Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

позивачі звернулися до суду з даним позовом вказуючи, що 07 квітня 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: житловий будинок № 59 по вул. Жовтнева в с. Зоря Саратського району Одеської області з господарськими спорудами; земельна ділянка площею 0,2002, розташована за адресою: Одеська область Саратський район, с. Зоря, вул. Жовтнева 59, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; земельна ділянка площею 1,020 га., яка розташована на території Зорянської сільської ради Саратського район Одеської області масив 31-32, ділянка 129; 2/620 частки земельної ділянки площею 127,9093 га., яка розташована на території Зорянської сільської ради Саратського район Одеської області масив 64-65; 2/52 частки земельної ділянки площею 125,8313 га., яка розташована на території Зорянської сільської ради Саратського район Одеської області масив 42; майнові паї; автомобіль марки «Ніва Шевролет», державний номерний знак [NUMBER]. Після смерті [PERSON], у встановлений законом строк позивачі подали заяви нотаріусу про прийняття спадщини. Частка спадщини частково була прийнята спадкоємцями першої черги - дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та дві земельні ділянки нотаріус відмовив через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійного на вказане спадкове майно. Позивачі просили визнати за ними право власності на спадкове майно покійного, по 1/2 частці за кожною, оскільки вони фактично прийняли спадщину. Під час розгляду справи позивачка [PERSON], її представник, представник позивачки [PERSON] позов підтримали, просили його задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, його неприбуття не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши позивачку [PERSON], її представника, представника [PERSON], вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтями 1261, 1268, 1269 ЦК України визначено, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Позивачі [PERSON], [PERSON] є дружиною та дочкою [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення шлюбу (а.с. 9-14). Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] помер 07 квітня 2015 року (а.с. 16). З копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, виписки з книги погосподарського обліку Зорянської сільської ради вбачається, що [PERSON] був власником будинку № 59, (побудований у 1982 році), розташованого по вулиці Жовтнева в с. Зоря Саратського району Одеської області (а.с. 17-36). Згідно п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Відповідно до копій державних актів на право власності на земельні ділянки: серії ЯА № 089485, серії ЯА № 273442, виданих на ім'я [PERSON], [PERSON] був співвласником 2/52 частки земельної ділянки від загальної площі 125,8313 земельної ділянки, масив 42 та 2/620 частки земельної ділянки від загальної площі 127,9093 земельної ділянки, масив 64-65, які розташовані на території Зорянської сільської ради Саратського району Одеської області та призначенні для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 38-41). Спадкова справа на ім'я [PERSON] відкрита приватним нотаріусом Саратської районного нотаріального округу Одеської області за заявою про прийняття спадщини, яка надійшла від дружини та дочки покійного [PERSON] і [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину за законом на автомобіль, земельну ділянку площею 1,020 га і 0,2002 га, майнові паї спадкодавця видані [PERSON] і [PERSON], по 1/2 частці майна (а.с. 66-113). Нотаріус відмовив [PERSON], [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та дві земельні ділянки [PERSON] (а.с. 44,45). Судом встановлено, що позивачі як спадкоємці за законом першої черги не відмовлялись від прийняття спадщини після смерті [PERSON], частково оформили спадщину у нотаріуса, де отримали свідоцтва про право на спадщину. [PERSON], [PERSON] не отримали свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок і вказані частки земельних ділянок покійного з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачами слід визнати право власності на житловий будинок з господарськими спорудами та земельні ділянки, які належали спадкодавцю [PERSON]

Outcome: approved