Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивачка 28 липня 2015 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розподіл та виділ в натурі домоволодіння, припинення права спільної часткової власності, визнання права особистої власності (а.с.2-3). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що домоволодіння №24-А по вул..\~Погодіна у м. Дніпропетровську на праві спільної часткової власності належить їй - [PERSON] у розмірі 3/8 частини, та [PERSON] у розмірі 5/8 часток. Дане домоволодіння складається із: літньої кухні Б,б, сарай В, вбиральні Г, душа Д, огорожі та мостіння № 1-6, 1, житлового будинку А-1 (1-ий поверх: сіні пл. 9,8 кв. м., комора 9,2 кв. м., кухня 6,8 кв. м., східна клітка 4,1 кв. м., житлова кімната 7,3 кв. м., житлова 20,5 кв. м., житлова 6,5 кв. м., житлова 10,6 кв. м.; мансарда складається зі східної клітки 4,1 кв. м., комора 21,2 кв. м., коридор 9,7 кв. м., сіни 8,2 кв. м.). Загальна площа житлового будинку становить 118,0 кв. м, житлова - 44,8 кв. м. Домоволодіння № 24 розташоване на земельній ділянці площею 384\~кв.м.\~Між сторонами виник спір з питання визначення порядку користуванням домоволодінням, у зв'язку із чим, позивачка вимушена була звернутися до суду з даним позовом, у якому уточнивши свої позовні вимоги, просить розділити домоволодіння № 24-А по вул. Погодіна в м.\~Дніпропетровську, розташоване на земельній ділянці загальною площею 384 кв.м., яке складається із: житлового будинку А-1 загальною площею 118 кв. м. (сіни площею 9,8 кв. м., коридор площею 9,2 кв.м., кухня площею 6,8 кв. м., східна клітка площею 4,1 кв. м., житлова площею 7,3 кв. м., житлова площею 20,5 кв. м., житлова площею 6,5 кв. м., житлова площею 10,6 кв. м.; мансарда: - східня клітка площею 4,1 кв. м., комора площею 21,2 кв. м., коридор площею 9,7 кв. м., сіни площею 8,2 кв. м.); літня кухня літ. Б,б, сарай літ. В, вбиральня літ. Г, душ літ. Д, огорожа, мостіння № 1-5,1; виділити [PERSON] в натурі у домоволодінні № 24-А по вул.\~Погодіна в м.\~Дніпропетровську: санвузол 1-3 площею 6,5 кв. м, житлову кімнату 1-2 площею 10.6 кв. м, коридор 1-1 площею 6,8 кв. м; на другому поверсі: коридор 1-5 площею 9,7 кв.м, веранда 1-4 площею 8,2 кв.м., що є квартирою № 1 загальною площею 41,8 кв. м., а також, літню кухню літ. Б загальною площею 18,9 кв. м.; припинити право спільної часткової власності на домоволодіння № 24-А по вул. Погодіна у м. Дніпропетровську за [PERSON]; визнати за [PERSON] право особистої власності на [ADDRESS], яка буде складатися із: санвузла 1-3 площею 6,5 кв.м., житлової кімнати 1-2 площею 10,6 кв.м., коридору 1-1 площею 6,8 кв.м., на другому поверсі - коридор 1-5 площею 9,7 кв.м., веранди 1-4 площею 8,2 кв.м., загальною площею 41, 8 кв.м., а також літню кухню літ. Б загальною площею 18,8 кв.м. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала (а.с.89). Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До суду надала письмову заяву, в якій позовні вимоги визнала. Не заперечувала проти задоволення позову (а.с.88). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, зокрема із правочинів, вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України в редакції 2003 року). За змістом ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Підставою звернення до суду позивачки є захист майнових прав та інтересів, повязаних із реалізацією права власності. Для встановлення правовідносин між сторонами та при вирішенні спору щодо спірних правовідносин суд застосовує положення Конституції України, Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, інших законів України, нормативно-правові акти центральних органів виконавчої влади, практику Верховного суду України. Суд, вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві спільної часткової власності є власницею 3/8 частин домоволодіння №24-а по вул..\~Погодіна у м.\~Дніпропетровську (а.с.5). Співвласницею 5/8 частин домоволодіння №24-а по вул..\~Погодіна у м.\~Дніпропетровську є [PERSON] (а.с.37). Спірне домоволодіння розташовано на земельній ділянці площею 384 кв.м., домоволодіння складається із: літньої кухні Б,б, сараю В, вбиральні Г, душа Д, огорожі та мостіння № 1-6, 1, житлового будинку А-1 (1-ий поверх: сіні пл. 9,8 кв. м., комора 9,2 кв. м., кухня 6,8 кв. м., східна клітка 4,1 кв. м., житлова кімната 7,3 кв. м., житлова 20,5 кв. м., житлова 6,5 кв. м., житлова 10,6 кв. м.; мансарда складається зі східної клітки 4,1 кв. м., комора 21,2 кв. м., коридор 9,7 кв. м., сіни 8,2 кв. м.). Загальна площа житлового будинку становить 118,0 кв. м, житлова - 44,8 кв. м. (а.с. 40-44). Згідно зі ст.ст. 316, 317 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст.. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до ч. ст.. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. За ст.. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст.. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно висновку ФОП [PERSON], який надала позивачка у обґрунтування своїх вимог, домоволодіння №24-а по вул.. Погодіна у м. Дніпропетровську за технічними показниками може бути поділено на дві окремі квартири з різними входами по двом варіантам (з.а.с.70), із яким також погодилась відповідачка, визнаючи позовні вимоги. Позивачка наполягає, на тому що найбільш справедливим є виділ в натурі їй у володіння у домоволодінні № 24-А по вул.\~Погодіна в м.\~Дніпропетровську: санвузол 1-3 площею 6,5 кв. м, житлову кімнату 1-2 площею 10.6 кв. м, коридор 1-1 площею 6,8 кв. м; на другому поверсі: коридор 1-5 площею 9,7 кв.м., веранда 1-4 площею 8,2 кв.м., що є квартирою № 1 загальною площею 41,8 кв. м., а також, літню кухню літ. Б загальною площею 18,9 кв. м. Суд бере до уваги вищенаведене та вважає за можливе розділити домоволодіння № 24-А по вул.\~Погодіна в м.\~Дніпропетровську та виділити в натурі позивачці належну їй частину домоволодіння згідно вказаного варіанту. Відповідно до ст.. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги у частині припинення права спільної часткової власності на спірне домоволодіння та визнання права власності на виділену частину домоволодіння за позивачкою підлягають задоволенню. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими, у повному обсязі доведеними, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладено,

Outcome: approved