Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В позові зазначила, що з 29.04.2017 року вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 293. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина, дочка [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюб сторін не розірваний, однак спільне життя з відповідачем не склалось, сторони разом не проживають,. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, перебуває у край складному матеріальному становищі. Відповідач не приймає участі в утриманні дитини, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, а також відмовляється матеріально утримувати позивачку до досягнення їх сумісною дитиною трьох років. Тому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3х років. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи та наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений вчасно рекомендованою кореспонденцією, відзив на позов суду не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався. Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, оцінивши всі докази у сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 293. (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС №343157 від 12.09.2017р. (а.с.2). Дитина проживає разом з матірю за місцем її реєстрації та знаходиться на її утриманні, що підтверджується Довідками Департаменту Реєстраційних послуг ЗМР № 04-26/4-2426, 04-26/4-2431 від 04.02.2019р. (а.с.4,5). Відповідач [PERSON] не приймає належної участі в утриманні дочки, матеріальну допомогу на утримання дитини та дружини в добровільному порядку не надає. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, отримує держану соціальну допомогу при народженні 1-ї дитини в сумі 860 грн. щомісячно (а.с.20), тому перебуває у складеному матеріальному становищі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вимогами ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи інтереси дитини та матеріальний стан сторін, забезпечуючи надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO] у повному обсязі, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 08.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття, а також коштів на утримання позивачки [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку частково, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів. Оскільки позивачка згідно діючого законодавства звільнена від сплати судового збору, тому сума судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. повинна бути стягнена в дохід держави з відповідача.

Outcome: partial