Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свій позов тим, що 25.07.2009 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Анну, [INFO], які знаходяться на її утриманні. Сімейне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та поглядів на життя, втрати взаєморозуміння. Подружні стосунки вони не підтримують близько 5 років, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, фактично ставши один для одного чужими людьми. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер і збереження його є недоцільним. Крім цього, відповідач коштів на утримання дітей не надає, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Позивачка [PERSON] прохає суд розірвати між нею та відповідачем шлюб, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки Анни, [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян на кожну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, щодо задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згоден, аліменти сплачувати буде. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.2009 року у виконавчому комітеті Тарасівської сільської ради Хорольського району Полтавської області, актовий запис №3 (а.с.6). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Анну, [INFO] (а.с.7-8), які знаходяться на утриманні позивачки. Сторони припинили сімейні стосунки по причині різних характерів та поглядів на життя, шлюбні відносини не підтримують близько 5 років, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, миритись не бажають, а тому суд вважає, що маються підстави для розірвання шлюбу. Також, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, інших стягувачів не має, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, погоджуючись з розміром аліментів. При подачі позову до суду про стягнення аліментів позивачка була звільнена від сплати судового збору, при таких обставинах судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави, на підставі ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved