Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

Позивачі звернулися до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивували тим, що ухвалою Хорольського районного суду від 26.12.2016 року по кримінальній справі №\~548/1312/16-к\~було звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.140 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно [PERSON] , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013180330000704 від 11.11.2013 року - закрито. Вищевказане кримінальне провадження закрито на підставі заяви обвинуваченого [PERSON] та його захисника адвоката Винниченко Л.П. про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, яку мотивовано тим, що обвинувачений [PERSON] визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України, відповідно до обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті від\~ 19.08.2016 року, яким йому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України, а саме те, що він, працюючи на підставі наказу головного лікаря Хорольської ЦРЛ № 69 від 01.08.2012 року\~на посаді лікаря анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Хорольської центральної районної лікарні, яка знаходиться в [ADDRESS] , будучи медичним працівником, всупереч п. а ст. 78 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», в якому вказано, що медичні працівники зобов`язані сприяти охороні та зміцненню здоров`я людей, запобігати та лікувати захворювання, подавати своєчасну і кваліфіковану медичну допомогу, 01.11.2013 року, перебуваючи на робочому місці, після доставлення до лікувального закладу о 04 годині тяжкохворого [PERSON] неналежно виконав свої професійні обов`язки, що виразилося в відмові своєчасно госпіталізувати цього хворого в реанімаційне відділення, з призначенням противірусних препаратів, патогенетичного лікування та симптоматичного лікування, не врахував належним чином тяжкість симптомів захворювання [PERSON] , не прийняв вичерпних заходів до встановлення вірного діагнозу, своєчасно не призначив відповідне противірусне лікування, що призвело вподальшому до смерті хворого [PERSON] .\~ Позивачі вказують, що оскільки третя особа - [PERSON] визнав вину у неналежному виконанні своїх професійних обов`язків, що призвело в подальшому до смерті їхнього єдиного сина [PERSON] , то відповідач - Комунальне некомерційне підприємство «Хорольська міська\~лікарня» Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області, як працедавець третьої особи [PERSON] повинен: відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України відшкодувати їм матеріальну шкоду в розмірі 22\~888, 44 грн., що включає витрати на поховання [PERSON] , обстеження та лікування позивача [PERSON] внаслідок передчасної смерті сина та відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України відшкодувати їм моральну шкоду в розмірі по 400\~000, 00 грн. кожному. Процесуальні дії у справі. Ухвалою\~ судді\~ Хорольського районного суду\~ Полтавської\~ області\~ \~ від\~ 30.01.2017 \~ року відкрито провадження\~ по справі\~ та призначено справу до розгляду. Ухвалою суду\~ від\~18.08.2017 року провадження по справі зупинено та призначено повторну\~\~ судово - медичну експертизу. Ухвалою суду\~ від 23.04.2019 року провадження по даній справі відновлено в зв`язку з поверненням матеріалів справи без виконання експертизи, вирішено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження та призначено\~ підготовче судове засідання. Ухвалою суду від\~06.11.2019 року провадження по справі зупинено та призначено повторну\~комісійну судово - медичну експертизу Ухвалою суду\~ від 19.02.2020 року провадження по даній справі відновлено в зв`язку з необхідністю витребування додаткових матеріалів для проведення експертизи. Ухвалою суду від\~21.09.2020 року провадження по справі зупинено та витребувано у\~Хорольського\~ВП\~ГУНП в\~Полтавській\~області увесь гістологічний матеріал,\~відібраний паталогоанатомом\~Хорольської ЦРЛ\~при розтині\~трупу померлого\~ [PERSON] ,\~включаючи всі\~парафінові блоки упакований належним чином (підписаний, опечатаний та завірений підписом того, хто пакував з супровідним листом де вказано нумерацію та перелік всіх об`єктів, що надсилаються). Надано дозвіл Державній установі «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України» залучати до складу комісії лікарів інших спеціальностей. Ухвалою суду\~від 03.08.2021 року провадження по даній справі відновлено. Ухвалою суду\~від 02.09.2021 року \~підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою суду\~від 08.11.2021 року замінено\~первісного відповідача\~по справі\~Хорольську\~ центральну\~лікарню належним\~відповідачем - Комунальне некомерційне підприємство «Хорольська міська\~лікарня» Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області. Ухвалою суду\~від 08.11.2021 року залучено до цієї справи спеціаліста головного спеціаліста-терапевта Департаменту охорони здоров`я Полтавської ОДА Шумейка Івана Федоровича. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] \~та [PERSON] \~ адвокат\~Трембач\~ В.В.\~позов підтримав повністю та просив його задоволити з наведених у ньому підстав, просив розглянути справу за відсутності позивачів. У судовому засіданні представники відповідача - Комунального некомерційного підприємства «Хорольська міська\~лікарня» Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області Любченко\~ О.О., [PERSON] , Ладур О.В. просили відмовити в задоволенні позову в зв`язку з безпідставністю позовних вимог. У судовому засіданні третя особа - [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. У відзиві на позов представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, так як вина третьої особи - [PERSON] \~у вчиненні кримінального правопорушення стосовно [PERSON] не доведена, оскільки відсутній відповідний обвинувальний вирок. Суд, з`ясувавши позицію представників сторін та третьої особи, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України з`ясувавши всі обставини справи та надавши їм правову оцінку, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно вимог ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Печенізький та інші проти України» встановлено, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Крім цього, кожній стороні має бути забезпечено можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (т.1 а.с.12) є батьками [PERSON] , [INFO] .\~ 01.11.2013 року після доставлення близько 4 години ранку до лікувального закладу Хорольської ЦРЛ (на даний час Комунальне некомерційне підприємство «Хорольська міська\~лікарня» Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області), близько 8 години ранку хворий [PERSON] помер, що доводиться копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] (т.1 а.с.14). За вищевказаним фактом 11.11.2013 року було порушено кримінальне провадження №12013180330000704 по обвинуваченню по ч.1 ст.140 КК України лікаря анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії Хорольської центральної районної лікарні Бажан С.М., який є третьою особою по справі - [PERSON] . Ухвалою Хорольського районного суду від 26.12.2016 року, яка набрала законної сили 03.01.2017 року, по кримінальній справі №548/1312/16-к (т.1 а.с. 4,5) було звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за ст. 140 ч.1 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно [PERSON] , яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013180330000704 від 11.11.2013 року - закрито. Дане кримінальне провадження закрите на підставі заяви обвинуваченого [PERSON] та його захисника адвоката Винниченко Л.П. про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, яка мотивована тим, що обвинувачений [PERSON] визнає себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України, відповідно до обвинувачення викладеного в обвинувальному акті від\~ 19.08.2016 року. У вищевказаній ухвалі суду єдиною підставою звільнення [PERSON] від кримінальної відповідальності та закриття вищевказаного кримінального провадження вказано закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Згідно ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Згідно ч.1 ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що лише обвинувальним вироком суду може бути доведена вина особи у вчиненні кримінального правопорушення, тому вищевказана ухвала Хорольського районного суду від 26.12.2016 року не доводить вини [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України. Крім того згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Згідно абз.2 п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» №6 від 27.03.1992 року слідує, що в відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. З аналізу вищевказаного слідує, що для задоволення позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди обов`язковими умовами є вина заподіювача в заподіянні шкоди та встановлення судом причинного зв`язку між діяннями винної особи та суспільно небезпечними наслідками. Питання щодо наявності чи відсутності причинного зв`язку між діями лікарів Хорольської ЦРЛ та смертю хворого [PERSON] двічі ставилося перед експертною установою КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи». Так, з висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 39-к від 26.03.2014 року \~13.10.2014\~року (т.2 аркуші кримінального провадження 196-209) за наслідками проведення комісійної судово-медичної експертизи, а саме відповіді на питання №25 слідує, що дії лікарів не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю [PERSON] . В той же час з висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 21-к від 03.02.2015 року \~10.04.2015\~року (т.2 аркуші кримінального провадження 215-226) за наслідками проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи, а саме з відповіді на питання №5 слідує, що між настанням смерті [PERSON] та діями лікарів Хорольської ЦРЛ є непрямий (опосередкований, «косвенный»-рос.) причинний зв`язок. Крім того, з висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 39-к від 26.03.2014 року \~13.10.2014\~року (т.2 аркуші кримінального провадження 196-209) за наслідками проведення комісійної судово-медичної експертизи, а саме відповіді на питання №23,34 слідує, що навіть своєчасне повне діагностування та відповідне надання медичної допомоги не гарантувало б збереження життя [PERSON] . В той же час з висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 21-к від 03.02.2015 року \~10.04.2015\~року (т.2 аркуші кримінального провадження 215-226) за наслідками проведення додаткової комісійної судово-медичної експертизи, а саме відповіді на питання №5 слідує, що неповне обстеження гр. [PERSON] та призначення йому невідповідного лікування не запобігло настанню його смерті від захворювання. Враховуючи вищевказані певні суперечності та неузгодженості у відповідях експертів на одні і ті ж питання в обох висновках, судом було призначено 06.11.2019 року повторну\~комісійну судово - медичну експертизу, проведення якої доручено Державній спеціалізованій установі «Головне бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я України». У висновку експертів Державної спеціалізованої\~установи «Головне\~бюро судово-медичної\~експертизи Міністерства\~охорони здоров`я\~України»№ 134-20 від 10.12.2020 року \~15.12.2021\~року (т.3 а.с. 44-49) за наслідками проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи гістологічного архіву встановлено: 1) Вплив інфекційного чинника (найбільш ймовірно вірусного генезу) з ураженням: -м`яких мозкових оболонок та речовин кори мозку (гострий серозний менінго-енцефаліт); -тканин легень (серозно-десквамативний бронхіт, вогнищева серозна бронхо-пневмонія); -тканин серця (дрібно-вогнищевий серозний інтерстиційний міокардит); -тканин печінки (інтерстиційний гепатит); -шлунково-кишкового тракту (серозний гастро-ентеро-коліт) (абз. 2 резолютивної частини висновку (стор. 10 експертизи). 2) Виражений геморагічний синдром: … крововиливи у тканину одного з наднирників, … ДВС-синдром. З висновку експертів Державної спеціалізованої\~установи «Головне\~бюро судово-медичної\~експертизи Міністерства\~охорони здоров`я\~України»№ 413-19 від 27.11.2020 року \~08.02.2021\~року (т.3 а.с. 147-216) за наслідками проведення повторної комісійної\~судово-медичної\~експертизи,\~а саме\~відповіді на\~питання №6,\~7\~слідує,\~що настання\~смерті [PERSON] \~обумовлене важкістю\~самого захворювання.\~Причинно-наслідкового\~зв`язку між\~наданням медичної\~допомоги [PERSON] \~лікарями Хорольської\~ЦРЛ не\~вбачається. Летальність «…при крововиливах у наднирники…» складає 100%. Крім того, вищевказаним висновком експертів № 413-19 від 27.11.2020 року \~08.02.2021\~року вирішено питання щодо розбіжності декількох різних діагнозів, які стали причиною смерті хворого [PERSON] . Так, висновком експертів Державної спеціалізованої\~установи «Головне\~бюро судово-медичної\~експертизи Міністерства\~охорони здоров`я\~України»№ 413-19 від 27.11.2020 року 08.02.2021 року встановлено, що характер захворювання у [PERSON] , клінічні прояви його перебігу дають підстави вважати, що в даному випадку мала місце блискавична форма менінгоенцефаліту, найімовірніше вірусного походження з важким перебігом, розвитком інфекційно-токсичного шоку та ДВЗ-синдрому з крововиливами в шкіру, слизові оболонки, тканини внутрішніх органів, в тому числі в паренхіму наднирників, що і стало причиною його смерті. Даним висновком повністю спростовано діагноз захворювання [PERSON] - криптогенний сепсис, що ускладнився гіповолемічним шоком, синдромом диссемінованого внітрішньо-судинного згортання крові та крововиливом в наднирники, що проявилось гострою наднирниковою недостатністю,- встановлений у висновку експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 39-к від 26.03.2014 року 13.10.2014 року (т.2 аркуші кримінального провадження 196-209) та підтверджено діагноз- блискавична форма гострого серозного менінгоенцефаліту, крововиливи у наднирники з розвитком ДВЗ-синдрому, гостра наднирникова недостатність встановлений експертиним висновком Харківської медичної академії післядипломної освіти у своєму експертному висновку (т.2 аркуші кримінального провадження 57, 58). Враховуючи вищевикладене, сукупність встановлених даних у висновку експертів Державної спеціалізованої\~установи «Головне\~бюро судово-медичної\~експертизи Міністерства\~охорони здоров`я\~України»№ 413-19 від 27.11.2020 року 08.02.2021 року, не дає об`єктивної можливості визнати висновок експерта Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 39-к від 26.03.2014 року \~13.10.2014\~року достовірними та об`єктивним. Крім того\~судом враховано,\~що висновок № 413-19 від 27.11.2020 року \~08.02.2021\~року, зроблений Державною спеціалізованою\~установою «Головне\~бюро судово-медичної\~експертизи Міністерства\~охорони здоров`я\~України»за результатами повторної комісійної судово-медичної експертизи, враховує питання поставленні при проведенні Комунальною установою «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» комісійної судово-медичної експертизи та додаткової комісійної судово-медичної експертизи, цей висновок зроблено вищим за рангом бюро судово-медичної експертизи, ніж Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи і до складу судово-медичної експертної комісії входять доктори та кандидати медичних наук. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є безпідставним та необґрунтованим, не підкріплений належною доказовою базою, так як відсутній юридичний склад правопорушення, оскільки вина [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення не доведена вироком суду, між певними неправомірними діями останнього і шкодою завданою позивачам немає безпосереднього причинного зв`язку, а тому позов є таким, що не підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed