Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

Позивачка 06.10.2017року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: [PERSON], 09.05.1999року народження, та [PERSON], 15.07.2002року народження, які після розірвання шлюбу залишились проживати разом з нею. Вказує, що згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2008року з відповідача в її користь стягуються аліменти на утримання дітей у розмірі по 300 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Стверджує, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у неї виникли обставини, які є підставою для збільшення розміру аліментів. Зазначає, що на даний час син [PERSON] на даний час навчається в 10 класі, для навчання йому необхідно придбати посібники та канцтовари, сезонний одяг та взуття, що призводить до значного збільшення витрат на утримання та виховання дитини. Також зазначає, що з часу ухвалення рішення суду від 18.04.2013року, змінився і прожитковий мінімум на дитину, який для дітей віком від 6 до 18 років становить 1777 гривень. Отже, у звязку із збільшенням цін на продукти харчування, на непродовольчі товари (засоби гігієни, медикаменти), на послуги (житлово-комунальні, транспортні, послуги звязку, закладів культури, освіти, охорони здоровя та інші) її витрати на задоволення щомісячних потреб дитини збільшились, а відтак матеріальне становище погіршилось. Крім того, вказує, що з 2015 року син [PERSON], який вже досягнув повноліття, навчається у Технічному коледжі державного ВНЗ «Національний лісотехнічний університет України», у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, однак є працездатним та за станом здоровя може бути працевлаштованим та отримувати дохід необхідний для сплати аліментів в більшому розмірі. З огляду на наведене, просить суд збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2008 року та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі 900 гривень щомісячно до закінчення ним навчання, та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 900 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 26.10.1998 року перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2008року. За час даного шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], 09.05.1999року народження, та [PERSON], 15.07.2002року народження, які після розірвання шлюбу залишились проживати разом з позивачкою. Згідно з рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2008 року з відповідача в користь позивачки стягуються аліменти на утримання дітей сина [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. На даний час син [PERSON] вже досягнув повноліття та навчається на 3 курсі денної форми навчання у Технічному коледжі державного ВНЗ «Національний лісотехнічний університет України», у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Вказані обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: копією рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2008року; копіями свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON]; довідкою Технічного коледжу державного ВНЗ «Національний лісотехнічний університет України» №203 від 05.09.2017року; довідкою, виданою старостою с.Годині Мостиської міської ради Львівської області №559 від 08.09.2017року. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Крім того, відповідно до положень ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. З наведеного вбачається, що особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено судом, з часу ухвалення вищевказаного рішення Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2008 року погіршилось матеріальне становище одержувача аліментів позивачки [PERSON] На думку суду, такі зміни зумовлені, зокрема, збільшенням розміру витрат на утримання та виховання дитини, про що свідчить збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017рік» дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2017 року становить 1860 гривень. Беручи до уваги усі наведені обставини, враховуючи підвищення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та те, що у звязку з інфляційними процесами в державі зросли ціни на споживчі товари і послуги, харчові та промислові продукти, ліки тощо, і тим самим збільшилась величина витрат позивачки на утримання себе та членів своєї сім'ї, суд вважає, що з моменту винесення судового рішення, яким призначено аліменти, погіршилося матеріальне становище позивачки, а аліменти, які сплачує відповідач в розмірі 300 гривень щомісячно, є недостатніми для утримання дитини, тому є всі підстави для збільшення розміру аліментів. Також, оскільки обовязок по утриманню повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів та весь тягар по утриманні сина лежить на позивачці, то суд вважає, що є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач є працездатним, тобто має можливість надавати синам матеріальну допомогу, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], стягуваних з відповідача за рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 21.11.2008 року, і визначити такі в розмірі 900 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також визначити відповідачу аліменти на утримання його повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, у розмірі 900 гривень щомісячно до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved