Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на навчання повнолітньої дитини. В позові зазначила, що 12.09.1997р. між ними було укладено шлюб, в якому [INFO] у них народився син [PERSON]. В 2013р. їх з відповідачем шлюб було розірвано та рі\-шенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання непо\-внолітнього сина. [INFO] [PERSON], третя особа по справі досяг повноліття. На теперішній час, починаючи з 04.09.2017р. син сторін на\-вчається на факультеті журналістики Запорізького національного університету на денній форма навчання, строк навчання - до 30.06.2021р. Позивачка з сином проживають разом. [PERSON] є інвалідом 2-ї групи з дитинства, знаходиться на обліку в Дніпровському УСЗН, тому позивачка в теперішній час не працює, оскільки здійснюю догляд за дитиною. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина взагалі не надає, хоча дитина, враховуючи її навчання та особливі потреби, потребує матеріальної допомоги бать\-ка. Відповідач є працездатною людина, має дохід, але місце своєї роботи від позивачки при\-ховує. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на навчання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, починаючи з дня подачі позову і до закінчення си\-ном навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою кореспонденцією, відзив на позов суду не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Третя особа по справі в судове засідання не з'явився, просить розглянути справу без його участі, на позові наполягає. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що з 12.09.1997р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4). Під час перебування у шлюбі, [INFO] у них народився син [PERSON] (а.с.5). 09.10.2013р. шлюб сторін було розірвано (а.с.6) та за рі\-шенням суду з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання непо\-внолітнього сина [PERSON], який [INFO] досяг повноліття. [PERSON] навчається на 2 курсі денного відділення на факультеті журналістики Запорізького національного університету, за спеціальністю «Журналістика», термін закінчення його навчання 30.06.2021, що підтверджується Довідкою № 3434 від 03.10.2018 р. (а.с.9). Відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК серія АВ №1014162, [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства 2-ї групи та отримує державну соціальну допомогу в розмірі 1452 грн. (а.с.7,8). Позивачка не працює, оскільки здійснюю догляд за дитиною (а.с.10). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. В силу роз'яснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з наведених положень сімейного законодавства та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України обов'язок батьків з утримання повнолітніх сина, доньки, на відміну від обов'язку утримувати неповнолітніх дітей, не є безумовним, а його настання закон пов'язує з сукупністю кількох передумов, тобто продовженням особою навчання, ненастанням 23 років, потребою в матеріальній допомозі, можливістю батьків надавати таку допомогу. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходущомісячно, починаючи з 10.12.2018 року і до 30.06.2021 на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню. Оскільки позивачка згідно діючого законодавства звільнена від сплати судового збору, тому сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. повинно бути стягнена в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved