшому орендна плата сплачується один раз на рік до 31 грудня поточного року. Орендар має право виплатити орендодавцю орендну плату за перший рік оренди в повному розмірі річної орендної плати, передбаченої даним договором. Оскільки ФОП [PERSON] є орендарем двох земельних ділянок, - щорічно до сплати на користь позивачки підлягала сума орендної плати у загальному розмірі 24000,00 грн. Водночас, за інформацією ГУ ДПС у Київській області ФОП [PERSON] було нараховано орендну плату за земельні ділянки позивачки [PERSON] за 2017 рік у повному обсязі в розмірі 24000,00 грн., за 2018 рік - нараховано половину від узгодженого розміру орендної плати у розмірі 12000,00 грн, у 2019 році нарахування орендної плати відсутні, а за 2020 рік також нараховано половину від розміру оренди в сумі 12000,00 грн. Отже, за обома договорами оренди землі від 29.12.2016 має місце така ситуація: за 2016 рік орендна плата пропорційно фактичній кількості днів оренди (за два дні) - не нарахована і не сплачена; за 2018 і 2020 роки - недоплачено по кожному із двох договорів по 6 000,00 грн, за 2019 рік - орендна плата не сплачена по обом договорам. Посилання представника відповідача на зміст пункту 9.2 договорів оренди землі, за яким на орендодавця покладено обов`язок своєчасно отримувати внесену орендарем орендну плату; при цьому, у разі, якщо орендодавцем не буде отримано орендну плату з його вини до 31 грудня поточного року, орендар не несе відповідальності щодо неотримання орендодавцем орендної плати вчасно та така несплата не буде вважатись невнесенням орендної плати та/чи простроченням оплати; в будь-якому випадку за орендодавцем залишається право отримати орендну плату в будь-який час, але орендодавець за таких умов не має права вимагати сплати неустойки та достроково розірвати договір за рішенням суду, - не спростовують вищеописаних порушень та не впливає на висновок суду про допущення відповідачами систематичної несплати/ненарахування орендної плати. Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною 1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Представником відповідачів було заявлено про застосування строку позовної давності до позовних вимог в частині розірвання договорів оренди, укладених 29.12.2016 між [PERSON] та ФОП [PERSON] .. Судом встановлено, що порушення умов вказаних договорів мало місце вже у 2016 році і позивачка була обізнана про порушення свого права, про що сама чітко вказала у своїй позовній заяві, зазначаючи, що не отримувала орендної плати за договорами оренди землі із ФОП « [PERSON] з 2016 по 2020 роки. Однак, із позовом до ФОП [PERSON] позивачка звернулась тільки у вересні 2020 року. Таким чином, суд доходить висновку, що позивачка [PERSON] звернулась до суду з вимогами до ФОП [PERSON] про розірвання договорів оренди землі після спливу позовної давності, що є підставою для відмови у цій частині її позовних вимог. Суд не приймає до уваги доводи представника позивачки адвоката Квітіна Р.В. про те, що у даному випадку строк позовної давності позивачкою не пропущено, адже орендну плату від ФОП [PERSON] вона не отримувала за 2018 і 2019 роки. Так, наведене твердження представника позивачки спростовується як змістом позовної заяви, так і обставинами, встановленими в ході судового розгляду даної справи, зокрема, фактом допущення першого порушення умов обох договорів оренди від 29.12.2021 саме у 2016 році та достеменну обізнаність позивачки із цими обставинами. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових, витрат суд виходить із наступного. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (ч.3 ст. 133 ЦПК). Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, до стягнення з відповідача ФГ «Волмакс-Агро» на користь позивачки підлягає сплачений нею судовий збір за відповідну задоволену позовну вимогу. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача (ч.2 ст. 141 ЦПК). Положеннями статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. За ч.2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Представником відповідачів - адвокатом Чайкою О.В. було подано заяву по суті справи - відзив на позовну заяву 20.04.2021, що вбачається з дати на штемпелі про його одержання судом (а.с. 115). Водночас, разом із відзивом стороною відповідача не було подано суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і які очікують понести в зв`язку із розглядом справи. В подальшому такий попередній розрахунок також не був поданий суду. Натомість, 13.09.2021 представником відповідачів було подано клопотання про компенсацію витрат на правничу допомогу без будь-якого обґрунтування поважності причин неподання попереднього розрахунку суми судових витрат (т.2 а.с. 16-18). Виходячи із цього, суд приходить до висновку про відмову у відшкодуванні відповідачці ФОП [PERSON] судових витрат - витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial