Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON] . За життя [PERSON] заповіту не склала. Окрім позивачів [PERSON] та [PERSON] , спадкоємцями є відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Своєчасно позивачі не звернулись до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки відповідач [PERSON] ввела їх в оману, повідомила про наявність заповіту на її ім`я, за яким вона начебто успадкувала після померлої матері [PERSON] все належне їй майно. Вважаючи поважними причини пропуску ними строку на прийняття спадщини, просять суд визначити додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] . 24.09.2020 року відповідач [PERSON] через канцелярію суду подала відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, вона не вводила в оману позивачів, про наявніть заповіту їм не казала, причини пропуску строку на прийняття спадщини, вказані позивачами в позовній заяві, не є поважними. Непереборних труднощів у позивачів для прийняття спадщини не існувало. Позовна заява надійшла до суду 10.09.2020. Ухвалою суду від 15.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за загальними правилами позовного провадження. 12.10.2020 року за результатами підготовчого судового засідання ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2020 року. В судове засідання 26.10.2020 року сторони та їх представники не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника відповідача [PERSON] - адвоката Котенка А.П. через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю приймати участь в судовому засіданні. Ухвалою суду розгляд справи відкладено на 03.11.2020 року. В судове засідання, призначене 03.11.2020 не з`явилась представник відповідача [PERSON] - адвокат Підгорна Л.С., про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому порядку. Відповідач [PERSON] заявила клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою в судове засідання її представника. Ухвалою суду клопотання задоволене, розгляд справи відкладено на 16.11.2020 року. 16.11.2020 року в судовому засіданні оголошувалась перерва до 24.11.2020 року. В судовому засіданні позивачі просили позов задовольнити. Зазначили, що відповідач [PERSON] проживала разом з їх матір`ю [PERSON] та доглядала її. Після смерті матері [INFO] вони вважали, що їх матір залишила заповіт, яким все майно заповідала [PERSON] у зв`язку із цим не звертались до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дізнались про відсутність заповіту лише в жовтні 2019 року. Відповідач [PERSON] позов визнала повністю. Вказала, що вона також має намір спадкувати після померлої матері [PERSON] , у зв`язку з чим подала позовну заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яке розглядається судом в іншому провадженні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, зазначила, що проживала разом з матір`ю тривалий час перед її смертю, доглядала її. Мати заповіту не залишила, про наявність заповіту, начебто складеного на її ім`я матір`ю, вона позивачам не казала. Вважає, що позивачі мали змогу особисто звернутись до нотаріуса у визначений законом строк із заявою про прийняття спадщини, проте цього не зробили. Будь-якої поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини у позивачів немає. Третя особа, приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Є.П. в судовому засіданні пояснив, що до нього 15.01.2019 року звернулась [PERSON] із завою про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] . Вказав, що відповідно до інформації, яка міститься в спадковому реєстрі, померла [INFO] [PERSON] заповіту не залишила. Зазначив, що він як приватний нотаріус не зобов`язаний розшукувати спадкоємців за законом та повідомляти їх про прийняття спадщини іншими спадкоємцями. Заслухавши пояснення сторін та третьої особи, дослідивши матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 43). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 1,2477 га, що розташована за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, Орлівська сільська рада; земельна ділянка площею 3,6675 га , що розташована за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, Орлівська сільська рада; земельна ділянка площею 3,5996 га, що розташована за адресою: Чергнігівська область, Куликівський район, Орлівська сільська рада; земельна ділянка площею 0,5921 га, що розташована за адресою: Чернігівська область, Куликівський район, Орлівська сільська рада, на дві з яких померла 16.02.2006 року отримала державний акт про право власності та інші дві земельні ділянки належали спадкодавцю на праві приватної власності від 15.02.2017 року (а.с. 46-49). Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 31 від 14.01.2019 року [PERSON] на день своєї смерті, [INFO] , була зареєстрована та проживала з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 43). Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] була заведена 15.01.2019 року № 1/2019, заповіти відсутні (а.с. 40 - 41, 44). Відповідач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] (а.с. 45). Іншими спадкоємцями [PERSON] , які претендують на спадщину, є її діти: позивачі - [PERSON] , [PERSON] та відповідач [PERSON] . [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом майна померлої [PERSON] , яка прийняла спадщину. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними. В абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Як було встановлено судом, єдиною причиною пропуску позивачами строку на прийняття спадщини була їх помилкова впевненість в існуванні заповіту, складеного [PERSON] , в якому начебто єдиним спадкоємцем всього майна померлої була зазначена [PERSON] .. Позивачі та відповідач [PERSON] в судовому засіданні не змогли вказати, коли саме та при яких обставинах відповідач [PERSON] ввела їх в оману, повідомивши про існування такого заповіту. Також суду не надано жодних доказів того, що [PERSON] взагалі казала позивачам про існування такого заповіту, в тому числі з метою перешкодити позивачам прийняти спадщину. Разом з тим, позивачі в судовому засіданні підтвердили, що всі вони помилково вважали, що такий заповіт існує з огляду на те, що відвідач [PERSON] постійно проживала з матір`ю та доглядала її. Крім помилкової впевненості позивачів в існуванні заповіту, про інші об`єктивні причини, які перешкоджали б звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачі суд не повідомили. Суд вважає, що помилкова впевненість позивачів в існуванні заповіту, складеного [PERSON] на користь відповідача [PERSON] , за відсутності будь-яких інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для звернення до нотаріуса для отримання інформації про існування заповіту та для прийняття спадщини, не є поважною причиною пропуску [PERSON] та [PERSON] строку для прийняття спадщини відповідно до ст. 1272 ЦК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачам у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] [PERSON] .

Outcome: dismissed