Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, у якому просить визнати за ними право власності по 1/2 на житловий будинок з надвірними спорудами та будовами, що знаходиться за адресою: с.Порошково, вул.Зерновська, 136 Перечинського району Закарпатської області, в порядку спадкування за заповітом за [PERSON], яка померла 03 квітня 2017 року. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 03 квітня 2017 року померла їхня бабуся [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається житлового будинку та надвірних споруд і прибудов, що розташований за адресою: с.Порошково, вул.Зерновська, 127 Перечинського району Закарпатської області. 06 грудня 2007 року остання склала заповіт, яким заповіла усе майно, яке буде їй належати на день її смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також усе те, що вона за законом буде мати право позивачам [PERSON] та [PERSON] 15 вересня 2017 року з метою оформлення права на спадщину вони звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], однак останньою було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що їхньою бабусею не було виготовлено правовстановлюючий документ на вищевказаний житловий будинок, що на даний час є перешкодою у прийнятті спадщини, тому просять позов задовольнити. У судове засідання ані позивачі [PERSON] та [PERSON] ані їх представник [PERSON] не зявилися, однак останній подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю та просить такі задовольнити. Представник Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області у судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2017 року померла бабуся позивачів [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №224604, виданим 04 квітня 2017 року виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №13. Також встановлено, що [PERSON] склала заповіт, яким усе майно, яке буде їй належати на день її смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалося, а також усе те, на що вона за законом буде мати право заповіла позивачам [PERSON] та [PERSON], про що свідчить заповіт від 06 грудня 2007 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Порошківської сільської ради [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №235. Крім цього встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] з метою оформлення права на спадщину звернулися до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу [PERSON], однак згідно повідомлення останньої за вих.№76/01-16 від 09 жовтня 2017 року, позивачам [PERSON]Ю, та [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини та порекомендовано звернутися до суду, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок №136 по вул.Зерновській у с.Порошково Перечинського району Закарпатської області. Згідно розяснень, які містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч.ч.1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з цим, згідно ч.ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину за заповітом за спадкодавцем [PERSON], однак у них існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved