Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом з тих підстав, що 31.03.2016 року в с. Волосянка, Великоберезнянського району, померла їхня мати [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок за адресою: с. Волосянка, 127, Великоберезнянського району Закарпатської області. Даний будинок побудували їх батьки у 1950 році і мати до дня своєї смерті залишалася власницею цього дворогосподарства, що стверджується довідкою виконавчого комітету Волосянківської сільської ради № 641 від 20.10.2016 року. Вказують, що являються спадкоємцями вказаного майна за заповітом (по 1/2 частині кожний), посвідченим 15 червня 2012 року у Волосянківській сільській раді за реєстраційним № 69. Крім того, у звязку з постійним проживанням разом із спадкодавицею на день її смерті у звязку з хворобою та похилим віком, вони фактично вступили в управління спадковим будинком. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи, виданої КП Великоберезнянське районне бюро технічної інвентаризації, вартість вказаного житлового будинку становить 54 395 грн. Разом з тим, відсутність реєстрації права власності на цей будинок перешкоджає їм оформити спадкування такого у нотаріуса, так як згідно діючого законодавства право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації цього права. Саме тому вони отримали відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки видача такого свідоцтва проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. За таких обставин, просять визнати за ними право власності на згадуваний житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері. Позивачі в судове засідання не з'явилися, подали спільну заяву, в якій позовні вимоги підтримали повністю та просили розглянути справу без їх участі. Сільський голова Волосянківської сільської ради також у судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій не заперечила проти задоволення позову та просила розглянути справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. У судовому засіданні належними доказами встановлено, що 31.03.2016 року в с. Волосянка, Великоберезнянського району, померла мати позивачів [PERSON], якій належав житловий будинок за адресою: с. Волосянка, 127, - 2 - Великоберезнянського району Закарпатської області. Позивачі являються спадкоємцями за заповітом вказаного майна і на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавицею у цьому будинку. Ці факти підтверджуються: копією свідоцтва про смерть [PERSON] серії І-ФМ № 209438, виданого виконкомом Волосянківської сільської ради В.Березнянського району Закарпатської області 01.04.2016 року; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії І-АГ № 873866, виданого бюро ЗАГСу Великоберезнянського району Закарпатської області 27.03.1968 року; копією свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії ІV-УР № 213825, виданого бюро ЗАГСу Великоберезнянського району Закарпатської області 04.07.1962 року, і копією її паспорта громадянина України серії ВО № 775842, виданого Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області 28.02.2001 року, з яких вбачається, що вона змінила прізвище з «Савчин» на «Сивак» у з'язку з одруженням; довідкою виконавчого комітету Волосянківської сільської ради № 641 від 20.10.2016 року; копією заповіту від 15.06.2012 року, за змістом якого [PERSON] на випадок своєї смерті робить таке розпорядження: все належне їй майно і все те, що буде належати їй на день смерті за законом і на що вона матиме право, а саме по 1/2 частині житлового будинку, розташованого в с. Волосянка, 127, заповідає синові [PERSON], 02.02.1952 року народження, та дочці [PERSON], [INFO]; а також визнанням позову сільською радою. Обставин, які вказували б, що на спадкове майно окрім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, судом не встановлено. Так, позивачі звернулися до нотаріуса з наміром оформити свідоцтво про право на спадщину. Однак, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу [PERSON] № 101/01-16 від 07.11.2016 року, їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за [PERSON], оскільки за життя спадкодавиці свідоцтво про право власності на цю нерухомість не було виготовлене та не було зареєстроване у встановленому законом порядку. Як роз'яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За змістом ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо - 3 - протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. З огляду на зазначені обставини справи, враховуючи відмову нотаріуса в оформленні права на спадщину, суд, використовуючи винятковий спосіб захисту спадкового права позивачів, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved