Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

позивачка [PERSON] 23.04.2021 звернулась в суд із позовом про стягнення з відповідача [PERSON] пені із сплати аліментів у розмірі 144 372, 27 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 13.07.2015 вирішено стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.06.2015 і до досягнення нею повноліття. На підставі вказаного рішення суду видано виконавчий лист, який нею пред`явлений до виконання, відповідно державним виконавцем відкрито виконавче провадження №60435077. Відповідачем не виконувались зобов`язання по сплаті аліментів з червня 2015 року і по даний час, внаслідок чого утворилась заборгованість по несплаті аліментів станом на 16.02.2021 в сумі 149 062,28 грн., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості державного виконавця. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) в порядку ст. 196 СК України. Розмір пені за несвоєчасне виконання обов`язку по сплаті аліментів за період з 03.06.2015 по 16.02.2021 становить 144 372,27 грн., згідно із наданим нею розрахунком. Посилаючись на наведені обставини, просить задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою від 24.05.2021 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Відповідач [PERSON] 16.06.2021 подав зустрічний позов, 30.06.2021 подав зустрічний позов у новій редакції, а саме із виправленими технічними помилками. У зустрічній позовній позивач [PERSON] просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментах відповідно до розрахунку заборгованості від 16.02.2021, складеного державним виконавцем Яворівського районного відділу ДВС ЗУ МУ (м.Львів) Фітель О.Р., а саме за період з 3 червня 2015 року по 31 жовтня 2019 року в сумі 110 199,25 грн. та за період з листопада 2019 року по серпень 2020 року на суму 18 803,35 грн. В обґрунтування зустрічної позовної заяви [PERSON] покликається на те, що після ознайомлення із розрахунком заборгованості від 16.02.2021, ним встановлено, що такий розрахунок є невірним. Зокрема, зазначив, що у розрахунку заборгованості по аліментах державним виконавцем вказані не вірні суми його місячних доходів, починаючи із жовтня 2015 року по даний час, та не враховано періоди його не працевлаштування. В результаті неправильного розрахунку його заборгованості по аліментах (без врахування періодів, коли він був працевлаштований), державним виконавцем Яворівського районного відділу Державної виконавчої служби ЗМУ МЮ (м.Львів) Фітель О.Р., завищено борг на 22 449,55 грн. Окрім цього, вказав, що між сторонами 09.12.2019 було укладено угоду, згідно з якою вони погодили, що з моменту внесення органами реєстрації актів цивільного стану відповідного запису про зміну прізвища доньки на дівоче прізвище її матері - [PERSON] , його зобов`язання по сплаті аліментів на користь [PERSON] , що мали місце до відкриття виконавчого провадження - 01.11.2019, вважаються виконаними. Він надав свою згоду на зміну прізвища доньки, хоча це суперечило його поглядам на життя і інтереси, однак оскільки не маючи фінансової можливості виплатити заборгованість, був змушений дати таку згоду. У зв`язку з наведеним, зазначає, що він виконав свої зобов`язання згідно вказаної угоди, а тому з червня 2015 року по 01 листопада 2019 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Отже, заборгованість по аліментах, без врахування періоду, на який поширюється дія угоди від 09.12.2019, становить 19 820,94 грн. Із врахуванням усіх вищевказаних обставин, а також щомісячних виплачених аліментів, вважає, що його слід звільнити від сплати заборгованості по аліментах за період з 03.06.2015 по 31.10.2019 в розмірі 110 199,25 грн. та за період з листопада 2019 року по серпень 2020 року включно на суму 18 803,35 грн. Ухвалою від 06.07.2021 прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах; об`єднано цивільну справу № 464/2983/21 (пров. №2/464/1130/21) за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення пені за несплату аліментів на утримання дитини із справою № 464/2983/21 (пров. № 2/464/1355/21) за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах та присвоєно номер справи № 464/2983/21 (пров. №2/464/1130/21). Окрім цього, здійснено перехід із спрощеного позовного провадження у загальне із призначенням підготовчого провадження. Від представника відповідача за зустрічним позовом [PERSON] - адвоката Кобрин Л.О. 21.07.2021 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні зустрічного позову, з огляду на те, що угода від 09.12.2019, укладена між сторонами, не породжує жодних правових наслідків, оскільки нотаріально не посвідчена, а тому є нікчемним правочином. Окрім цього, щодо незгоди позивача за зустрічним позовом з розрахунком заборгованості, складеним державним виконавцем, вказала, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом, а тому [PERSON] не позбавлений оскаржити такий розрахунок до суду. Від позивача за зустрічним позовом [PERSON] 30.07.2021 надійшла відповідь на відзив, у якій останній підтримав зустрічну позовну заяву та просив таку задовольнити. Додатково зазначив, що укладена між сторонами угода від 09.12.2019 не може вважатись нікчемною угодою, оскільки не вимагає обов`язкового нотаріального посвідчення. Ухвалою суду від 13.09.2021 закрито підготовче провадження у справі, призначено судовий розгляд. Відповідно до ухвали від 29.10.2021 провадження у справі за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Яворівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментах в частині позовних вимог за період з листопада 2019 року по серпень 2020 року включно на суму 18 803,35 грн. - закрито у зв`язку із відмовою позивача від позовних вимог у цій частині. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позовні вимоги первісної позовної заяви підтримали, просили таку задовольнити. У задоволенні зустрічної позовної заяви просили відмовити з мотивів, наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву. В порядку уточнення, позивачка просила стягнути з відповідача пеню за несплату аліментів за період з 03.06.2015 по 31.01.2021 включно. Відповідач [PERSON] просив ухвалити рішення про стягнення пені за прострочення аліментів із врахуванням часткового звільнення його від сплати аліментів, наведеного у зустрічній позовній заяві. Додатково зазначив, що на його утриманні також перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] . Представник відповідача [PERSON] - адвокат Поставитюк В.В. просив зустрічний позов задовольнити повністю, відповідно первісний позов задовольнити частково. Уповноважений представник третьої особи Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до такого висновку. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 13.07.2015 у справі № 464/4488/15-ц, позов [PERSON] задоволено частково, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів згідно вищевказаного рішення від 13.07.2015 державного виконавця Яворівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Фітель О.Р. вбачається, що заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів за період з червня 2015 року по лютий 2021 становить 129 272,98 грн., відтак в межах заявленого періоду позовних вимог [PERSON] , а саме 03.06.2015 по 31.01.2021, розмір заборгованості становить 125 122 грн. 32 коп. (129 272,98 грн. - 4 150,66 грн. (сплачені аліменти за січень 2021 року) = 125 122 грн. 32 коп.). Згідно з частинами першою, другою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць помножити на кількість днів прострочення та помножити на 1 %. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. У вказаній постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у раніше прийнятих постановах від 03.02.2016 р. у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 р. у справі № 6-2589цс15, від 16.03.2016 р. у справі № 6-300цс16 та від 02.11.2016 у справі № 6-1554цс16. Таким чином, обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає нарахування пені по кожному місяцю окремо з урахуванням кількості днів до моменту фактичної виплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із вимогами позовної заяви, позивачка просила стягнути пеню, яка виникла у період з 03.06.2015 по 31.01.2021. Із наданого позивачкою [PERSON] розрахунку вбачається, що розмір нарахованої пені за вищевказаний період становить 138 416,87 грн. Вказаний розрахунок пені учасниками справи не оспорений та не спростований. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сума заборгованості зі сплати аліментів у [PERSON] утворилась з його вини, який своєчасно належним чином не виконував свої обов`язки, що тягне відповідальність у вигляді неустойки, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] набула право на стягнення з відповідача неустойки, виходячи із розміру заборгованості за аліментами, яка існувала на час звернення до суду з цим позовом. Щодо обґрунтування відповідача [PERSON] у зустрічній позовній заяві стосовно того, що між сторонами було укладено угоду 09.12.2019, згідно якої він виконав свої зобов`язання по сплаті аліментів за період з червня 2015 року по 01 листопада 2019 року, а тому за вказаний період заборгованість по аліментах відсутня, слід зазначити таке. Згідно із угодою від 09.12.2019, укладеною між [PERSON] та [PERSON] , сторони дійшли згоди, шляхом взаємних поступок, зокрема щодо зобов`язань по аліментах. У даній угоді сторони погодили, що з моменту внесення внесення органами реєстрації актів цивільного стану відповідного запису про зміну прізвища доньки на дівоче прізвище її матері - [PERSON] , його зобов`язання по сплаті аліментів на користь [PERSON] , що мали місце до відкриття виконавчого провадження - 01.11.2019, вважаються виконаними. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Згідно із ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Положенням ч.1ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність (ч.1 ст.206 ЦК України). Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін, про що зазначено в ч.1 ст. 209 ЦК України. Із змісту положень ч.1 ст. 189 СК України вбачається, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. З аналізу вказаних вище норм слідує, що договір, який стосується сплати аліментів, є двостороннім письмовим правочином, укладеним між батьками на користь дитини, що підлягає нотаріальному посвідчення та зміст такого не може суперечити Цивільному кодексу України. Згідно із ч. 1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Всупереч наведених норм, на думку суду, укладена між сторонами угода від 09.12.2019 нотаріально не посвідчена, відтак така не породжує жодних правових наслідків, оскільки є нікчемним правочином. Інших доказів, які б спростовували наявність заборгованості зі сплати аліментів відповідача [PERSON] за період з 03.06.2015 по 31.10.2019, суду не надано. Із врахуванням вищенаведеного, враховуючи прострочення відповідачем [PERSON] виконання зобов`язання зі сплати аліментів, розмір простроченого зобов`язання, суму пені, яка утворилась з огляду на розмір простроченого зобов`язання, а також положення частини другої статті 196 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити частково та стягнути на її користь із відповідача [PERSON] неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, а у задоволенні зустрічної позовної заяви слід відмовити. При визначенні розміру неустойки (пені), судом враховано таке. Як вже було зазначено, ч. 1 ст. 196 СК України передбачено, що розмір пені не може перевищувати 100% розміру заборгованості по аліментах. Окрім цього, ч. 2 вказаної статті передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи, що сума неустойки (пені) за порушення [PERSON] аліментних зобов`язань в загальному розмірі перевищує 100 % заборгованості по даному зобов`язанню, стягненню підлягає пеня в межах наявної заборгованості по аліментам станом на 31.01.2021 в сумі 125 122,32 грн. Разом з тим, оскільки сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, суд з урахуванням матеріального і сімейного стану платника аліментів може зменшити розмір неустойки за прострочення сплати аліментів. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] на даний час працює водієм на ТзОВ «Торговий Дім «С-Проф». Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.01.2020, на утриманні [PERSON] перебуває малолітній син [PERSON] , [INFO] . Враховуючи значний розмір неустойки (пені), беручи до уваги матеріальний та сімейний [PERSON] , суд вважає за необхідне зменшити розмір неустойки до 62 561,16 грн. (125 122,32 грн. / 2 = 62 561,16 грн.), що відповідатиме реальній можливості відповідача сплатити неустойку по аліментах, не порушуючи при цьому прав та інтересів сторін. Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, слід зазначити таке. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення пені за несплату аліментів, а її позовні вимоги частково задоволені, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 грн. В свою чергу, оскільки підстави для задоволення зустрічного позову відсутні, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір, сплачений позивачем за зустрічним позовом [PERSON] , слід залишити за ним.

Outcome: partial