Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивачі, в особі свого представника, звернулись до суду із зазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що вони були працівниками та членами колгоспу ім.Калініна, с.Римарівка, Красноокнянського району Одеської області, реорганізованого в КСП, а затим в СВК, а тому рішенням сесії Римарівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області №164-ХХІІІ від 30.01.2002р. було задоволено клопотання СВК ім.Калініна і заяви громадян України (згідно додатку №1 всього 38 осіб) та затверджено проект відведення і надання в натурі земельних часток (паїв) в приватну власність вказаним громадянам, які проживають на території сільської ради, загальною площею 251,18га., в тому числі ріллі 251,18га. ріллі, із земель резервного фонду Римарівської сільської ради, для ведення товарного сільгоспвиробництва. В період з березня 2002 року по 2003 рік включно, згідно вказаного рішення Римарівської сільської ради, їм було видано належним чином посвідчені державні акти на право приватної власності на землю, і з моменту їх отримання, до теперішнього часу, ні від Римарівської сільської ради, ні від Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області жодних претензій щодо самих актів та правомірності їх видачі не виникало, а факт визнання прав позивачів на землю, чинність держаних актів чи законність володіння землею ніким не оспорювались. За твердженням позивачів, на підставі зазначених держаних актів на землю виникли певні суспільні відносини, тобто земельні ділянки, згідно укладених договорів оренди, тривалий час знаходились у користуванні СВК ім. Калініна, ПСП «Світоч», ТОВ «Маяк», однак, при їх зверненні до відділу Держкомзему в Красноокнянському районі, у присвоєнні кадастрових номерів земельним ділянкам їм було відмовлено, посилаючись на те, що державні акти були видані з порушенням норм законодавства діючого на момент видачі актів, тобто видані не уповноваженим на їх видачу органом, та було рекомендовано звернутись до суду за захистом порушених прав, що позивачами і було зроблено. В грудні 2012 року, прийнятими постановами Красноокнянського районного суду Одеської області, державні акти на право приватної власності на земельні ділянки позивачів було визнано недійсними та скасовано, із зобов'язанням Красноокнянської райдержадміністрації та відділу Держкомзему у Красноокнянському районі Одеської області, видати позивачам сертифікати на право на земельну частку (пай), але на даний час сертифікати на право на земельну частку (пай) позивачам не видані. У відповідях органів державної влади та місцевого самоврядування, на колективне звернення позивачів, жодним із них право приватної власності позивачів на земельні ділянки не піддається сумніву, однак, через видачу державних актів на право приватної власності на землю неналежним державним органом, позивачам було рекомендовано звернутися до суду за захистом свого порушеного права, що і спонукало позивачів на повторне звернення до суду. В процесі розгляду справи представник позивачів уточнила позовні вимоги та просила «визнати за позивачами право на земельну частку (пай) із земель колективної власності, що знаходиться на території Римарівської сільської ради Красноокнянського району Одеської області», виключивши вимогу про стягнення судових витрат. /ар.сп. 187-188 - т.1 / В судовому засіданні представники позивачів та самі позивачі наполягали на своїх вимогах та на обставинах, викладених в позовних заявах, пояснюючи, що постанови суду за грудень 2012 року, щодо видачі земельних сертифікатів, не можуть бути виконанні, оскільки правові норми стосовно їх видачі втратили чинність. Представники відповідачів та третьої особи - Держземагенства в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали, погодившись із тим, що позивачі мають право на земельні ділянки, а сертифікати на право на земельну частку (пай) дійсно вже не можуть бути видані. Представник реєстраційної служби в судове засідання не з'явився, надавши, відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, клопотання про розгляд справи у його відсутності, а тому справа розглянута без його присутності, що не суперечить положенням ст.169 ЦПК України. /ар.сп. 130-131 - т.1 / Залучений до участі у справі, в якості третьої особи на стороні позивача [PERSON], прокурор в судовому засіданні повідомив, що позивач [PERSON], після прийняття в 2013 році судового рішення на його користь, по аналогічній справі, до прокуратури, стосовно неможливості його виконання, не звертався, а отже прийняте судом рішення має бути виконане, а тому провадження в даній справі, в частині позовних вимог на користь [PERSON], необхідно закрити. Інші учасники справи проти позиції прокурора, щодо закриття провадження в частині позовних вимог в інтересах [PERSON], не заперечували. Всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши всі докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги чи заперечення, та проаналізувавши правові норми, що регулюють вказані правовідносини, суд прийшов до висновку про задоволення уточнених позовних вимог, виходячи із наступного: згідно трудових книжок серії [NUMBER] від 23.03.1993р., [NUMBER] від 20.10.1997р., [NUMBER] від 12.02.1988р., [NUMBER] від 25.07.1986р., [NUMBER] від 17.02.1998р., [NUMBER] від 20.03.1993р., [NUMBER] від 31.12.1998р., [NUMBER] від 02.08.1979р., [NUMBER] від 03.03.1987р., [NUMBER] від 09.12.1985р., [NUMBER] від 01.03.1985р., [NUMBER] від 04.08.1988р., [NUMBER] від 07.08.1992р., [NUMBER] від 10.09.1984р., [NUMBER] від 23.03.1993р., [NUMBER] від 29.03.1995р., [NUMBER] від 17.12.1997р., [NUMBER] від 26.01.1985р., [NUMBER] від 03.08.1981р., [NUMBER] від 12.07.1991р., [NUMBER] від 22.02.2000р., [NUMBER] від 14.07.1975р., [NUMBER] від 30.07.1990р., позивачі [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (шлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON], [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON], [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON], [PERSON] були прийняті в члени колгоспу ім.Калініна та на роботу у вказаний колгосп з 05.04.1992р., 17.04.1997р., 02.12.1999р., 10.06.1997р., 01.12.1997р., 01.09.1994р., 12.08.1998р., 01.06.1994р., 05.10.1992р., 10.09.1992р., 09.01.1993р., 20.09.1988р., 15.08.1997р., 27.11.1998р., 1992р., 10.03.1999р., 26.03.1997р., 22.09.1997р., 17.10.1997р., 07.12.1993р., 15.02.2000р., 20.05.1996р., 15.04.1999р. відповідно; /ар.сп. 7-8, 13-14, 19, 20-23, 27-29, 33-35, 40-41, 47-49, 54-57, 61-64, 68-70, 74-76, 80-82, 86-87 - т.1; 7-9, 14, 15-16, 20-21, 26-27, 31, 32-33, 38-39, 42-44, 49-51, 56, 57-58, 62-63 - т.2 / на підставі рішення Римарівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області від 30.01.2002р. №164-ХХІІІ, яким вказана рада клопотала перед райдержадміністрацією, про затвердження проекту відведення та надання в натурі земельних часток (паїв) в приватну власність громадянам України (всього згідно додатку №1 38 осіб), які проживали на території сільської ради і працювали в СВК ім.Калініна, позивачам були передані у приватну власність земельні ділянки, площею 6,61га. кожна, а загальною площею 251,18га., в тому числі 251,18га. ріллі, із земель резервного фонду Римарівської сільської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з видачею в березні 2002 року відповідних державних актів, за підписом голови Римарівської сільської ради; /ар.сп. 9, 15, 24, 30, 36, 42, 50, 58, 65, 71, 77, 83, 88, 92-93 - т.1; 10, 17, 22, 28, 34, 39, 45, 52, 59, 64, 68-69 - т.2 / архівними довідками №Д-28 від 24.04.2014р., №Я-141 від 07.09.2012р., №М-49 від 01.07.2014р., №М-46 від 26.06.2014р., №Ю-50 від 02.07.2014р., №308/507 від 05.04.2013р., №Б-30 від 25.04.2014р., №Д-39 від 26.06.2014р., №Л-40 від 26.06.2014р., №Л-41 від 26.06.2014р., №Л-43 від 27.06.2014р., №К-41 від 26.06.2014р., №М-103 від 20.06.2012р., №Я-38 від 25.06.2014р., №Л-48 від 27.06.2014р., №Л-47 від 26.06.2014р., №Б-23 від 22.04.2014р., №Б-24 від 22.04.2014р., №Ю-27 від 24.04.2014р., №Б-160 від 22.10.2012р., №В-111 від 20.06.2012р. та №К-142 від 14.09.2012р. підтверджується прийняття позивачів в члени колгоспу-КСП ім.Калініна, в період з 1992 року по 1999 рік, та їх виключення 01.03.2000р., у зв'язку з реорганізацією вказаного КСП; /ар.сп. 10, 16, 25, 31, 37, 43-44, 51, 59, 66, 72, 78, 84, 89 - т.1; 11, 18, 23, 29, 35, 40, 46, 53, 60, 65 / постановами Красноокнянського районного суду Одеської області від 05.12.2012р., 06.12.2012р. та 26.12.2012р., по справам №1517/987/2012, №1517/955/2012, №1517/970/2012, №1517/975/2012, №1517/982/2012, №1517/977/2012, №1517/972/2012, №1517/979/2012, №1517/981/2012, №1517/980/2012, №1517/968/2012, №1517/973/2012, №1517/965/2012, №1517/1038/2012, №1517/984/2012, №1517/985/2012, №1517/986/2012, №1517/971/2012, №1517/969/2012, №1517/983/2012, №1517/992/2012, №1517/974/2012, №1517/989/2012 за адміністративними позовами позивачів, державні акти на право приватної власності на землю, серії ІІ-ОД №015490, ІІ-ОД №015472 від 22.03.2002р., ІІ-ОД №015493 від 24.03.2002р., ІІ-ОД №0154489, ІІ-ОД №015485, ІІ-ОД №015484 від 22.03.2002р., ІІ-ОД №015494 від 24.03.2002р., ІІ-ОД №015475 від 23.03.2002р., ІІ-ОД №015474 від 22.03.2002р., ІІ-ОД №015473 від 26.03.2002р., ІІ-ОД №015499, ІІ-ОД №015500 від 23.03.2002р., ІІІ-ОД №044228 від 08.05.2002р., ІІ-ОД №015491 від 25.03.2002р, ІІ-ОД №015470, ІІ-ОД №015483, ІІ-ОД №015487, ІІ-ОД №015482, ІІ-ОД №015481, ІІ-ОД №015488 від 22.03.2002р., ІІ-ОД №015466 від 05.04.2002р., ІІ-ОД №015471 від 27.03.2002р. та ІІ-ОД №015498 від 24.03.2002р., належні позивачам, визнано недійсними та скасовано, у зв'язку з тим, що хоча вони і набули право власності на землю правомірно, однак правовстановлюючі документи були видані неналежним державним органом; /ар.сп. 11-12, 17-18, 26, 32, 39, 45-46, 52-53, 60, 67, 73, 79, 85, 90-91 - т.1; 13, 19, 24-25, 30, 36-37, 41, 47-48, 54-55, 61, 66 - т.2 / листом №1235/01-22 від 21.11.2014р., на запит суду за клопотанням представника Відділу Держземагенства, Красноокнянська райдержадміністрація повідомила, що в архівному відділі райдержадміністрації, в документальних матеріалах фонду постійного зберігання колгоспу-КСП імені Калініна села Римарівка, відомостей щодо виділення позивачам земельних часток (паїв) із земель колективної або державної власності, за період 1993-2000 років, не виявлено; /ар.сп. 146 - т.1 / листом №39/16-39 від 25.11.2014р., на ім'я юрисконсульта апарату райдержадміністрації, архівний відділ райдержадміністрації проінформував, що «даний вид документів (клопотання) до архівного відділу райдержадміністрації на державне збереження не надходили з 30 січня 2002 року по 5 квітня 2002 року»; /ар.сп. 152 - т.1 / із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №10608053 від 10.10.2013р., свідоцтва про право власності на нерухоме майно №10607431 від 10.10.2013р. та сертифікату про право на земельну частку (пай) серії РН №703629 від 29.01.2013р., виданого Красноокнянською райдержадміністрацією Одеської області, вбачається, що одному із 38 громадян згідно додатку №1 до рішення Римарівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області від 30.01.2002р. №164-ХХІІІ - [PERSON], після видачі сертифікату, право власності на земельну ділянку вже зареєстровано; /ар.сп. 92-93, 153-155- т.1, 168-169 - т.2 / із відповіді Управління агропромислового розвитку Красноокнянської райдержадміністрації №31 від 25.01.2013р., щодо розгляду заяви позивачів про видачу відповідних правовстановлюючих документів згідно постанови суду, вбачається, що згідно п.3 ст.122 Земельного кодексу України позивачам в розгляді заяви тимчасово відмовлено; /ар.сп. 156 - т.1 / рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 26.09.2013р., по справі №506/690/13-ц за позовом прокурора, в інтересах непрацюючого інваліда 2-ої групи [PERSON], визнано його право приватної власності на земельну частку (пай), площею 6,61 гектарів, по колишньому КСП ім.Калініна, розташовану на території Римарівської сільської ради, Красноокнянського району Одеської області, тобто право одного із позивачів по даній справі в судовому порядку вже захищене; /ар.сп. 170-171-т.1 / ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права; ч.ч.1, 2 ст.41 Конституції України гарантовано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ч.1 та п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права; ч.2 та п.«б» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України передбачено, що набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування, а безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; згідно п.«а» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист права громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права; п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай); пунктами 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995р. «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям» передбачалось, що члени КСП, на час розпаювання землі, мають право на земельний пай, а створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання; відповідно до п.37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013р. №868, в переліку документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно, вказане також рішення суду, що набрало законної сили, а сертифікат про право на земельну частку (пай) відсутній; згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, на думку суду, уточненні позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивачі будучи прийнятими в члени зазначеного сільгосппідприємства, в період розпаювання земель колективної власності, мають право на земельну частку (пай), тобто наявні законні підстави для задоволення позову визнаного відповідачами. Водночас, провадження у даній справі, за позовними вимогами одного з позивачів - [PERSON] ухвалою суду закрито, відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, у зв'язку з тим, що рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 26.09.2013р. (справа №2/506/231/13) аналогічний позов прокурора Красноокнянського району Одеської області, в його інтересах, задоволено. /ар.сп. 170-171, 190 / На підставі ст.1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ч.ч.1, 2 ст.41 Конституції України, ч.1, п.1 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, ч.2 та п.«б» ч.3 ст.116, п.«а» ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, п.3 ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», пунктів 2, 7 Указу Президента України від 08.08.1995р. «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям», та

Outcome: approved