Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер їх батько, який за життя, 10.12.2008 року, склав заповіт, яким заповів їм по 1/2 частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] Вищевказане домогосподарство розташоване на приватизованій земельній ділянці загальною площею 910 кв.м., яка була передана померлому, згідно рішення виконкому Тростянецької міської ради за №225 від 28.06.1996 року, у приватну власність. Позивачі спадщину після смерті батька прийняли, шляхом звернення із відповідними заявами до нотконтори та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домогосподарство за вказаною адресою, але оформити своє право власності на земельну ділянку не мають можливості, оскільки померлий батько за життя не завершив приватизацію даної земельної ділянки. За цих підстав позивачі просили визнати за кожною з них право на завершення приватизації по 1/2 частині земельної ділянки по [ADDRESS] загальною площею 910 кв.м., яка була передана у приватну власність рішенням виконкому Тростянецької міської ради Сумської області за №225 від 28.06.1996 року [PERSON], який помер [INFO] року, в тому числі право на отримання правовстановлюючого документа на земельну ділянку та державної реєстрації права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом. Позивачі в судовому засіданні підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав заяву (а.с.26) про розгляд справи без його участі,не заперечує проти задоволення позовних вимог, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника відповідача, на підставі наявних доказів у справі. Суд, вислухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Встановлено, що [INFO] року помер батько позивачів -[PERSON] (а.с.11), який за життя, 10.12.2008 року, склав заповіт, яким заповів своїм донькам по 1/2 частині житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] Вищевказане домогосподарство розташоване на приватизованій земельній ділянці загальною площею 910 кв.м., яка була передана у приватну власність померлому [PERSON] на підставі рішення виконкому Тростянецької міської ради Сумської області за №225 від 28.06.1996 року (а.с.18). Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Після смерті батька позивачі спадщину прийняли, шляхом звернення із відповідними заявами до нотконтори та отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домогосподарство за вказаною адресою по 1/2 частині кожна (а.с.12-17,34,35), але оформити своє право власності на земельну ділянку не мають можливості, оскільки померлий [PERSON] за життя не завершив приватизацію земельної ділянки, на якій розташоване успадковане позивачами домогосподарство (а.с.27). Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.ч.1,2 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п.3 Декрету КабМінУ «Про приватизацію земельних ділянок» право приватної власності громадян на земельні ділянки передані їм для цілей, передбачених статтею 1 Декрету, посвідчуються відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акта на право приватної власності на землю. Згідно ст.17 ЗК України (1991 р.) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки. Передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь, товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Відповідно до п.в ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва в розмірі не більше 0,12 га. При таких обставинах справи, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачі є спадкоємцями спадкового майна після смерті батька [PERSON] за заповітом, спадщину прийняли та частково оформили свої спадкові права, отримавши свідоцтва про право власності на спадкове майно - на житловий будинок з побутовими будівлями і спорудами, їх право власності на спадкове майно не визнається нотаріальною конторою в силу відсутності Державного акту про право власності на земельну ділянку за померлим, який не видавався спадкодавцю, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved