Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулись до Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя із позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 15.11.2019 року позовну заяву передано на розгляд до Ленінського районного суду м.Запоріжжя. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Ісакова Д.О. Ухвалою від 21.12.2019 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивачі просять: визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз»; визнати незаконним та скасувати рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про об`єднання споживачів будинку [ADDRESS] в єдину групу; визнати незаконним та скасувати рішення АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» щодо включення будинку [ADDRESS] до плану розвитку газорозподільної системи міста Запоріжжя по встановленню загальнобудинкового вузла обліку природного газу; визнати, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про комерційний облік природного газу» зобов`язаний за свій рахунок у термін до 01 січня 2021 року здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам - позивачам; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» внести зміни до плану розвитку газорозподільної системи міста Запоріжжя, шляхом включення будинку [ADDRESS] до переліку багатоквартирних будинків, де повинні бути встановлені лічильники газу в кожне житлове приміщення побутових споживачів - власників житлових приміщень; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» здійснити демонтаж об`єкта газорозподільної системи - вузла обліку газу з допоміжними пристроями та металевою шафою, який встановленій на газовій мережі будинку [ADDRESS] ; зобов`язати АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», після демонтажу об`єкту газорозподільної мережі - загальнобудинкового вузла обліку газу - здійснити роботи по відновленню газопостачання на газовій мережі багатоквартирного будинку [ADDRESS] , привівши її у попередній стан, який існував до встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу; стягнути моральну шкоду у сумі 1000 грн. на користь кожної; судові витрати покласти на відповідача. 10.02.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивачі у судове засідання не з`явились, надали суду письмову заяву в якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача у судове зсідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Представник НКРЕКП, надав суду письмові пояснення у яких просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. У відповідності до ч. ч. 5 та 6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, а саме споживають газ для приготування їжі за об`єктом споживання квартира [ADDRESS] , входить у склад ОСББ. З грудня 2017 року, з наданих ТОВ «Запоріжгаз збут» платіжних документів позивачам стало відомо, що норми споживання природного газу для них та членів їх родин значно зросли. АТ «Запоріжгаз» (правонаступник ПАТ «Запоріжгаз») на усні звернення позивачів повідомив, що на багатоквартирний будинок в якому вини мешкають, встановлено загальнобудинковий вузол обліку газу (ЗВОГ). Відповідно до його показів проходить нарахування спожитого газу на кожне житлове приміщення, по кількості зареєстрованих в ньому осіб. Тобто ЗВОГ фіксує загальний об`єм газу, який поступив в газову мережу будинку, потім від нього віднімаються показання житлових приміщень, в яких встановлені індивідуальні лічильники газу, і отриманий об`єм рівномірно розподіляється між всіма зареєстрованими в житлових приміщеннях особами (власниками та членами їх сімей). Договорів, щодо сплати за газ відповідно до показань ЗВОГ між позивачами, ОСББ та АТ «Запоріжгаз» (ПАТ «Запоріжгаз»), ТОВ «Запоріжгаз збут» не укладалося. Позивачі звернулися з листом, щодо зобов`язання АТ «Запоріжгаз» встановлення в кожне житлове приміщення багатоквартирного будинку [ADDRESS] індивідуальних лічильників газу до НКРЕКП, та отримали відповідь що встановлення індивідуальних лічильників природного газу за рахунок тарифних коштів газорозподільного підприємства передбачено лише там, де не було передбачено встановлення загально будинкових лічильників природного газу. Також встановлено, що ПАТ «Запоріжгаз» як суб`єктом ринку природного газу, тобто оператором ГРМ, було прийнято рішення щодо об`єднання побутових споживачів багатоквартирного будинку [ADDRESS] в єдину групу, та встановлення на будинок загально будинкового вузла обліку газу (ЗВОГ). Будинок було включено в план розвитку газорозподільної системи міста Запоріжжя, який був погоджений НКРЕКП. На підставі даного рішення АТ «Запоріжгаз» встановив на багатоквартирний будинок [ADDRESS] , позбавивши мешканців будинку права, як побутових споживачів, сплачувати за послуги газопостачання (отриманий газ) не виходячи з реального обсягу спожитого газу, а виходячи з обсягу газу спожитого всіма мешканцями багатоквартирного будинку. У своїх запереченнях представник АТ «Запоріжгаз» посилається на нормами Кодексу газорозподільних систем, який затверджений Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, та Постановою Кабінету Міністрів України № 620 від 16.05.2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку». Вказані документи є підзаконними нормативно-правовими актами. Позивачі є побутовими споживачами природного газу, їх права та обов`язки закріплені в Законі України «Про захист прав споживачів» та Законі України «Про ринок природного газу». АТ «Запоріжгаз» є єдиним суб`єктом ринку природного газу в місті Запоріжжі, тобто оператором ГРМ, який займається постачанням газу (є суб`єктом природної монополії). Норми частини 1 п.1 ст. 3 Закону України « Про ринок природного газу», вказують на те, що ринок природного газу функціонує на засадах забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу. Відповідно до норм статті 21 Закону України «Про захист прав споживачів» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами. В функції оператора ГРМ, відповідно до глави 2 розділу IV Кодексу ГРМ, входить прийняття рішення щодо розвитку газорозподільної системи населеного пункту, куди входить обладнання об`єктів побутових та інших споживачів лічильниками газу, відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік природного газу», стаття 6 якого зобов`язує його кожному побутовому споживачу встановити саме індивідуальний лічильник газу, Закону України «Про захист прав споживачів», який забороняє будь яку дискримінацію споживачів. Право оператора ГРМ приймати рішення щодо встановлення ЗВОГ регулюється лише абзацом 2 п. 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загально будинкового вузла обліку газу, яке затверджено Постановою Кабінету Міністрів України № 620 від 16. 05. 2002 року, тобто рішення про об`єднання споживачів в єдину групу приймає саме оператор ГРМ. Виходячи з цього нормативно-правового акту, до компетенції НКРЕКП не входить приймання рішень, щодо облаштування багатоквартирних житлових будинків ЗВОГ, тому що це виключна компетенція оператора ГРМ. Питання щодо плану розвитку газорозподільної системи конкретного населеного пункту регулюється розділом IV Кодексу газорозподільних систем, який затверджений Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року. В пункті 2 глави 2 розділу ІV Кодексу газорозподільних систем, який затверджений Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року, вказано, що будівництво та проектування об`єктів ГРМ (до яких також відноситься ЗВОГ) здійснюється оператором ГРМ (АТ «Запоріжгаз») в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування. Глава 1 розділу 1 Кодексу ГРМ, дає поняття будівництву об`єктів ГРМ. Це його ремонт, реконструкція, переоснащення. Тобто встановлення ЗВОГ це є будівництво об`єкту ГРМ. Пункт 1 глави 4 розділу IV Кодексу ГРМ вказує, що з метою інформування громадськості проект плану розвитку газорозподільної системи оприлюднюється відповідним Оператором ГРМ із забезпеченням можливості збору зауважень та пропозицій до зазначеного проекту протягом не менше 30 календарних днів до дати прийняття рішення щодо затвердження плану розвитку Регулятором. А пункт 2 глави 4 роз`яснює, що регулятор, в даному випадку НКРЕКП, розглядає подану програму розвитку ГРМ з урахуванням наявних зауважень громадськості. Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який є спеціальним в даних правовідносинах, програми розвитку регіонів та населених пунктів, програми господарського, соціального та культурного розвитку повинні узгоджуватися з містобудівною документацією відповідного рівня. Крім цього, 28.09.2016 року Запорізькою міською радою було прийнято рішення № 60 «Про упорядкування питань щодо встановлення будинкових і загальнобудинкових вузлів обліку природного газу», відповідно до п.п. 3, 4 якого, міська рада вирішила вказати публічному акціонерному товариству Запоріжгаз» на недопустимість здійснення реконструкції систем газопостачання, об`єктом якої є виключно або в тому числі монтаж будь-яких будинкових і загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу або будь-яких конструкцій або їх елементів, призначених для встановлення будинкових (загальнобудинкових) вузлів обліку природного газу, без попереднього прийняття відповідного рішення з вказаного питання співвласниками багатоквартирних будинків у порядку, передбаченому ст.10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Рекомендувати власникам будинків (квартир), особам, відповідальним за експлуатацію будинків (експлуатаційним організаціям), балансоутримувачам будинків, та оператору газорозподільних систем при врегулюванні між собою договірних відносин щодо зняття показань будинкового вузла обліку, а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку передбачити умови про попереднє встановлення квартирних лічильників газу за рахунок публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз» до початку монтажу будь-яких конструкцій або їх елементів, призначених для встановлення загальнобудинкових вузлів обліку природного газу. У відповідності до положень статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданим їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. У багатоквартирному будинку [ADDRESS] створено ОСББ. Відповідно до норм Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирних будинків», після створення ОСББ власники житлових приміщень стають співвласниками всіх інженерних та інших мереж, а також несучих конструкцій багатоквартирного будинку. Всі рішення щодо проведення ремонту, реконструкції, та встановлення будь якого обладнання (в даному випадку ЗВОГ) на багатоквартирний будинок, де створено ОСББ приймаються на загальних зборах співвласників житлових і нежитлових приміщень. Ніякого рішення загальними зборами, щодо надання дозволу на встановлення ЗВОГ ПАТ «Запоріжгаз» на багатоквартирний будинок [ADDRESS] не приймалося. Виходячи з приписів вищевказаних законів та нормативно-правових актів, перед прийняттям рішення про обладнання нашого багатоквартирного будинку ЗВОГ, та внесення даної інформації до плану розвитку газорозподільної мережі в м. Запоріжжі, оператор ГРМ повинен був виконати наступні дії: врахувати норми Закону України «Про захист прав споживачів», щодо заборони порушення прав споживачів, шляхом створення дискримінаційних умов споживання природного газу; оприлюднити проект плану розвитку газорозподільної системи міста Запоріжжя; отримати рішення загальних зборів щодо дозволу на встановлення ЗВОГ від ОСББ; розробити технічну документацію, та погодити її з відповідними органами місцевого самоврядування, а також мешканцями нашого багатоквартирного будинку. Приписами ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (яка діяла на час встановлення ЗВОГ) встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення індивідуальних лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та житлових будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі до 1 січня 2018 року (внесеними змінами до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» даний термін продовжений до 1 січня 2021 року). Зі змісту означеного Закону вбачається необхідність встановлення відповідними суб`єктами господарювання-газорозподільними організаціями за власний рахунок лічильників для такої категорії побутових споживачів природного газу як населення саме у вигляді таких приладів обліку природного газу, що дозволяють визначення обсягів споживання кожним окремими споживачем, як набувачів послуг з газопостачання. Означений висновок цілком узгоджується із змістом п.п.4,5 ч.1, п.4 ч.2 ст.13 та ст.18 Закону України «Про ринок природного газу». Тобто на АТ «Запоріжгаз», Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» покладений обов`язок із встановлення за власний рахунок квартирних приладів обліку природного газу для побутових споживачів. Дані висновки також містяться в правовому висновку зробленому Великою палатою Верховного Суду по справі № 214/2435/17. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню частково. В частині стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди - відмовити у зв`язку з недоведеністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на задоволення позовних вимог,

Outcome: approved