Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати відключення від електропостачання їхньої квартири [ADDRESS], таким, що порушує Закон України «Про захист прав споживачів» та Правила користування електричною енергією для населення та їхні права, зобов'язати відповідача укласти з ними договір про користування електричною енергією за адресою, за якою знаходиться їхня квартира, зобов'язати відповідача відновити постачання електричної енергії до їхньої квартири, стягнути з відповідача на їхню користь моральну шкоду в розмірі по 5000 грн. кожному та всі витрати по справі, зокрема, витрати на правову допомогу адвоката. Умотивували свої вимоги тим, що, коли вони в 2013 році вирішили остаточно переїхати проживати в свою квартиру, то звернулись до відповідача з проханням укласти з ними договір про користування електричною енергією та замінити в квартирі старий електричний лічильник на новий, після чого 11 вересня 2013 року працівники відповідача замінили їм лічильник, однак замість укладення договору склали акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення за, начебто, самовільне підключення до мереж енергопостачальника після відключення та нарахували їм штраф в розмірі 7410 грн. 29 коп., однак таких дій вони не вчиняли, так як в квартирі не проживали і ніколи електропостачання їхньої квартири до 11 вересня 2013 року не припинялось. Разом з тим, акт було складено відносно [PERSON], який в квартирі не проживав і не є її власником та в присутності [PERSON], яка також ніякого відношення до їхньої квартири не має. Таким чином, зазначені вище дії відповідача є незаконними та такими, що завдали їм моральної шкоди: вони не можуть використовувати квартиру за призначенням, освітлювати її в темну пору доби, не можуть використовувати електроприлади, у зв'язку з чим їх образ життя змінився і від них вимагається багато зусиль для його організації. У судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги за підстав, визначених в позові. Представник відповідача пред'явлених позовних вимог не визнав, посилаючись, зокрема, на те, що працівники відповідача при складенні акту та відключення квартири позивачів діяли у спосіб, передбачений чинним законодавством. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. Як убачається з матеріалів справи, позивачі є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.7). Як убачається з акту №017867 від 11.09.2013 року про порушення Правил користування електроенергією для населення (далі по тексту - Правила), при перевірці дотримання Правил за місцем знаходження квартири позивачів, розташованим за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Мелешкіна, 55/71, представниками енергопостачальника було виявлено порушення ст. ст. 26, 27 Закону України «Про енергетику», а саме самовільне підключення до електричних мереж через прилад обліку. Порушення було продемонстроване [PERSON], яка тоді перебувала в квартирі. До Акту була додана електрична схема, підписана контролерами позивача та [PERSON] (а.с.9 та зі зворот.боку). Акт складений у відповідності до процедури, передбаченої п. 53 Правил, у встановленому законом порядку позивачами не оскаржений, тому є дійсним. Надалі електропостачання квартири позивачів було припинено у відповідності до п. 35 Правил, а 03 жовтня 2013 року було розраховано розмір відшкодувань збитків за самовільне підключення по зазначеному Акту в розмірі 7410 грн. 29 коп. (а.с.28). При цьому факт самовільного підключення квартири позивачів до електропостачання підтверджується відповідними документами про відключення їхньої квартири від електропостачання 13 березня 2010 року та про попередження про відключення у зв'язку з наявною заборгованістю по оплаті за спожиту електроенергію в розмірі 125 грн. 57 коп. станом на 24.09.2009 року (а.с.26, 27) Таким чином, склавши Акт та припинивши електропостачання квартири позивачів, відповідач діяв у спосіб, передбачений чинним законодавством, а відтак позовні вимоги про визнання відключення від електропостачання квартири позивачів протиправним є необґрунтованими, а їхні доводи в обґрунтування цих вимог такими, що на увагу не заслуговують. Щодо вимог про зобов'язання відповідача укласти з позивачами договір про користування електричною енергією, то такі вимоги суд також знаходить необґрунтованими, позаяк позивачі не надали суду належних доказів про відмову відповідача укласти такий договір. Що ж до решти вимог про відшкодування моральної шкоди та понесених судових витрат на правову допомогу, то такі вимоги є похідними від вимог про визнання відключення від електропостачання квартири позивачів протиправним, тому суд також уважає їх необґрунтованими. Отже, за вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі положень ст. 88 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed