Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача коштів на її утримання. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 13.11.2012 року між нею та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З відповідачем перебувають у шлюбі, проте, відповідач не проявляє належної уваги, не цікавиться інтересами сімї, не надає матеріальної допомоги на сімю. На даний час вона не працює так як знаходиться в декретній відпустці. Відповідач [PERSON] є батьком їхнього малолітнього сина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, працює водієм у ФОП [PERSON], отримує зарплату і має можливість надавати грошову допомогу на її утримання. Добровільної угоди про сплату аліментів на утримання дітей між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідача не має, стягнень за виконавчими документами не проводиться. А тому, вона змушена із вищевказаним позовом звернутися до суду, та просить стягувати з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO] трьох років, до 28.05.2017 року починаючи з дня подачі заяви до суду та допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу, встановленого законом. Позивачка у судове засідання не прибула, однак на адресу суду подала письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відповідності до ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача , повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів та постановити заочне рішення по справі . Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який уклали 13.11.2012 року у Липницькій сільській раді Жовківського району Львівської області, і від якого у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З свідоцтва про народження дітей вбачається, що позивачка є матірю дітей, а відповідач їхнім батьком. З довідки № 275 від 11.03.2016 року виданої виконкомом Погариської сільської ради Жовківського району вбачається, що гр. [PERSON], [INFO] дійсно зареєстрована та проживає в [INFO] і дійсно має на утриманні двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатний, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 84 ч. 2 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач добровільно свого обовязку по утриманню дружини не виконує, тому, суд приходить до висновку, що з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує : - стан здоровя та матеріальне становище дітей, які майна у власності не мають, самостійних доходів не отримують; - стан здоровя та матеріальне становище їх матері позивачки по справі, яка не хворіє, тимчасово не працює, будь-яких інших доходів не отримує; - стан здоровя та матеріальне становище їх батька відповідача по справі і платника аліментів, який не хворіє, інвалідності не має, працює водієм у ФОП [PERSON], що підтверджується довідкою про доходи № 58 від 05.05.2016 року виданої ФОП [PERSON], а відтак, може надавати допомогу на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. №146 Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб. Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, та працює а відтак може сплачувати аліменти на утримання дружини. Так, позивач просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на її утримання у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення малолітнім сином [PERSON], [INFO] трьох років, до 28.05.2017 року починаючи з дня подачі заяви. Суд вважає, що стягнення з останнього аліментів в розмірі по 400 грн. щомісячно на її утримання буде значно погіршувати матеріальне становище відповідача. Так, позивач просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у визначеній твердій грошовій сумі, однак не доводить наявність отримання відповідачем мінливих доходів, або одержання їх в натурі в розмірах достатніх для щомісячної сплати ним аліментів в певній визначеній ним суми. Позивач не надав суду доказів щодо можливості відповідача надавати кошти утримання дружини у визначеному нею розмірі. Тому суд, з врахуванням всіх вище перелічених обставин, приходить до переконання, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання матері, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] [INFO] до досягнення ним 3-х річного віку в розмірі 1/6 від всіх його видів доходів щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною [PERSON], трьох річного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частки вимог. Тому суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для часткового задоволення позовних вимог [PERSON].

Outcome: approved