Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позивною заявою, якою просили усунути порушення їх права спільної часткової власності відповідачами на квартиру [ADDRESS] шляхом зняття з неї арешту накладеного відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони про його відчуження серії ВП № 36712926 від 22 лютого 2013 року, прийнятої державним виконавцем Київського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Харківській області, та на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.03.2013 року індексний номер 710267, прийнятого державним реєстратором Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Харківській області. Також позивачі просили скасувати запис від 05.03 2013 року № 274239, внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про застосування обтяження до приналежного ним нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу на праві власності належить 80/100 частин спірної квартири. [PERSON] на праві власності належить 20/100 частин спірної квартири. На початку березня 2014 року їм стало відомо що реєстраційною службою 05.03.2013 року було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 274239 про застосування обтяження до їх квартири [ADDRESS]. Підставою для внесення вказаного запису стало рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.03.2013 року індексний номер 710267, а підставою для виникнення обтяження стала постанова Харківського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Харківській області в особі Київського відділу Державної виконавчої служби про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони про його відчуження серії ВП № 36712926 від 22.02.2013 року. Право власності позивачів на спірну квартиру виникло у 2005-2006 році, коли державна реєстрація права власності на нерухоме майно здійснювалася місцевими БТІ. Позивачі свої права відповідно до чинного на той час законодавства зареєстрували, тому і державний виконавець і державний реєстратор без будь-яких проблем могли отримати відомості про те, що саме позивачі, а не [PERSON] є власниками спірної квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник Харківського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Харківській області в особі Київського відділу Державної виконавчої служби та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Представник Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Харківській області [PERSON] позивні вимоги позивачів не визнав, надав суду заперечення на позов (а.с.58). Відповідач вважає, що даний позов повинен розглядатися у адміністративному суді. Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в особі Харківського обласного регіонального управління [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в діях державного виконавця порушень не має, якщо є виконавче провадження то накладається арешт на все майно боржника. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги позивачів, виходячи з наступного: Судом встановлена, що спірна квартира [ADDRESS] на праві власності належить позивачу [PERSON], який відповідно до договору купівлі-продажу від 06.04.2006 р. придбав 21/100 часток спірної квартири (а.с.10). За договором купівлі-продажу від 26.05.2006 р. придбав 28/100 частин квартири (а.с.12).За договором купівлі-продажу від 27.11.2006 р. придбав 31/100 частин квартири (а.с.14). Вказані частки позивач зареєстрував в КП «ХМБТІ» на своє імя , що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.11, 13,16). Позивач [PERSON] згідно договору купівлі-продажу від 05.09.2005 року придбав у [PERSON] 20/100 часток спірної квартири (а.с.28), які зареєстрував в КП «ХМБТІ» на своє імя 19.09.2005 р. (а.с.31). 22.02.2013 р. державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції [PERSON] була винесена постанова про арешт майна боржника [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, а саме на квартиру [ADDRESS]. (а.с.39). Як вбачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що на підставі постанови державного виконавця від 22.02.2013 р. державним реєстратором 05.03.2013 року було накладено арешт на спірну квартиру (а.с.40) Виходячи з наведеного суд вважає, що державним виконавцем в порушення ст..63 Закону України «Про виконавче провадження» не було зроблено запитів до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевірити, чи перебуває це майно під арештом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд вважає за можливе звільнити з під арешту спірну квартиру.

Outcome: approved