Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Центрально-Міського районного суду м. Макіївки з позовом до публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» (далі - ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ) про визнання дій відповідача неправомірними, визнання акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення №190215 від 12.09.2013 та протоколу засідання комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією для населення№1047 від 13.09.2013 про нарахування суми неврахованої електричної енергії недійсними та зобов'язання відповідача підключити до електричних мереж енергопостачання. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на обставини, за якими відбулось порушення прав позивачів, як споживачів електричної енергії, у зв'язку з неправомірними діями працівників постачальника електричної енергії, що виразились у складанні акту про порушення ПКЕЕН та протоколу засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, а також неправомірними вимогами сплати вартості недорахованої електричної енергії. Зазначені неправомірні дії виразились в тому, що працівники ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ під час перевірки 12.09.2013 приладу обліку електричної енергії за адресою місця проживання позивачів: [ADDRESS], не пояснювали, що встановили порушення ПКЕЕН, сам акт складався на вулиці, а споживач [PERSON] відмовився від його підписання. Після чого 13.09.2013 на комісію з розгляду акту про порушення ПКЕЕН з'явилась споживач [PERSON], де їй повідомили про нарахування вартості спожитої та неврахованої електричної енергії в сумі 16673,25 грн., а копію акту про порушення було вручено лише 07.11.2013. Позивачі вважають, що порушення ПКЕЕН не мало місце, тому дії із складання відповідного акту та нарахування вартості електричної енергії є неправомірними. Позов було заявлено у зв'язку з порушенням прав позивачів, передбачених Законом України «Про захист прав споживачів». 17.12.2013 до суду надійшла зустрічна позовна заява публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» в особі невідокремленого підрозділу «Макіївський район електричних мереж» до [PERSON], [PERSON] про стягнення вартості спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, в розмірі 16473,85 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що відповідачами було порушено вимоги ПКЕЕН, що виразилось у самовільному підключенні електроустановок (електричної проводки) до електричної мережі, яка є власністю енергопостачальника: додатково змонтовано контур заземлення (металева труба), з'єднано з нульовим дротом внутрибудинкової електромережі; фаза у третій клемі; на момент огляду диск лічильника не обертається, електроприлади працювали, електроенергія споживається, електролічильником не обліковується та не сплачується. В результаті встановленого порушення ПКЕЕН працівниками енергопостачальника було складено акт №190215 від 12.09.2013, а в подальшому 13.09.2013 [PERSON] звернулась до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ із заявою про проведення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, засідання якої відбулось того ж дня, та за рішенням, оформленим протоколом від 13.09.2013, за особовим рахунком [NUMBER] було визначено вартість недооблікованої електроенергії в сумі 16673,85 грн., з якої 200,00 грн. було сплачено споживачем [PERSON] того ж дня в касу підприємства. Враховуючи те, що визначену рішенням комісії вартість недооблікованої електричної енергії споживачами добровільно сплачено не було, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ звернулось до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] та [PERSON] цієї вартості в сумі 16473,85 грн. та судових витрат. У судовому засіданні позивачі та представник позивачів [PERSON] підтримували власні позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечували. Представник відповідача, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ, проти вимог позову заперечувала у зв'язку з його безпідставністю, одночасно з цим вимоги зустрічного позову підтримали та просила їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Зокрема в ході судового розгляду було встановлено, що позивачі за первісним позовом, [PERSON] та [PERSON], проживають за адресою: [ADDRESS], на що вказують записи в домовій книзі про реєстрацію проживання позивачів, а також відповідні відомості в паспортах позивачів, що свідчить про їх право користування нерухомим майном (аркуші справи 5-6, 20-23) Право власності на нерухоме майно належить [PERSON], який є батьком [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 21.04.1987 (аркуші справи 13-14). На об'єкт споживачів електроенергії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ відкрито особовий рахунок [NUMBER] на ім'я [PERSON], померлої 13.02.2012 (аркуш справи 15), та відповідачем надавалась для побутового споживання електрична енергія, при цьому договір про користування електричною енергією за вказаною адресою не укладався. Також встановлено, що за вказаним особовим рахунком зареєстрована категорія «Багатодітна родина» з 22.10.2012 (аркуші справи 10-12). Матеріалами справи також підтверджено, що 12.09.2013 представниками постачальника електричної енергії у складі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було проведено перевірку дотримання вимог ПКЕЕН позивачами, за