Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона має двох синів та доньку, та проживає з одним із синів в [ADDRESS]. На даний час позивачка знаходиться на пенсії і отримує кошти від держави. Вона постійно хворіє, потребує ліків і належного догляду, а пенсія, яку вона отримує, є невеликою. Двоє її дітей - відповідачі [PERSON] та [PERSON] їй матеріальної допомоги не надають, не доглядають за нею, хоч є працездатними та мають постійний дохід. Просила суд стягувати з відповідачів аліменти на її користь на її утримання по 1/8 частини з кожного щомісяця. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позов просила задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в підготовчому судовому засідання позовні вимоги визнала частково, вказавши, що згодна платити аліменти на утримання матері у розмірі 1/12 частини, так як у самої тяжке матеріальне становище, вона на даний час не працює та отримує допомогу по безробіттю, частину цих коштів витрачає на утримання квартири та комунальні платежі, інших джерел доходу немає. Просила суд врахувати ту обставину, що син з яким проживає позивачка також повинен її утримувати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодившись на 1/12 частку, так як він хоч і має постійне місце роботи, про те майже увесь свій заробіток витрачає на навчання доньки у вищому навчальному закладі та утримання житла. Вислухавши сторони, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Положення ч.2 ст.202 та ст.204 СК України передбачають підстави звільнення дочки та сина від обов'язку щодо утримання батьків, якими є позбавлення батьків батьківських прав і ці права не були поновлені та ухилення останніх від виконання батьківських обов'язків. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю відповідачів [PERSON] та [PERSON], мати відносно своїх дітей не була позбавлена батьківських прав, і не ухилялася від виховання дітей, цей факт не оспорюється відповідачами. Позивачка є пенсіонеркою і отримує пенсію за віком, розмір якої на день розгляду справи судом становить 1143 грн. 80 коп., що підтверджується довідкою № 98/04-03 від 18 лютого 2014 року, виданою управлінням Пенсійного фонду в Хорольському районі Полтавської області. Таким чином позивачка є непрацездатною особою. Судом встановлено, і це не заперечується сторонами по справі, що позивачка є тяжко хворою жінкою, згідно наявних в матеріалах справи медичних довідок страждає на захворювання жіночих органів, потребує обстеження в онкологічному диспансері, також потребує догляду та лікування. Відповідачі не заперечували ту обставину, що з часу проживання матері у їхнього брата [PERSON], вони не надавали метрі ніякої допомоги, так як далеко проживають, та мають з братом неприязні відносини. Це в судовому засіданні підтвердив і свідок [PERSON], який пояснив, що він доглядає матір, а інший його брат та сестра, які по справі є відповідачами не надають ніякої матеріальної допомоги, тому увесь тягар догляду та утримання матері лежить на його плечах. Також вказав, що постійної роботи не має, про те підробляє по найму. Сторони по справі не заперечували ту обставину, що крім повнолітніх дітей у позивачки немає інших близьких родичів в тому числі і батьків, які б могли надавати їй хоч якусь допомогу. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідачів, суд враховує роз'яснення, викладені в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 березня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», згідно з ч.2 ст.205 СК України при визначення розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін (ч.1 ст.205 СК України). Так як відповідачі мають систематичний дохід, суд вважає, що з цих відповідачів підлягають стягненню аліменти у частці від заробітку ( доходу). Суд враховує, що відповідачі не мають аліментних зобов'язань, є працездатними, також на їх утриманні немає непрацездатних осіб, відповідачі не страждають тяжкими захворюваннями, а тому мають можливість сплачувати аліменти, та вважає необхідним стягнути із відповідачів на користь позивачки, зазначений нею розмір аліментів, а саме по 1/8 частині всіх доходів кожного із відповідачів, щомісячно. Суд вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини доходів кожного із відповідачів не буде обтяжливим для цих відповідачів, так як грошовий вираз цієї частки аліментів для кожного із відповідачів, виходячи з розміру їх доходів не буде перевищувати по 200 грн. з кожного. Посилання [PERSON] та [PERSON] на неспроможність надавати допомогу матері не мають правового значення, оскільки з такими обставинами закон не пов'язує звільнення від обов'язку щодо утримання непрацездатних батьків. Суд вважає, що відповідачі не надали суду достатніх доказів, того, що зазначений в позові розмір аліментів є для них надто великим, і поставить їх в скрутне матеріальне становище. Наявність у відповідачів додаткових витрат на утримання нерухомого майна, а для відповідача [PERSON] і на навчання повнолітньої дитини, суд не пов'язує із тими витратами, які були б підставою для визначення розміру аліментів, які визнали відповідачі, а саме в 1/12 частці. Посилання відповідачів на ту обставину, що і третій син позивачки свідок [PERSON] повинен утримувати матір та сплачувати гроші на її утримування та лікування, як на підставі визначення судом меншого розміру аліментів, не заслуговує на увагу, так як в судовому засіданні встановлено, що цей син і так утримує матір та надає їй гроші для придбання ліків. Про що вказала в судовому засіданні і сама позивачка. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. в доход держави.

Outcome: approved