Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернувся в суд з позовом до Черешської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] під час подружнього життя побудували будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], та складається з житлового будинку літ «А-І» вартістю 19125,00 грн., ганка літ. «а» вартістю 98,00 грн., сараю літ. «Б» вартістю 1824,00 грн., сараю літ. «В» вартістю 10732,00 грн., сараю літ. «Г» вартістю 2777,00 грн., сараю літ. «Д» вартістю 712,00 грн., сараю літ. «Е» вартістю 2814,00 грн., сараю літ. «Є» вартістю 859,00 грн., сараю літ. «Ж» вартістю 1055,00 грн., сараю літ. «К» вартістю 1010,00 грн., літньої кухні літ. «З» вартістю 1943,00 грн., огорожі №1 вартістю 1174,00 грн., криниці № 2 вартістю 589,00 грн., загальною вартістю 44712,00 гривень. Дане майно відносилось до колишнього колгоспного двору, внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, яке знаходиться в [ADDRESS]. [PERSON] після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, так як проживала зі спадкодавцем на момент смерті, продовжувала проживати в спадковому будинку, постійно обробляла земельну ділянку та доглядала за будинком. 05.02.1998 був складений заповіт в якому мати позивачів [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], та її брату [PERSON] [INFO] [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все вищевказане будинковолодіння. Також, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (ПАЙ), яке вона успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] На день смерті матері позивачі проживали в даному господарстві, а тому фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON]. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку позивачі не можуть у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння, та відсутністю оригіналу сертифікату на право на земельну частку (ПАЙ). Тому позивачі просять визнати за ним в рівних частках право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті матері [PERSON], яке знаходиться в [ADDRESS]. Також позивачі просять визнати за ними право власності в рівних частках на право на земельну частку пай без визначення частин в натурі площею 1,69 умовних кадастрових га, із земель, що перебувають в колективній власності агрофірми «Іскра» с. Буденець Сторожинецького району. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просять розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник Черешської сільської ради в судове засідання не з'явився, представивши суду заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу без участі представника. В судовому засіданні дослідженими доказами судом встановлено, що у подружжя [PERSON] та [PERSON] перебувало у власності будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS], та складається з житлового будинку літ «А-І» вартістю 19125,00 грн., ганка літ. «а» вартістю 98,00 грн., сараю літ. «Б» вартістю 1824,00 грн., сараю літ. «В» вартістю 10732,00 грн., сараю літ. «Г» вартістю 2777,00 грн., сараю літ. «Д» вартістю 712,00 грн., сараю літ. «Е» вартістю 2814,00 грн., сараю літ. «Є» вартістю 859,00 грн., сараю літ. «Ж» вартістю 1055,00 грн., сараю літ. «К» вартістю 1010,00 грн., літньої кухні літ. «З» вартістю 1943,00 грн., огорожі №1 вартістю 1174,00 грн., криниці № 2 вартістю 589,00 грн., загальною вартістю 44712,00 гривень. Вищевказане домоволодіння було майном колгоспного двору і станом на 15.04.1991 року вказані особи були його членами. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 роз'яснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, кожен з вказаних осіб набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеного вище будинковолодіння, та на ? частку земельної ділянки (ПАЙ), що згідно сертифікату № ЧВ № 0189733 від 20.05.1998 року. [PERSON] в силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України, будучи спадкоємцем за законом першої черги, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті чоловіка залишилась проживати у вищевказаному домоволодінні, доглядала за ним, обробляла земельну ділянку, що підтверджується довідкою Черешської сільської № 569 від 23.06.2014 року. 05.02.1998 був складений заповіт в якому мати позивачів [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON]. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідною відміткою на ньому. В силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом першої черги, своєчасно, в установлений законом шестимісячний строк фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, оскільки проживали в спадковому будинку на момент смерті спадкодавиці та залишились проживати у домоволодінні, обробляють присадибну земельну ділянку, та доглядають за будинком. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На [PERSON] та [PERSON], був складений 05 лютого 1998 року заповіт, який не змінювався та не скасовувався. Тому суд вважає, що позивачі в рівних частках набули право на спадкове домоволодіння та на земельну ділянки (ПАЙ) в порядку спадкування за заповітом. З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved