Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок. Спадщину після смерті чоловіка вона прийняла за фактом спільного проживання з ним та звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. В нотаріальній конторі їй було видано свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], але постановою державного нотаріуса [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок з причини видачі свідоцтва про право власності на нього після смерті власника. Таким чином, позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування на житловий будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], який помер [INFO]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивачки [PERSON] та відповідачки [PERSON] до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому відповідно до поданих заяв позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов у повному обсязі, а відповідачка позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти задоволення позову. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачкою докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 15.11.1953 року позивачка уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження та копією паспорту позивачки (а.с. 5). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с. 6). Від шлюбу з [PERSON] згідно свідоцтва про народження, позивачка мала доньку [PERSON], яка змінила прізвище внаслідок укладення шлюбу з [PERSON], та яка в свою чергу від спадщини відмовилася на користь матері, що підтверджено її заявою (а.с. 20 - 21). На підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від одної до п'яти включно від 25 червня 1958 року(далі - Договір забудови), що зареєстрований Арцизьким БТІ 27 листопада 1985 року (а.с. 7 - 14), [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS]. Рішенням виконавчого комітету Арцизької міської ради Одеської області № 57 від 17 квітня 2014 року вирішено видати свідоцтво про право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] та прилеглі до нього господарські споруди в обмін Договору забудови від 25 червня 1958 року (а.с. 15). На підставі згаданого рішення виконавчого комітету Арцизькою міською радою Одеської області 28 квітня 2012 року видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] та прилеглі до нього господарські споруди, та зроблено Витяг про державну реєстрацію прав (а.с. 16 - 17). Як видно з свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 листопада 2013 року [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 038751, виданого 27.11.1997 року та передана у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18), про що були внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджено відповідним Витягом про реєстрацію права власності (а.с. 19). Постановою державного нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Одеської області від 22.11.2013 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] з причини видачі свідоцтва про право власності [PERSON] на зазначений житловий будинок після смерті власника (а.с. 23 - 24). За переконанням суду усі досліджені у судовому засіданні документи свідчать, що житловий будинок було збудовано [PERSON], у зв'язку з чим у нього був наявний правовстановлюючий документ на цей будинок, зокрема це Договір забудови, який віднесений до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадилась реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР (далі - Перелік), (Додаток № 1 до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 р., погодженої заступником Голови Верховного суду УРСР 15.01.1966 р., яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 р. №56, і діяла на момент, коли спадкодавець [PERSON] звернувся за державною реєстрацією належного йому житлового будинку). Вказаним Переліком передбачений вичерпний перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадилася реєстрація будинків та домоволодінь у період з 1966 р. до 1996 р. Такі ж положення були передбачені і Правилами державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, що затверджені наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 р. №56, і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 р. за №31/1056, які втратили чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 р. №121; і Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 р. №121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.06.1998 р. за №399/2839, яка втратила чинність згідно з наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 15.02.2002 р. №36; і Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. №7/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 р. за №157/6445. З аналізу перелічених Інструкцій, Правил та Положень не випливає, що законодавець зобов'язував власника нерухомого майна, який має правовстановлюючий документ на нерухоме майно, звертатися до відповідного повноважного органу за видачею йому свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а слідує, що видача свідоцтв про право власності на нерухоме майно проводилась за заявами власників або уповноважених осіб при виникненні необхідності розпорядження власністю (відчудження тощо). Таким чином, суд вважає, що спадкодавцем [PERSON] було набуто право власності на житловий будинок 27 листопада 1985 року, коли він його зареєстрував, а правовстановлюючим документом на це майно був Договір забудови і це його право не припинилось на момент смерті власника. В судовому засіданні також встановлено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно [PERSON] було видано Арцизькою міською радою у відповідності до ст. ст. 30, 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 р. № 280/97-ВР та Тимчасового положення, на підставі заяви [PERSON], технічного висновку Арцизького БТІ, та рішення виконавчого комітету, в якому зокрема зазначено, що видачу свідоцтва необхідно провести взамін Договору забудови. Відповідно до ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийнявши спадщину після смерті чоловіка за фактом спільного проживання, на виконання вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України звернулась з відповідною заявою до нотаріальної контори про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, однак отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва на спадщину житловий будинок [PERSON], у зв'язку з видачею свідоцтва про його право власності після смерті. Судом також встановлено, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД № 038751, виданого 27.11.1997 року та передана у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с. 18), про що були внесені відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 листопада 2013 року. Таким чином, судом встановлено, що нотаріальне оформлення спадкових прав позивачки на житловий будинок є неможливим з причин, які в силу смерті спадкодавця не можуть бути усунені, відтак, належність спадкодавцю прав на нерухоме майно підтверджується, право спадкоємця на спадщину визнається в судовому порядку. На підставі вищевикладеного, суд доходить до висновку про можливість визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на житловий будинок з дворовими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який належав [PERSON], померлому [INFO].

Outcome: approved