Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 29.04.2014 р. звернулася до суду із вимогами про визнання недійсним договору поруки від 30.03.2007 р., укладений із відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», посилаючись на те, що зазначеною угодою взяла на себе зобов'язання відповідати перед банком за зобов'язаннями [PERSON] за кредитним договором від 30.03.2007 р., укладеним останнім із відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», а 12.01.2011 р. між банком та [PERSON] було укладено додаткову угоду №7 до кредитного договору, тим самим збільшився обсяг її відповідальності. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON]. просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» Спіріна О.В. заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON], посилаючись на їх необґрунтованість. В судове засідання третя особа: [PERSON] не з'явився, про час і місце судового розгляду оповіщений у встановленому порядку. Встановлено, що 30.03.2007 р. між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», (банк) та [PERSON] (позичальник) було укладено кредитний договір, яким банк надав позичальнику кредит у виді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 168 500,00 доларів США, а позичальник прийняв на себе зобов'язання належним чином використати та повернути суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів банку та виконати всі інші зобов'язання в порядку та в строки, визначені договором (п.1.1 договору); відповідно до п.1.2 договору кредит надається на 240 місяців з 30.03.2007 р. по 30.03.2027 р.; процентна ставка за користування кредитом складає 10,500% (п.1.4 договору). Встановлено, що 30.03.2007 р. між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», (банк) та [PERSON] (поручитель) було укладено договір поруки, яким поручитель на добровільних засадах прийняла на себе зобов'язання перед банком відповідати по борговим зобов'язанням боржника [PERSON], які виникають з умов кредитного договору від 30.0.2007 р., а саме: повернути кредит в розмірі 168 500,00 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі (п.1.2 договору); згідно п.1.5 договору поручитель підтверджує, що вона ознайомлена з положеннями кредитного договору, цілком розуміє його зміст та згодна виступати поручителем за борговими зобов'язаннями. Позивачка [PERSON], звертаючись до суду із вимогами про визнання договору поруки недійсним, свої вимоги обґрунтовує ч.1 ст.559 ЦК України та тим, що 12.01.2011 р. між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено додаткову угоду №7 до кредитного договору від 30.03.2007 р., яким сторони досягли згоди тимчасово на строк з 16.01.2011 р. по 15.01.2012 р. встановили процентну ставку за користування кредитом у розмірі 5,00% річних; з 16.01.2012 р. проценти за кредитом розраховуються на підставі процентної ставки в розмірі 8,50% річних. Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Згідно п.22 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. При цьому надані суду документи свідчать про те, що 12.01.2011 р. між публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (кредитор) та [PERSON] (позичальник) було укладено додаткову угоду №6 й з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України кредитом та позичальник досягли згоди щодо встановлення порядку страхування за кредитним договором, а п.1.1 додаткової угоди №6 визначено які види страхування на користь кредитора має здійснити позичальник; п.1.3-1.5 додаткової угоди №6 визначено розмір процентної ставки за кредитним договором у випадку порушення (неналежного виконання) позичальником своїх зобов'язань за цією угодою. Додаткова угода свідчить про те, що іпотекодавець [PERSON] надав свою згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вищевикладеної додаткової угоди, що поручителі [PERSON], [PERSON], у тому числі, поручитель [PERSON] - позивачка по справі надали згоду на зміну умов кредитного договору відповідно до вищевикладеної додаткової угоди та [PERSON] підтвердила, що її зобов'язання як поручителя (порука) відповідно до договору поруки зберігаються та забезпечують виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором від 30.03.2007 р. із врахуванням внесених змін. Суд, враховуючи викладене, знаходить позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed