Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, позбавленням права користуватися житловим приміщенням. Вимоги мотивовані тим, що позивачі з народження прописані і постійно проживають в квартирі [ADDRESS]. Квартира є приватизованою, свідоцтво про право власності на житло в рівних частках, [PERSON] і [PERSON], видано 25.04.2005 року. У зазначеній квартирі в даний час зареєстровані: [PERSON] 1983 р.н. - сестра, [PERSON] 1988 р.н. - сестра ( зареєстрована з 2006 року), [PERSON] 1989 р.н - сестра ( зареєстрована з 2009), [PERSON] 1980 р.н, та її малолітній син [PERSON] 2008 р.н., (який постійно проживає разом із позивачкою). Сестри позивачів - відповідачі [PERSON] та [PERSON] довгий час за адресою реєстрації не проживають без поважної причини. [PERSON] відсутня за адресою реєстрації і не проживає з 2009 року, [PERSON] за місцем проживання відсутня, не проживає і не з'являлася близько двох років. Будь - яких речей відповідачів, а так само інших ознак вказують на їх фактичне місце проживання в квартирі немає. Весь цей час позивачі самостійно несуть всі обов'язки з утримання будинку, комунальних послуг, електроенергії, послуг з утримання будинку, а також з ремонту та обслуговування квартири. Реєстрація відповідачів в належній позивачам квартирі позбавляє їх можливості в міру користуватися належними їм правами з утримання житла та вони змушені нести додаткові обов'язки з її утримання. Відповідачі без поважних причин не проживають (відсутні), в квартирі що належить позивачам на праві особистої власності, вже кілька років, тому вважають що за таких обставин відповідачі втратили право проживання в [ADDRESS], та просять визнати [PERSON] 1988 року народження такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позбавити [PERSON] 1988 року народження, права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] і зняти її з реєстраційного обліку. Визнати [PERSON] 1989 року народження такою що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. Позбавити [PERSON] 1989 року народження, права користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] і зняти її з реєстраційного обліку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали позов у повному обсязі. Позивачка [PERSON] до суду не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.35). Відповідачі до суду не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином. Судову повістку було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідачів, згідно адресної довідки, та повернуто до суду за закінченням строку зберігання (а.с.27-28). Відповідно до приписів ч. 3 п. 5 ст. 74 ЦПК у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за зареєстрованим місцем проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За вищевикладених обставин суд вважає що [PERSON] та [PERSON] сповіщені належним чином, в порядку ч. 3 п. 5 ст. 74 ЦПК України. В судовому засіданні 14.02.2014 року за згодою позивача та її представника ухвалено розглядати справу у відсутності відповідачів в заочному порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.04.2005 року, виданого Партенітською селищною радою (а.с.4) квартира, що знаходиться за адресою [ADDRESS], належить в рівних частках [PERSON] та [PERSON] З витягу про державну реєстрацію прав (а.с.6) вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS], зареєстровано за [PERSON] - ? частка та [PERSON] - ? частка. З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 38) вбачається, що після укладення шлюбу у 2007 році [PERSON] має прізвище [PERSON]. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 - ВР «Про ратифікацію Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власності володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Факт відсутності, не проживання, відсутності особистих речей в квартирі [ADDRESS], відповідачів [PERSON] та [PERSON] підтверджується Актами від 24.06.2011 року (а.с.7), 15.07.2009 року (а.с.8), 14.04.2009 року (а.с.9), 20.11.2011 року (а.с.10), 21.02.2012 року (а.с.11), 20.01.2010 року (а.с.12), 01.03.2009 року (а.с.12), 02.02.2014 року (а.с.39), 02.09.2013 року (а.с.40), 11.11.2013 року (а.с.41) та 20.10.2013 року (а.с.42). З наведених актів вбачається, що відповідачі [PERSON] не проживає за вказаною адресою з 2009 року, а [PERSON] з 2011 року, особистих речей відповідачів в квартирі немає. За таких обставин, позовні вимоги в частині визнання відповідачів такими що втратили право користування спірним житлом обґрунтовані та підлягають задоволенню. Водночас, позовні вимоги про позбавлення їх же даного права не ґрунтуються на Законі, оскільки належним способом захисту в даному випадку визначено визнання особи такою що втратила право користування житлом, крім того, такі вимоги фактично дублюють ті вимоги, що визнані судом обґрунтованими. За таких обставин суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення решти позовних вимог. Питання про судові витрати суд вирішує згідно приписів ст. 88 ЦПК України та вважає що їх належить стягнути з відповідачів пропорційно до частини задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial