Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності в порядку спадкування після матері [PERSON], яка померла [INFO], - на житловий будинок [ADDRESS], за кожним позивачем на 1/3 частку вказаного будинку. Позовні вимоги мотивовані тим, що даний будинок з господарськими спорудами належав матері, але за життя вона не встигла отримати правовстановлюючі документи на даний будинок та зареєструвати право власності у визначений законом спосіб, через що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. Відповідач Бобрицька сільська рада позов визнала, своїх прав на вказане майно не пред'являє, не оспорювала належності [PERSON] вказаного нерухомого майна на праві власності, не оспорює спадкових прав позивачів та факту прийняття ними спадщини, та просить розглянути справу без участі представника. Дослідивши докази, суд дійшов таких висновків: Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] З свідоцтв про народження, про укладення шлюбу встановлено, що позивачі є дітьми [PERSON] 05.09.2008 р. [PERSON] склала заповіт, яким все майно, яке буде належати їй на день смерті і все те, на що за законом вона буде мати право, в тому числі земельну частку (пай), що перебуває в оренді ТОВ «Бобрицьке» та в подальшому відведення земельної частки (паю) в натурі, частку майна пайового фонду КСП «Бобрицьке», грошові вклади заповідала [PERSON], [PERSON] і [PERSON] Заповіт чинний. Позивачі своєчасно подали заяви про прийняття спадщини. Їм видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.08.2016 р. на право на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Бобрицьке» с. Шевченкове Броварського району Київської області, розміром 2,60 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж частки на місцевості, що належало померлій [PERSON] (кожному на 1/3 частку). Відповіддю від 26.08.2016 р. державний нотаріус Броварської районної державної нотаріальної контори Куценко Є.О. відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок з посиланням на відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця на вказане майно і відсутність державної реєстрації права власності. Згідно довідки Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області № 265 від 25.07.2016 р. власником житлового будинку [ADDRESS] рахується [PERSON]. Згідно відповіді КП «Лівобережне БТІ» від 25.07.2016 р. - відсутні відомості про реєстрацію права власності на вказане майно - житловий будинок [ADDRESS]. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, вказані в заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом, визначені в ст. ст.1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК- спадкоємцями першої черги є діти, батьки та чоловік \\ дружина спадкодавця. Згідно ч.1. ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно ст.1268, 1269, 1270 ЦК законом визначено два способи прийняття спадщини: спадкоємці, що постійно проживали разом з спадкодавцем до його смерті - вважаються такими, що спадщину прийняли, якщо вони протягом 6 місяців не подали до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини; інші спадкоємці- шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. З наданих доказів встановлено, що позивачки є дочками спадкодавиці [PERSON], своєчасно подали заяви про прийняття спадщини, їм видані свідоцтва про право частину спадщини за заповітом. Щодо вказаного жилого будинку, то суд виходить з наступного: Виходячи з законодавства, яке було чинним станом на час набуття права власності спадкодавцем на вказане нерухоме майно - житловий будинок, момент набуття права власності пов'язувався з самим фактом набуття такого права, а не із здійсненням реєстрації правова власності, тобто таке право виникло у [PERSON] незалежно від того, чи було воно зареєстроване у відповідному державному реєстрі. Крім того, чинне на той час законодавство передбачало, що облік житлових будинків у сільській місцевості вівся місцевими радами, шляхом внесення відповідних відомостей до погосподарських книг, як єдиного облікового документу, і не передбачалось законом обов'язкова видача документу, що посвідчував би право власності. Тому суд вважає встановленим, що [PERSON] дійсно при житті набула у відповідності до закону право власності на вказаний будинок, даного права не втратила станом на день її смерті, тому вказаний будинок увійшов до майна, на яке відкрилась спадщина. Спадкодавиця (власниця) при житті розпорядилася належним їй на праві власності майном на користь трьох позивачів, склавши заповіт; зазначені у заповіті спадкоємці не відмовились від прийняття спадщини, більш того, спадщину прийняли, тому набули право власності на вказаний будинок у рівних частках в порядку спадкування за заповітом, тобто з законних підстав. Частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права . Оскільки нотаріусом відмовлено спадкоємцям у видачі свідоцтв про право на спадщину, то їх право порушене і підлягає судовому захисту. Позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved