Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши в позові, що з відповідачем з 11 червня 2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. У сторін по справі від шлюбу є спільні діти - [PERSON] , [INFO] , яка народилася до реєстрації шлюбу та [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сторони спільно не проживають на протязі останнього року. Відповідач тривалий час з сім`єю не проживає, останній рік взагалі не з`являвся. Позивач стверджує, що відповідач в змозі надавати кошти на утримання дітей, оскільки він має дохід, так, як тривалий час виїжджає за кордон, де працевлаштовується, за що отримує відповідну оплату. Тому просить суд, ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно для кожної дитини відповідного віку на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. Допустити негайне стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, в якій вказує, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи і не заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно зі свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] , народилася [INFO] , [PERSON] , народився [INFO] і їх батьками є сторони у справі. Відповідно до довідки Волоцької амбулаторії ЗПСМ від 15 січня 2020 року, [PERSON] та [PERSON] - здорові. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дітей, а також те, що відповідач фізично здоровий. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі 1700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial