Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивачка 28 квітня 2017 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 28 серпня 1999 року Шпитівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 28 серпня 1999 року між нею та відповідачем Шпитівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області зареєстровано шлюб, від даного шлюбу вони мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO], позивач вказує, що шлюбні стосунки з відповідачем не склалися, на даний час проживають окремо, та не ведуть спільного господарства, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, зазначає, що спору з приводу поділу спільного майна немає, також між ними досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, а тому на підставі ст.ст. 55, 104, 105, 110, 112 СК України просила заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 21), а тому суд з врахуванням думки відповідача вважає за можливе розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував, підтвердив, що він з дружиною проживають окремо, останні два роки не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають не підтримують шлюбних стосунків. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження [NUMBER] сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1999 року, про що є актовий запис № 6 (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з копії свідоцтва про народження [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивачки та відповідача втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд, заслухавши пояснення відповідача дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved