Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 02.09.2002р. перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . На даний час діти проживають разом з нею (позивачкою) та перебувають на її утриманні. Вказує, що заочним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.01.2014 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 800 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Зазначає, що з часу ухвалення судом зазначеного судового рішення погіршилося її (позивачки) майнове становище, оскільки діти підросли, а з віком потреби дитини зростають; такі навчаються у школі, а в позашкільний час відвідують розвиваючо-навчальні гуртки, що тягне за собою немалі майнові витрати. Крім того, відповідач [PERSON] неналежним чином виконує свій обов`язок по сплаті аліментів, інколи взагалі ухиляється від їх сплати, що відповідно також вплинуло на збільшення її (позивачки) витрат на утримання дітей. З огляду на наведене, просила суд постановити рішення, яким збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] в її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , - до 2300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді від 16.12.2020р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, так як згідно з вимогами п.3 ч.6 ст.19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст.274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Борисенко В.В. в судовому засіданні зазначили, що підтримують заявлені позовні вимоги, просять збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] на утримання дітей - до 2300 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивачка [PERSON] вказала, що розмір аліментів, визначений попереднім судовим рішенням, не є достатнім для належного утримання дітей, оскільки збільшились витрати на їх утримання, а крім того збільшились ціни на продукти харчування, на непродовольчі товари, на житлово-комунальні, транспортні та інші види послуг, що також призвело до збільшення витрат позивачки на задоволення щомісячних потреб дітей та відповідно призвело до погіршення її майнового становища. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судові засідання не з`явився без поважних причин, клопотань про відкладення або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Як вбачається із матеріалів справи виклик відповідача [PERSON] на визначену судом дату судового засідання по справі - 08.06.2021р., а також резервну дату - 02.07.2021р.здійснювався шляхом надіслання виклику (повідомлення) про день судового розгляду та інших документів по справі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджено, що відповідач [PERSON] 06.05.2021р. отримав рекомендованим поштовим відправленням копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію ухвали про судове доручення, виклик (повідомлення) про день судового розгляду, витяг із законодавства України про зміст прав та обов`язків, перекладені на російську мову. Однак, ні станом на 08.06.2021р., ні станом на 02.07.2021р. від відповідача [PERSON] не надійшли будь-які письмові заяви по суті даного цивільного спору. Крім того, судом вживалися заходи щодо направлення судового доручення про надання правової допомоги за кордоном по даній цивільній справі згідно з порядком, встановленим Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах 1965 року, безпосередньо до центрального органу запитуваної держави - Міністерства юстиції Російської Федерації. Матеріалами справи підтверджено, що документи по судовому дорученню доставлено в Центральний орган запитуваної держави 04.05.2021р. При цьому, ні станом на 08.06.2021р., ні станом на 02.07.2021р. на адресу суду не надійшли будь-які документи за результатами виконання міжнародного судового доручення. З огляду на вжиті заходи, що зазначені вище, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи положення ст.280 ЦПК України, те, що відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзиву не надіслав, беручи до уваги скорочений термін, передбачений законодавцем, для розгляду справ про стягнення аліментів, а також враховуючи те, що сторона позивача не заперечувала проти заочного вирішення справи, судом вирішено ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторони позивача, дослідивши надані документи і матеріали, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Судом встановлено, що від шлюбу в сторін народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 10.01.2014 року (по справі ЄУН 448/2125/13-ц) ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 800 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Діти сторін - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю, позивачкою [PERSON] , яка несе витрати на їх утримання. Таким чином, між сторонами виникли спірні правовідносини, що стосуються обов`язку батька та матері утримувати дитину, які регулюються главою 15 Сімейного кодексу України (надалі - СК України). Як відомо із змісту ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведеного вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Звертаючись до суду із позовом про зміну розміру аліментів - збільшення розміру таких, позивачка [PERSON] в позовній заяві як на підставу такого збільшення відповідно до ст.192 СК України, покликалась на погіршення майнового становища одержувача аліментів, збільшення витрат на утримання дітей. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.ч.1, 5, 6 ст.81 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Таким чином, при вирішенні даного спору, суд виходить з наступних обставин, зокрема: що з моменту винесення судового рішення від 10.01.2014р. погіршилося матеріальне становище одержувача аліментів, так як зросли її витрати на утримання дітей. Крім того, у зв`язку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на харчові та промислові продукти, ліки тощо, а діти підростають та потребують у зв`язку з цим значно більших витрат на своє утримання. Крім того, підвищився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд враховує і те, що відповідач є особою працездатного віку. Частиною другою статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України № 2037-УІП «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2021р. по 30.06.2021 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить 2395 грн., з 01.07.2021р. - 2510 грн., а з 01.12.2021р. - 2618 грн. Стягнення з особи аліментів на утримання дитини у розмірі меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Крім того, батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Суд вважає, що розмір стягнутих за рішенням суду аліментів не є незмінним та у випадку виникнення відповідних підстав може змінюватись. Ті обставини, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживають діти, на їх утримання, на забезпечення освіти, гармонійного розвитку, відпочинку дитини тощо, є загальнозрозумілими та не викликають сумнівів у суду. За таких умов, незначну за розміром протягом тривалого часу фактичну матеріальну участь батька у матеріальному забезпеченні дитини не можна визнати такою, що враховує реальні обставини та потреби дитини. З часом відносний розмір матеріальної участі того з батьків, з якого присуджені аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі, лише зменшується та, як правило, перестає відповідати умовам реальної, ефективної участі платника аліментів відповідно до належної з нього дійсної частки у забезпеченні потреб дітей. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування (ст.82 ч.3 ЦПК України). Зважаючи на інтереси дітей, такі обставини не можуть повністю залишатися поза увагою суду в спорі, що розглядається. Виходячи з наведеного, враховуючи найкращі інтереси дітей, необхідність захисту права дітей на належне утримання, з урахуванням їх віку та потреб,

Outcome: approved