overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21 листопада 2013 року звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі з 2010 року вона проживала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного життя з відповідачем вона має доньку - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Позивачка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею трьох років. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач фізично здоровий, працездатний чоловік, може надавати допомогу на утримання дружини. У зв'язку з цим позивачка вимушена звернутись до суду. На підставі викладеного, вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу відповідача до досягнення донькою - [PERSON] трирічного віку. Позивачка до суду не з'явилася, однак надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] до суду не з»явилася, причину неявки суду не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що від фактичних шлюбних відносин між [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком (а.с. 6). Відповідач не надає допомоги на утримання дружини, в той час як позивачка у зв'язку з тим, що знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягнення нею 3-х років, не працює, що підтверджено довідкою № 41 від 18.11.2013 року виданої КП «швидкісний трамвай» (а.с.7). Згідно з ч.1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного, взявши до уваги матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення з 21 листопада 2013 року і по 23 грудня 2015 року. Також, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON], 22.03.2016 року, звернулася в Шишацький районний суд з позовом до відповідача [PERSON], про стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що вони перебували в шлюбі з відповідачем, який було розірвано 05.10.2011 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. В позовній заяві позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його прибутків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до виповнення повноліття, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що коштів на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає, де працює і які доходи отримує їй не відомо. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх з підстав, викладених нею у позовній заяві, а справу просила розглянути у її відсутність, не заперечувала проти розгляду справи у заочному порядку у разі неявки в судове засідання відповідача [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації та проживання, причини неявки до суду не відомі, в зв'язку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169,224 ЦПК України, та за згодою позивачки, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки сторони є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, серія [NUMBER], виданим Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 21 серпня 2000 року, актовий запис № 7 від 21.08.2000 року, та [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про його народження, серія [NUMBER], виданим Гоголівською сільською радою Шишацького району Полтавської області 14 червня 2004 року, актовий запис № 4 від 14.06.2004 року, кожен з них має рівні права щодо їх утримання, а тому суд визнає обґрунтованими позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їх спільних дітей. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.03.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2013 року . Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] 2013 року народження. Шлюбні відносини між подружжям припинені протягом двох останніх років через протилежні погляди на сімейне життя , наявність непорозумінь які приводили до сварок. Внаслідок цих обставин сторони втратили почуття кохання один до одного і тому позивачка вважає що зберегти родинні стосунки є неможливим. Сторони мешкають окремо один від одного , дитина мешкає з позивачкою. На підставі зазначеного [PERSON] звернулася до суду та просить суд розірвати шлюб , укладений між нею та відповідачем оскільки у теперішній час він носить лише формальний характер . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати, справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, тобто визнав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності. Згідно ст. 174 ч.4 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Під час розгляду справи судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 02 березня 2013 року , що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], актовий запис № 213. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] який народився [INFO] що також підтверджується свідоцтвом про народження дитини що міститься у матеріалах справи. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.04.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 9.55 га., кадастровий номер 2324883900:02:011:0002, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В суд сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивачка на позові наполягає, представник відповідача проти позову заперечень не має. За правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК України, суд розглядає справу у попередньому засіданні. Позов обґрунтовано тим, що при зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, їй було відмовлено через помилку кадастрового номеру земельної ділянки. Вивчивши докази по справі суд приходить до наступного. За свідоцтвом про смерть, [PERSON] померла [INFO]. в с.Лозуватка Приморського району Запорізької області (а.с. 4). 03.04.2005р. секретарем Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області було посвідчено заповіт, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. (а.с. 8). За довідкою Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області, [PERSON] була зареєстрований та постійно проживала по [ADDRESS] з 2004р. і по день смерті, відомі спадкоємці - донька [PERSON] (а.с. 9). 22.10.2004р. [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 9.55 га, яка розташована на території Новоолексіївської сільської ради Приморського району Запорізької області, кадастровий номер: 2324883900:02:0011:0002 (а.с. 5). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за [PERSON] зареєстрована земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 9,5499 га., кадастровий номер 2324883900:02:011:0002 (а.с. 11-13). Постановою державного нотаріуса Ракітянської Н.А. відмовлено [PERSON]. у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку за відсутністю належного правовстановлюючого документу (а.с. 7). Згідно ст.392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання його права власності, якщо це право не оспорюється чи не визнається іншою особою. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. З викладеного суд вбачає, що позивачка є спадкоємицею померлої [PERSON] Інших спадкоємців не має. Так як допущення помилки у написанні кадастрового номеру ускладнює оформлення спадщини, позов підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.05.2014 р. звернулась до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, другої дитини не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини заробітної плати, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не з'явились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.10.1991 року, від якого мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час малолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки, що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки, складеного компетентною комісією. Оскільки відповідач перебуває із позивачкою в зареєстрованому шлюбі, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дитини, згідно ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. У відповідності до ст.183 СК України розмір аліментів суд визначає у частці від доходу (заробітку) відповідача. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.06.2017 року звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 17.12.2013 року, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Оскільки дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог, справу просила розглядати без її участі. Відповідач в судове засідання двічі не з*явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121, 122, 133 СК України, є походження від нього дітей, засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану. Оскільки відповідач перебував із позивачкою у шлюбних відносинах, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дитини, тому на підставі ст.180 СК України він зобов'язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дитини, яка є неповнолітньою, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, що він на своєму утриманні інших дітей та непрацездатних осіб не має та що утримання по виконавчих документах з нього не проводяться. Відповідно до ст.183 СК України суд визначає розмір аліментів у частці від доходу ( заробітку) відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.08.2014р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем 09.06.2007 року. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу не мають. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він постійно пиячить, дебоширить, погрожує її життю, в зв'язку з чим шлюбні відносини між ними припинені з 20.08.2014 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила залишити їй теперішнє прізвище, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином безпосередньо в суді під розписку. Відповідно до положень ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 09.06.2007 року (а.с.3). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 20.08.2014 року та в подальшому не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б їх інтересам, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України, ст.ст.10,11,60,212,214-215,224-226 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] , 22.11.2021 року, звернулася в Шишацький районний суд Полтавської області з позовом до відповідача про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів, в позовній заяві зазначила, що вони проживали з відповідачем в шлюбі з 23.11.2006 року по 17.05.2011 року, в шлюбі у них, [INFO] , народилася донька - [PERSON] , яка весь час проживає з позивачкою. Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 05 травня 2011 року з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання доньки - [PERSON] в твердій грошовій сумі по 350,00 гривень щомісячно починаючи з 28 березня 2011 року і до досягнення повноліття. В позовній заяві позивачка просила суд збільшити розмір аліментів та змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітку ( доходу) відповідача, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі даної заяви і до досягнення повноліття, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач проживає окремо від сім`ї, вони ніяких відносин не підтримують, належної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки відповідач в добровільному порядку не надає, той розмір аліментів, який був стягнутий у твердій грошовій сумі по 350,00 гривень щомісячно за рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 05 травня 2011 року, не забезпечує належного матеріального забезпечення дитини. Ухвалою Шишацького районного суду від 09 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі, розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше, роз`яснено в даній ухвалі права та обов`язки сторін. Сторонам рекомендованим листом за зареєстрованою адресою місця проживання (знаходження) було надіслано копію ухвали суду від 09 грудня 2021 року, повідомити відповідача через засоби поштового зв`язку не вдалося, оскільки відповідач не приживає за місцем своєї реєстрації, про що свідчить довідка «Укрпошти» про причини повернення копії ухвали суду та копії позовної заяви з доданими документами. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.12.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 11.09.2010 року і прожили разом до 20.12.2010 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач зловживав алкогольними напоями, у зв'язку з чим подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Сторони в судове засідання не з'явилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка наполягала на розірванні шлюбу без надання строку на примирення (а.с.15), відповідач повідомив суд про визнання ним позову та згоду на розірвання шлюбу (а.с.13). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 11.09.2010 року (а.с.3). Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 20.12.2010 року і не підтримує шлюбні стосунки, та в подальшому не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення їй дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 22.12.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 07.11.2003 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу в них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане Цибулівською селищною радою Монастирищенського району Черкаській області 24.10.2007 року, відповідний актовий запис № 26. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 2179 від 15.12.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Цибулівської селищної ради Черкаської області. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, заперечення проти позову та заяви про відкладення розгляду справи в суд не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved