Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано за рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 18.05.2017. Причиною розірвання шлюбу було те, що між ними існував стійкий розлад подружніх стосунків, відсутня довіра та взаємоповага. Відповідач постійно провокував сварки та вчиняв бійки з позивачкою. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу вони продовжили мешкати разом в житловому будинку по [ADDRESS] , який належить їм на праві спільної часткової власності по 1/2 кожному. Їх відносини суттєво погіршились, відповідач весь час її ображав, чим створював нестерпні для неї умови у вказаному будинку. 13.12.2018 відповідач вчинив сварку, наніс їй тілесні ушкодження. Такі дії відповідача змусили її переїхати разом з донькою до її матері, де вони проживали до 28.12.2018. Вона перешкод відповідачу в побаченнях з донькою не чинила. 28.12.2018 він забрав доньку до себе в гості, але потім не повернув. Після 28.12.2018 він повністю обмежив її спілкування з дітьми, в тому числі і з донькою [PERSON] . Через численні погрози відповідача вона була змушена переїхати з рідного міста Приморськ до міста Бердянськ до своєї тітки, де проживає по сьогоднішній день. Вона бажає, щоб донька [PERSON] залишилась проживати разом з нею. Це зумовлено її інтересами та її прихильністю до матері. Дитина дуже тяжко переживає розлучення з матір`ю. В добровільному порядку визначити місце проживання дитини сторонам не вдалось. Вона має у приватній власності 1/2 частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку розміром 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . У теперішній час вона мешкає у приватному житловому будинку своєї рідної тітки, з якою має теплі відносини. Тітка виявляє бажання, щоб двоюрідна онука [PERSON] мешкала разом зі своєю матір`ю в належному їй будинку по [ADDRESS] . За її заявою службою у справах дітей виконавчого комітету Бердянської міської ради обстежено її умови проживання за вказаною адресою. Згідно з актом обстеження умов проживання від 17.01.2019 у будинку мається автономне опалення, газовий котел; усі комунікації підведені та функціонують. Будинок мебльований, в наявності необхідна побутова техніка. Зроблений сучасний ремонт, чисто, затишно. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: є окрема кімната, ліжко, шафа для одягу, приліжкова тумба. В наявності дитячий одяг. Для проживання та повноцінного розвитку дитини у будинку по [ADDRESS] є всі умови. Вона (позивач) перебуває на обліку в Приморській районній філії Запорізького обласного центру зайнятості як безробітна та отримує дохід приблизно 3 000 грн. щомісяця. Дитина [PERSON] навчається в 4-а класі КЗ «Спеціалізована школа - загальноосвітній навчальний заклад №1 І-ІІІ ступенів м.Приморська з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» Приморської міської ради Приморського району Запорізької області. Дитина добре навчається та має гарний загальний розвиток. Вона з самого народження доньки опікується дитиною та займається її соціально-культурним розвитком, завжди цікавиться навчанням доньки, регулярно відвідує школу. Відповідач з самого народження доньки не приймав участі у її вихованні та розвитку. За чотири роки навчання доньки в школі не відвідав жодних батьківських зборів, не брав участі у навчальному процесі доньки, не цікавився її поведінкою. Він не обізнаний щодо інтересів і потреб доньки, має погані звички, не стабільну нервову систему. Крім того, за його заявою 01.02.2019 органом опіки та піклування Приморської районної державної адміністрації було надано свій висновок щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, [PERSON] Дитині необхідно мати постійний тісний зв`язок з матір`ю, саме матір і саме у такому віці формує майбутню особистість дитини, відчуття захищеності, впевненості та довіри до світу. І розлучення дитини та матері може спричинити у дитини важкі порушення у вигляді розладів поведінки та емоцій. Просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на її користь понесені нею судові витрати (а.с.2-7). Ухвалою суду від 13.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання (а.с.27). Ухвалою суду від 05.04.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні (а.с.60). Представник відповідача Бучакчийський В.С. до початку розгляду справи по суті у судовому засіданні 10.05.2019 заявив, що відповідач позовні вимоги позивачки визнає повністю, просив в рішенні у даній справі при розподілі судових витрат застосувати ч.1 ст.142 ЦПК України. Відповідач [PERSON] , повідомлений у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, до суду направив свого представника, адвоката Бучакчийського В.С. До суду 07.03.2019 надійшли його письмові заперечення, в яких він пояснив, що [PERSON] після розірвання шлюбу мешкає окремо разом з донькою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З ним проживає син. Він та [PERSON] спільно приймають участь у вихованні та розвитку дітей. Після розлучення через напружені стосунки між ними спільне виховання дітей неможливе. Але він намагається зробити все для того, щоб надати дітям належний догляд та забезпечити дітей належним вихованням. Згідно з характеристикою доньки, наданою її класним керівником, він співпрацює з учителем, радиться та реалізовує поради у відносинах з дитиною, систематично відвідує школу, має з дитиною теплі відносини, приділяє їй належну увагу. Висновком органу опіки та піклування від 01.02.2019 визначено доцільність проживання доньки з матір`ю. Позивачка не довела, що донька проживає з ним. Він вимагає від позивачки права спілкування з донькою. Просив у задоволенні позову відмовити (а.с.31-33). У судовому засіданні позивачка [PERSON] свою позовну заяву підтримала повністю, додатково пояснила, що після подачі позову та виклику відповідача до суду він дитину їй повернув, донька зараз проживає з нею, ходить в школу в м.Бердянську. Але 28.12.2018 він забрав доньку до себе в гості, а потім не повернув. Їй довелося звертатися до органу опіки та піклування, а потім до суду з цим позовом. Тільки після цього він дитину повернув. Тому вона на позовних вимогах наполягає, просить визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , з нею. Проти спілкування дитини з батьком вона не заперечує. Просила її позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] дав пояснення, аналогічні викладеним у позові, додатково пояснив, що після розірвання шлюбу відносини між сторонами загострились, вироком Приморського районного суду від 13.02.2019 відповідач притягнутий до кримінальної відповідальності за ст.125 КК України у зв`язку з нанесенням позивачці легких тілесних ушкоджень. Вона з донькою переїхала до своєї матері, доньці бачитися з батьком не забороняла. 28.12.2018 відповідач забрав доньку до себе в гості, але потім не повернув і повністю обмежив її спілкування з дітьми. Позивачці довелося звернутися до органу опіки та піклування, а потім до суду. Хоча після звернення позивачки до суду відповідач повернув дитину, позивачка на задоволенні позову наполягає оскільки ситуація, яка склалася між сторонами є така, що потребує врегулювання та визначення рішенням суду місця проживання дитини з нею, щоб запобігти повторення відібрання у неї дитини відповідачем. Позовні вимоги підтримує повністю, просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати. Представник відповідача Бучакчийський\~В.С. до початку розгляду справи по суті у судовому засіданні пояснив, що відповідач позовні вимоги позивачки визнає повністю, а заперечення відповідача, викладені у відзиву від 07.03.2019, просить не приймати до уваги. Відповідач визнає, що малолітня дівчинка повинна проживати з матір`ю, що його дії по неповерненню дитини матері були помилковими, в теперішній час він це усвідомив, тому позовні вимоги про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] він визнає повністю. Просить позов задовольнити, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України 50% судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позову, повернути їй з державного бюджету, з нього стягнути інші 50%. Представник третьої особи органу опіки та піклування Приморської РДА Запорізької області Бєліков Є.О. пояснив, що з відповідачем була проведена бесіда, відповідач погодився, що їх з позивачкою малолітня донька повинна проживати з матір`ю. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, вважає, що доцільно та в інтересах малолітньої дитини, щоб вона проживала з матір`ю. Просив позовні вимоги задовольнити. Вислухавши позивачку, її представника, представників відповідача та органу опіки та піклування Приморської РДА, дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено, що вона народилась [INFO] , батьки: [PERSON] , [PERSON] (а.с.18). Згідно з довідкою КЗ Спеціалізована школа-загальноосвітній навчальний заклад №1 І-ІІІ ступенів м.Приморська з поглибленим вивченням окремих предметів та курсів» від 25.01.2019 [PERSON] , [INFO] , навчається у 4-А класі (а.с.19). Згідно з характеристикою [PERSON] від 25.01.2019 вона в даній школі навчається з першого класу. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, уважна, працьовита учениця. Має навчальні досягнення достатнього рівня. Має здібності до вивчення математики, англійської мови. На уроках завжди уважна, активна, виконує домашнє завдання в повному обсязі. Бере активну участь у громадському житті класу, правила поведінки завжди виконує. Користується повагою серед учителів, має авторитет серед однокласників. Має багато друзів. На даний час проживає з батьком та старшим братом. Потребує уваги з боку матері, яка бажає приймати активну участь в житті доньки. Мати постійно цікавиться її навчанням і поведінкою та регулярно відвідує школу. Батько за чотири роки навчання в школі не відвідав жодних батьківських зборів, участі у навчальному процесі доньки не бере, поведінкою не цікавиться (а.с.20). Згідно з психологічною характеристикою [PERSON] навчається в КЗ «СШ- ЗНЗ №1 м.Приморська» з першого класу, зарекомендувала себе як дисциплінована учениця. З однолітками в класі у [PERSON] склалися доброзичливі стосунки, їй властивий вияв позитивних емоцій, спокійна, зрівноважена. Її ставлення до навчання позитивне, мотивована на отримання знань. Словесно-логічне мислення, гнучкість мислення достатнього рівня, мовлення стримане, змістовне. [PERSON] має художні здібності та інтереси, гарно малює, займається ліпленням, відвідує художній гурток. Дівчинка мешкає з батьком [PERSON] та зі своїм старшим братом. Матір [PERSON] проживає окремо. Учениця важко переживає розлучення батьків, адже, за словами дівчинки, з батьком та матір`ю у неї добрі взаємовідносини. Батьки завжди цікавляться шкільними справами дитини, співпрацюють з класним керівником (а.с.21). Згідно з характеристикою [PERSON] , доданої до матеріалів справи відповідачем, [PERSON] програмний матеріал засвоїла на достатньому та високому рівні. Дитина із задоволенням відвідує школу; усвідомлює важливість і необхідність навчання, адекватно поводиться, поведінка організована. Учениця дуже допитлива, активна, завдання виконує з інтересом. [PERSON] добра, чуйна, відповідальна, працьовита, чемна учениця. Батько співпрацював з учителем, радився, реалізував поради у відносинах з дитиною. Систематично відвідував школу при першій потребі. Відносини з дитиною люблячі, теплі, приділяв їй належну увагу (а.с.34). Рішенням Приморського районного суд Запорізької області від 18.05.2017 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , які є батьками малолітньої [PERSON] (а.с.10). Згідно з довідками Приморської районної філії Запорізького обласного центру зайнятості [PERSON] перебуває на обліку як безробітна з 18.10.2018, дохід за період з 18.10.2018 по 31.12.2018 становить 6210,28 грн. (а.с.11,12). В акті обстеження умов проживання від 17.01.2019 зазначено, що за адресою: [ADDRESS] мешкають [PERSON] , [INFO] , мати та [PERSON] , [INFO] , двоюрідна баба. Умови проживання задовільні, є окрема кімната для дитини, ліжко, шафа для одягу, приліжкова тумба, в наявності дитячий одяг. Зазначено, що [PERSON] повідомила, що хоче забрати доньку до себе та жити разом (а.с.15). У висновку органу опіки та піклування Приморської РДА щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] від 01.02.2019 зазначено, що на адресу голови райдержадміністрації надійшла заява громадянина [PERSON] щодо встановлення місця проживання його малолітньої доньки [PERSON] Матір`ю дитини є [PERSON] .. З 2001 року по 2017 рік подружжя перебувало у зареєстрованому шлюбі. Родина [PERSON] має також неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з батьком [PERSON] Зі слів [PERSON] усі роки спільного життя між нею та її колишнім чоловіком постійно виникали сварки та бійки. 13.12.2018 між колишнім подружжям виникла чергова сварка, під час якої [PERSON] завдав [PERSON] декілька тілесних ушкоджень. За заявою [PERSON] Приморським ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізкій області було відкрито кримінальне провадження. Через це [PERSON] змушена була залишити колишнє місце проживання та разом зі своєю малолітньою донькою переїхати до родини своєї матері. 