Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON]. звернулися до суду з позовом, у якому просять ухвалити рішення, яким визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений 04 квітня 2017 року між позивачами [PERSON], [PERSON]. та відповідачем [PERSON] Визнати за позивачами право власності по 1/2 ідеальній частині квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову посилаються на те, що рішенням Бориславського міського суду від 09 грудня 2016 року у цивільній справі №438/754/16-ц визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], сторонами якого є [PERSON], [PERSON] (померла [INFO]) як продавці та [PERSON] як покупець, який посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. 02 квітня 2005 року за реєстровим №418. Даним рішенням суду встановлено, що [PERSON] під час спільного проживання у шлюбі з [PERSON]. за спільні грошові кошти таємно без згоди [PERSON]. придбав на ім'я своєї сестри [PERSON] вищевказану квартиру та приховав від [PERSON]. цю обставину з метою позбавлення [PERSON]. права на частку у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру. 04 квітня 2017 року між позивачами [PERSON], [PERSON]. та відповідачем [PERSON] відбулася розмова, під час якої відповідач заявив, що у нього немає можливості повертати кошти, які він разом зі своєю покійною матір'ю отримав згідно договору купівлі-продажу вказаної квартири, а тому запропонував позивачам, що отриману суму грошових коштів 63143 грн. він зарахує як оплату в рахунок продажу позивачам по ? ідеальної частини даної квартири. Позивачі погодилися та між ними відбулося укладення договору купівлі-продажу квартири, на підтвердження чого відповідач видав 04 квітня 2017 року письмову розписку, яка підтверджує, що вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне виконання даного договору купівлі-продажу спірної квартири. Також, для нотаріального посвідчення укладеного між ними договору купівлі продажу-квартири відповідач [PERSON] зобов'язався прибути 11.04.2017 до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. Однак, 11.04.2017 відповідач до нотаріуса безпричинно не з'явився, на телефонні дзвінки не відповідав. Позивачами 19.04.2017 було надіслано відповідачу письмову претензію з проханням повторно з'явитися 27 квітня 2017 року до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладеного між ними договору купівлі-продажу. Письмову претензію відповідач [PERSON] отримав за адресою місця свого проживання 21.04.2017, однак, 27.04.2017 повторно до приватного нотаріуса не з'явився, про причини неявки не повідомив та на телефонні дзвінки не відповідав, чим проігнорував письмову претензію позивачів. Така поведінка відповідача підтверджує його безпідставне ухилення, як продавця, від нотаріального посвідчення, укладеного між ними 04.04.2017 року договору купівлі-продажу квартири, та позбавляє позивачів можливості зареєструвати на своє ім'я право власності на спірну квартиру, чим порушуються їхні права. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON]. та їхній представник - адвокат Вілінська Г.М. не з'явилися, подавши до суду заяву від 25.07.2017, у якій просять розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності у суд від відповідача не надійшло, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечили позивач та їхній представник у письмовій заяві. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу не здійснювалось через неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Згідно з ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з ч.3 ст.640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно з п.13 Постанови Пленуму ВС України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Судом встановлено, що згідно рішення Бориславського міського суду Львівської області від 09 грудня 2016 року у цивільній справі №438/754/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON], про визнання правочину недійсним, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], сторонами якого є [PERSON], [PERSON] (померла [INFO]) як продавці та [PERSON] як покупець, який посвідчений приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич Оксаною Романівною 02 квітня 2005 року за реєстровим №418. Даним рішенням суду встановлено, що [PERSON] під час спільного проживання у шлюбі з [PERSON]. за спільні грошові кошти, таємно без згоди [PERSON]. придбав на ім'я своєї сестри [PERSON] квартиру [ADDRESS] та приховав від [PERSON]. цю обставину з метою позбавлення [PERSON]. права на частку у праві спільної сумісної власності подружжя на вищевказану квартиру. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2017 року між позивачами [PERSON], [PERSON]. та відповідачем [PERSON], який є також правонаступником своєї матері [PERSON], яка померла [INFO], фактично укладена угода купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS], на підтвердження чого відповідач [PERSON] видав 04 квітня 2017 року письмову розписку. Відповідно до чинного законодавства договір підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 04 квітня 2017 року до цього часу не посвідчено нотаріально, що стало підставою для звернення позивачів з даним позовом про визнання договору дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України. Згідно письмової розписки від 04 квітня 2017 року, даною відповідачем [PERSON], грошові кошти в розмірі 63143 грн., які були передані [PERSON] згідно договору купівлі-продажу квартири від 02.04.2005 року, який в подальшому рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 09 грудня 2016 року визнано недійсним, та які [PERSON] зобов'язаний був повернути позивачам у справі, [PERSON] зараховано в повному обсязі в рахунок продажу позивачам квартири [ADDRESS] кожному по ? ідеальній частині даної квартири. Для нотаріального посвідчення укладеного між позивачами та відповідачем договору купівлі продажу-квартири відповідач [PERSON] зобов'язався з'явитися 11.04.2017 до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. Вищенаведеним підтверджується, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири і відбулося повне виконання позивачами [PERSON] та [PERSON]., як покупцями, своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 04.04.2017 року. 11.04.2017 року відповідач [PERSON] до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. не з'явився. Згідно письмової претензії від 19.04.2017 року, надісланої відповідачу [PERSON], позивачі [PERSON] та [PERSON]. звернулися до відповідача [PERSON] з проханням повторно з'явитися 27 квітня 2017 року до приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. для нотаріального посвідчення укладеного між ними договору купівлі-продажу спірної квартири. Однак, дана претензія була проігнорована відповідачем [PERSON], що підтверджується листом приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. від 16.05.2017 р. за №81/01-16, згідно якого 11 квітня 2017 року та 27 квітня 2017 року [PERSON] не звертався до нотаріуса з приводу вчинення нотаріальної дії. З огляду на вищенаведене, враховуючи матеріали справи, а також повторну неявку відповідача [PERSON] у судове засідання, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача [PERSON] підтверджує його безпідставне ухилення, як продавця, від нотаріального посвідчення укладеного між ним та позивачами 04.04.2017 року договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], а тому є всі підстави визнати дійсним даний договір купівлі - продажу квартири та визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON]. право власності на спірну квартиру по ? ідеальній частині за кожним із позивачів. Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1, ч.3 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення у повному обсязі. При зверненні до суду із позовом позивачами було оплачено судовий збір у розмірі по 640 грн., проте, враховуючи прохання позивачів про залишення судових витрат за ними, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Outcome: approved