результатами якої було встановлено порушення, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок (електричної проводки) до електричної мережі, яка є власністю енергопостачальника: додатково змонтовано контур заземлення (металева труба), з'єднано з нульовим дротом внутрибудинкової електромережі; фаза у третій клемі; на момент огляду диск лічильника не обертається, електроприлади працювали, електроенергія споживається, електролічильником не обліковується та не сплачується; точка підключення в ванній кімнаті на металевій трубі. За наслідками перевірки було складено акт від 12.09.2013 №190215 (аркуші справи 7-8, 37-40). Як вбачається із протоколу засідання комісії ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН №1047 від 13.09.2013, комісія дійшла висновку про те, що акт №190215 від 12.09.2013 складено відповідно до вимог законодавства, та визначила розмір вартості спожитої недооблікованої електроенергії, яка згідно розрахунку склала 16673,85 грн. (аркуш справи 9, 41, 48). Позивач [PERSON] надав суду пояснення, за якими 12.09.2013 до його місця проживання за адресою: [ADDRESS], прийшли працівники ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ (дві жінки та парубок) для здійснення перевірки електролічильника. Під час перевірки працівники повідомили, що ними було встановлено заземлення, якого, на думку позивача, насправді не було. Зокрема в приміщення будинку зайшли парубок та одна жінка: парубок почав оглядати лічильник, після чого повідомив, що в будинку позивачів заземлення, та викликав чергову машину для відключення від електромережі. При цьому позивач вказує, що в приміщення ванної кімнати ніхто не заходив і нічого не фотографував. Після чого працівники енергопостачальника стали складати акт, який [PERSON] відмовився підписувати, оскільки не погодився із встановленим порушенням ПКЕЕН. Позивач [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що в будинку за адресою: [ADDRESS], вона проживає разом з чоловіком, [PERSON], та дітьми з 2002 року. 12.09.2013 коли вона прийшла до дому за адресою: [ADDRESS], її чоловік, [PERSON], повідомив їй, що енергопостачання було припинено. 13.09.2013 позивач поїхала до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ для з'ясування причин відключення, де їй повідомили про встановлене порушення ПКЕЕН: було виявлено заземлення на водопровідній трубі в ванній кімнаті, а також про нарахування 16637,87 грн. за вказане порушення, з яких позивач сплатила 200,00 грн. Також позивач вказала, що порушення ПКЕЕН не було. На підставі викладеного [PERSON] та [PERSON], посилаючись на порушення відповідачами вимог Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, звернулись до суду з позовом про визнання недійсними дій представників відповідача з відключення електричної енергії та нарахування недооблікованої електричної енергії на суму 16673,25 грн., про визнання недійсними акту про порушення ПКЕЕН від 12.09.2013 №190215, протоколу №1047 по розгляду актів щодо порушення ПКЕЕН від 13 вересня 2013 року, а також про зобов'язання відповідача негайно підключити до енергопостачання житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Крім того представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ в судовому засіданні пояснила, що акт про порушення ПКЕЕН було складено відповідно до діючого законодавства, зокрема, представник повідомила, що працівникам ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ перед проведенням перевірки було видано відповідний наряд на проведення технічної перевірки стану електропостачання (аркуші справи 43-46). Факт порушення з боку споживачів ПКЕЕН встановлено належним чином, а саме фотозйомкою з місця перевірки (аркуш справи 42), а частковою сплатою нарахованої вартості недооблікованої електроенергії споживачі фактично визнали цей факт (аркуш справи 47). З урахуванням викладеного відповідач, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі ВП МОРЕМ, вважаючи, що обов'язок по сплаті вартості спожитої недооблікованої електричної енергії в сумі 16473,85 грн. має бути покладений на позивачів, оскільки з їх вини мало місце порушення ПКЕЕН, а також враховуючи несплату зазначеної суми у добровільному порядку, звернувся до суду із зустрічними позовними вимогами про її стягнення у примусовому порядку за рішенням суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши осіб, які брали участь у розгляді справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення первісного позову та необхідність задоволення вимог за зустрічним позовом, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз'яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 №1357. Позивачі за первісним позовом наполягають на тому, що через неправдиве висвітлення відомостей в акті перевірки та неправомірне нарахування вартості спожитої недооблікованої електроенергії, оскільки ними ПКЕЕН не порушувались, відбулось порушення їхніх прав як споживачів електричної енергії. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про електроенергетику» споживачі електричної енергії мають право на: підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією; вибір постачальника електричної енергії; отримання інформації щодо якості електричної енергії, цін, порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав, згідно з законодавством. Захист прав споживачів електричної енергії, а також механізм реалізації захисту цих прав регулюються цим Законом, законами України «Про захист прав споживачів», «Про захист економічної конкуренції», «Про енергозбереження», іншими нормативно-правовими актами. Споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених органів державної влади за захистом порушених прав; об'єднання в громадські організації споживачів (об'єднання споживачів) (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»). Пунктом 41 ПКЕЕН визначено, що споживач електричної енергії має право на: вибір постачальника електричної енергії; вибір тарифу; підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією; отримання інформації щодо якості електричної енергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; якісне обслуговування енергопостачальником електричних мереж і приладів обліку. В ході судового розгляду справи було встановлено, що електропостачання за адресою [ADDRESS], з боку ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ було відновлено, у зв'язку з чим у суду не має підстав для ствердження, що будь-які права споживачів електричної енергії за цією адресою порушуються відповідачем, тому позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача підключити до електричних мереж енергопостачання задоволенню не підлягають. При цьому рішення енергопостачальника щодо визначення розміру та порядку відшкодування збитків, завданих йому внаслідок викрадення електричної енергії, може бути оскаржено в установленому законом порядку (пункт. 7 Порядку). Судом під час розгляду справи було встановлено, що акт про порушення ПКЕЕН від 12.09.2013 №190215 не було підписано споживачем, а в акті на місці підпису вказано, що споживач відмовився від підпису, поводився агресивно. При цьому допитаний в якості свідка [PERSON], який працює в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ в якості електромонтера, пояснив, що 12.09.2013 у складі бригади із [PERSON] та [PERSON] працював за нарядами по [ADDRESS]. Коли прийшли до будинку [ADDRESS], калитку відкрив споживач [PERSON], який і допустив до приладу обліку. Стан лічильника викликав у свідка сумніви, тому що прилад не враховував електричну енергію, яка споживалась в будинку, про це свідчило те, що диск лічильника не повертався при увімкненій лампі в коридорі. Споживач [PERSON] пояснив, що про це йому невідомо, після чого свідок попросив оглянути будинок та зайшов із споживачем до ванної кімнати, де він побачив, що до водостічної труби був приєднаний кабель, увімкнений в розетку. Після цього споживач став нервувати та поводитись агресивно, став вимагати залишити приміщення будинку, погрожуючі натравити собаку. У зв'язку з цим було прийнято рішення складати акт про порушення ПКЕЕН за межами території будинку, а оскільки споживач не дав можливості усунути причини порушення, він викликав чергову для відключення споживача від споживання електричної енергії. Також свідок зазначив, що фотозйомка та відеозйомка здійснювались ним лише біля приладу обліку, а у ванній кімнаті не дозволив знімати споживач. Після складання акту споживачу було запропоновано підписати акт, від чого останній відмовився. Крім того допитана в якості свідка [PERSON], яка працює електромонтером в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ, показала, що 12.09.2013 вона разом із [PERSON] та [PERSON] за нарядами здійснювали перевірку по [ADDRESS]. В будинку [ADDRESS] знаходився споживач [PERSON], який допустив до приладу обліку. В ході проведення перевірки було встановлено, що прилад обліку працює справно, але при огляді приладу було виявлено, що диск повертається поволі, крім того при відключенні запобіжника прилад обліку зупинився, а електрична енергія продовжила споживатись, що свідчило про наявність заземлення. Споживач дозволив оглянути будинок на предмет наявності заземлення та у ванній кімнаті був встановлений заземлюючий провід, після чого споживач став поводитись агресивно і став вимагати залишити будинок. На вулиці в присутності споживача був складений акт про порушення ПКЕЕН, від підпису якого споживач відмовився, його було запрошено на засідання комісії з розгляду складеного акту. В подальшому була викликана чергова машина для відключення споживача від енергопостачання. Також свідок пояснила, що сфотографувати вдалось лише прилад обліку, а заземлення не дав сфотографувати споживач. Також допитана в якості свідка [PERSON], яка працює електромонтером в ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ, надала показання, за якими 12.09.2013 вона разом із [PERSON] і [PERSON] працювала по [ADDRESS]. Прийшли до будинку [ADDRESS], підійшов споживач [PERSON], який провів до приладу обліку. [PERSON] перевірив прилад обліку та встановив, що у лічильника неправильне фазування, після чого відключили запобіжники, а лампа освітлення продовжила працювати при вимкненому приладі обліку. Потім попросили споживача оглянути будинок, відкрили двері у ванну кімнату, де до водостічної труби був примотаний провід, підключений до розетки. Коли намагались сфотографувати порушення ПКЕЕН, споживач почав виганяти з будинку. Акт складався за межами двору, оскільки споживач погрожував спустити собаку, від підпису акту перевірки споживач відмовився, а копію акту вручено споживачу. Після цього була викликана чергова машина, і будинок було відключено від електроенергії. Згідно з підпунктом 7 пункту 3.1 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 (далі - Методика), Методика застосовується у разі виявлення використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії. Відповідно до положень Методики «штучний нуль» - додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що з'єднаний з «нульовим» проводом внутрішньобудинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником - «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Облаштування додаткового контуру заземлення з метою з'єднання його з металевими корпусами електричних приладів для забезпечення їх безпечної експлуатації не належить до поняття «штучний нуль». При цьому вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про виявлення порушення, який складається відповідно до передбаченої Правилами процедури (пункт 3.2 Методики). За інформацією, наданою ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ, розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, виконано, виходячи з добової величини розрахункового споживання електричної енергії - 8 год., за кількістю днів 1095 та поперечною площею перерізу мідного дроту - 2,5 кв.мм. Проаналізувавши розрахунок розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення ПКЕЕН, суд дійшов висновку, що нарахування необлікованої електричної енергії здійснено згідно з вимогами положень Методики. Крім того протокол засідання комісії з розгляду акту від 12.09.2013 №190215 було підписано споживачем [PERSON] без зауважень, а також було частково сплачено нараховану ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ вартість електроенергії, у зв'язку з чим суд вважає, що обставини порушення ПКЕЕН є доведеними, внаслідок чого енергопостачальник отримав право на відшкодування завданих йому збитків в судовому порядку. Одночасно з цим у суду не має підстав вважати, що за діями працівників ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ відбулось порушення прав споживачів, а також суду не були надані достовірні, належні та допустимі докази у підтвердження доводів позивачів про відсутність в їх діях порушення ПКЕЕН, встановленого під час перевірки 12.09.2013, внаслідок чого такі доводи розцінюються судом як спроба уникнути відповідальності за спричинені енергопостачальнику збитки. Стосовно вимог [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсними акту про порушення ПКЕЕН від 12.09.2013 №190215 та протоколу №1047 по розгляду актів щодо порушення ПКЕЕН від 13 вересня 2013 року суд вказує на наступне. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Отже, об'єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України. За приписами п. 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У протоколі зазначається інформація про причетність споживача до порушення цих Правил. Разом із тим оспорювані акт про порушення ПКЕЕН, а також протокол засідання комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕН є лише фіксацією окремої події, яка мала місце під час проведення перевірки, проведення експертизи або засідання комісії та у разі виникнення спору вони будуть надані як докази, які повинні оцінюватися судом відповідно до вимог статті 212 ЦПК України; їх оскарження не передбачено чинним законодавством або договором як спосіб захисту судом цивільних прав та інтересів особи. При цьому зазначену правову позицію підтримано судовою практикою Верховного Суду України у постанові від 12 вересня 2011 року N6-25цс11 та постанові від 6 червня 2011 року N6-4цс11. А враховуючи вимоги ч. 2 ст. 214 ЦПК України при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Більш того рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України (ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України). Таким чином, правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] в зазначеній частині судом не вбачається. Під час судового розгляду також досліджувались зустрічні позовні вимоги ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» в особі НП МРЕМ про стягнення з [PERSON] та [PERSON] вартості спожитої електроенергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення, в розмірі 16473,85 грн. Відповідно до статей 25 і 26 Закону України «Про електроенергетику» та пунктів 48 і 53 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Пунктом 6 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок викрадення електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року N122 (далі - Порядок), на підставі акта виявлених порушень енергопостачальник розраховує розмір завданих внаслідок викрадення електричної енергії збитків та надсилає споживачеві електричної енергії рахунок для їх оплати. Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином вартість спожитої та недооблікованої електричної енергії, розрахованої 13.09.2013 на підставі акту про порушення ПКЕЕН від 12.09.2013 №190215, в сумі 16673,85 грн. фактично є збитками, понесеними енергопостачальником. Оцінивши вказаний доказ поряд з іншими доказами у справі, суд дійшов висновку про те, що зазначений акт може бути врахований як доказ наявності вини споживачів у порушенні ПКЕЕН, оскільки цей акт узгоджується із іншими доказами у справі та не був спростований в ході судового розгляду. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про те, що вимоги зустрічного позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved