Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

Позивачі ГО «Рада захисту конференції та споживачів» та ГО «Наші гроші» через своїх представників у червні 2020 року звернулися до Голосіївського районного суду м. Києваіз зазначеним позовом до відповідача, в якому просили визнати недостовірною та такою, що порушує права ГО «Наші гроші» та ГО «Рада захисту конкуренції та споживачів» на недоторканість ділової репутації, наступну інформацію, розповсюджену [PERSON] [INFO] в мережі Інтернет в проекті Ліга.Блоги інформаційного порталу [INFO]: «[INFO] », а також зобов`язати [PERSON] спростувати поширену відносно ГО «Наші гроші» та ГО «Рада захисту конкуренції та споживачів» недостовірну інформацію, шляхом розміщення не пізніше наступного дня набрання рішенням суду законної сили на тому ж інформаційному порталі тексту: «Інформація, яка була опублікована у статті «[INFO]» ([INFO]) щодо того, що ресурс «[INFO] є недостовірною та не відповідає дійсності». Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовували тим, що [INFO] в мережі Інтернет в проекті Ліга.Блоги інформаційного порталу [INFO], що входить до складу інформаційного агентства ЛігаБізнесІнформ, Голова Державного агентства автомобільних доріг України [PERSON] (відповідач) розмістив статтю «[INFO]» ([INFO]). У статті відповідач наводить свою оцінку стану ринку дорожнього будівництва, чим обґрунтовує необхідність прийняття Методології закупівель Укравтодору. Серед іншого, у статті [PERSON] зазначено: «Наразі у медіа-просторі все ще розповсюджується інформація про «картель у дорожній галузі». Основні джерела: ресурс «Наші гроші», представники ГО «Ліга антитраст», верхівка ВДА - все це джерела, наближені до [PERSON] . Останній - має групу впливу з кількох компаній, які переважно заробляють на блокуванні тендерів (тендерний тролінг)». Позивачі зазначають, що відповідач, повідомляючи про поширення громадськими організаціями інформації про дорожній картель, констатує про їх наближеність до [PERSON] , чим створює ілюзію захисту такими організаціями компаній, що наближені до останнього. У той же час ГО «Рада захисту конференції та споживачів» та ГО «Наші гроші» продовжують діяльність виключно із захисту економічної конкуренції та справедливих і однакових для всіх учасників умов на ринку. Відтак інформація про наближеність ГО «Рада захисту конференції та споживачів» та ГО «Наші гроші» до [PERSON] була доведена відповідачем до невизначеного кола осіб. Така інформація, на думку позивачів, є недостовірною, оскільки вона містить відомості, які не відповідають дійсності. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року зазначений позов передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 квітня 2021 року по даній справі відкрито провадження. У судове засідання позивачі не з`явилися, про час та місце повідомлялися належним чином, їхній представник надала заяву про розгляд справи без її участі, якою також позов підтримала та проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Згідно ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування. На підтвердження своїх відомостей щодо приниження відповідачем ділової репутації позивачів, представники останніх надали суду паперові копії знімків з екрану комп`ютера з веб-сайту в проекті Ліга.Блоги інформаційного порталу [INFO] за посиланням ([INFO]). Після переходу за вказаним посиланням судом встановлено, що [INFO] в мережі Інтернет в проекті Ліга.Блоги інформаційного порталу [INFO], що входить до складу інформаційного агентства ЛігаБізнесІнформ, від імені Голови Державного агентства автомобільних доріг України [PERSON] (відповідач) розміщено статтю «[INFO]». У наведеній статті [PERSON] зазначено: «Наразі у медіа-просторі все ще розповсюджується інформація про «картель у дорожній галузі». Основні джерела: ресурс «Наші гроші», представники ГО «Ліга антитраст», верхівка ВДА - все це джерела, наближені до [PERSON] . Останній - має групу впливу з кількох компаній, які переважно заробляють на блокуванні тендерів (тендерний тролінг)». У пункті 19 Постанови ПВС України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. У пункті 15 Постанови вказано, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Частина 1 ст. 34 Конституції України гарантує кожному право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Юридичним складом цивільного правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин (пункти 4, 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року): поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. З матеріалів справи вбачається, що позивачі утворили спільний освітній проект Ліга антитрасту, який є незалежною комунікаційною платформою і об`єднує експертів в сфері антитрасту і закупівель. Згідно з статутом, затвердженим рішенням загальних зборів членів організації № 3 від 06.12.2019, ГО «РЗКС» є добровільною, незалежною організацією, створеною для розвитку конкуренції, ринкових відносин, захисту прав споживачів, підвищення інвестиційної привабливості та створення позитивного іміджу країни на міжнародній арені, комунікації з державними інституціями з метою захисту та просування рівних та прозорих правил для бізнесу, діяльність щодо досліджень, розвитку та інновацій, сприяння економічному прогресу держави та підвищення прозорості функціонування державних установ та адміністративних процесів. Громадська організація «Наші гроші» згідно з статутом від 12.09.2016 є Неприбутковою громадською організацією, яка діє на умовах добровільності, самоврядування, гласності, об`єднує громадян з метою поєднання зусиль спрямованих на задоволення та захист своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших інтересів. Основною метою ГО є реалізація та захист інтересів, прав і свобод членів організації шляхом поєднання зусиль громадян задля розвитку української журналістики у галузі досліджень публічних фінансів. Крім того, представники ГО «Наші гроші» та ГО «РЗКС» входять до складу Робочої групи з питань розроблення методології щодо особливостей здійснення закупівель у сфері дорожнього господарства, створеної наказом Мінекономіки від 13.03.2020 № 491. Спільно з іншими учасниками Робочої групи, представники ГО надають пропозиції до Методології з метою врахування в ній таких вимог і умов до учасників тендерів, що дозволять забезпечити конкуренції та можливість вибору кращих. Відповідно, включення проконкурентних та недискримінаційних умов і вимог до Методології убезпечить від подання учасниками тендерів скарг до органу оскарження. Отже, ГО «РЗКС» здійснює діяльність, спрямовану на створення прозорих, недискримінаційних та конкурентних ринкових умов, забезпечує громадський контроль у сфері публічних закупівель та не представляє інтереси будь-якого суб`єкта господарювання чи фізичної особи. Частиною 4 ст. 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Згідно ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Під поширенням інформації необхідно розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. З вищенаведеного вбачається, що інформація про наближеність громадської організації «Наші гроші» та Ліги антитрасту (спільний проект ГО «Наші гроші» та «Рада захисту конкуренції та споживачів») до [PERSON] була поширена від імені Голови Укравтодору [PERSON] в мережі Інтернет в проекті Ліга.Блоги інформаційного порталу [INFO] і таким чином була доведена до невизначеного кола осіб. Як встановлено ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року передбачено, що згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, відповідач не з`явився до суду та не довів належними та допустимими доказами ті обставини, що спірна інформація є достовірною або такою, що була поширена не ним особисто. Відтак з урахуванням викладених обставин та висновків суду щодо предмету доказування в даній справі, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що поширенням відповідачем недостовірної інформації щодо громадської організації «Наші гроші» та громадської організації «Рада захисту конкуренції та споживачів» завдано шкоди їхнім немайновим інтересам та порушено ділову репутацію, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивачів у рівних частинах понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн. Враховуючи вищенаведене, ст. 1, 5 Закону України «Про інформацію», ст. 94, 200, 277, 302 ЦК України, ст. 32, 34 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», та

Outcome: approved