28.12.2019 [PERSON] забрав доньку до себе в гості та по теперішній час її не віддає і чинить перешкоди у побаченні її з матір`ю. На даний час [PERSON] проживає у родичів за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання відповідають нормам. Із пояснення [PERSON] з`ясовано, що вона бажає, щоб її донька [PERSON] проживала разом з нею. 28.01.2019 під час відвідування родини [PERSON] за адресою: [ADDRESS] Службою у справах дітей Приморської РДА перевірено умови проживання неповнолітніх дітей. На спробу з`ясувати прихильність дівчинки до одного з батьків у виборі місця проживання малолітня [PERSON] відмовилась від спілкування, поводилась стримано. Натомість батьки зчиняють сварки в її присутності, тим сам ставлячи перед вибором між ними. Кожен з них наголошує на проживанні доньки саме з ним, не дивлячись на те, що у якнайкращих інтересах дитини забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі Враховуючи інтереси малолітньої дитини, орган опіки та піклування Приморської РДА вважає доцільним визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю [PERSON] (а.с.22). Згідно з Витягом з ЄРДР 13.12.2018 за №12018080340000653 внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, вчинене [PERSON] , за фактом спричинення тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с.16). Вироком Приморського районного суду Запорізької області від 13.02.2019 його визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. (а.с.63). У характеристиці [PERSON] , наданої квартальним 05.03.2019, [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] одружений, на теперішній час розлучений. Не працює, займається підсобним господарством, за характером спокійний, буває запальний, спиртними напоями не зловживає (а.с.35). Згідно з державним актом [NUMBER] [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 0,1000 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.13). Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, що мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Сторонам роз`яснені їх права у судовому засіданні та зазначені вище статті. Сторони пояснили, що права їм зрозумілі, клопотань не заявили. Сторони просили розглянути справу на підставі наявних матеріалів у справі, тому справа розглядається на їх підставі. Декларація прав дитини від 20.11.1959 року містить принцип 6, за яким дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. На суспільство та органи публічної влади має бути покладений обов`язок щодо здійснення особливого піклування про дітей, які не мають сім`ї, та про дітей, які не мають достатніх засобів існування. Бажано, щоб багатодітним сім`ям надавалася державна або інша допомога на утримання дітей. Конвенція про права дитини від 20.11.1989 у ч.1 ст.3 передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Частиною 1 ст.9 даної Конвенції передбачено, що дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки той з батьків дитини, з ким не визначено місця проживання дитини, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, на турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізували свої права шляхом домовленості з щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивачка не заперечує проти спілкування дитини з батьком. За змістом статті 31 ЦК України малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років. Відповідно до ч.3 ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення належних умов для цього. Відповідно до ч.7,8 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина повинна бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними актами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини Статтею 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За ч.1,2 ст.161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно із п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Суд враховує, що у цій справі обидва батьки бажають належно виконують свої батьківські обов`язки, підстав вважати їх такими, що неналежно виконують ці обов`язки, у суду немає. Також, обидва батьки мають самостійний дохід, при цьому станом на час розгляду справи у суду відсутні відомості про зловживання кимось із батьків спиртними напоями або наркотичними засобами, обидва батьки позитивно характеризуються. Разом з тим, з Висновку органу опіки та піклування Приморської РДА щодо визначення місця проживання малолітньої дитини від 01.02.2019 вбачається, що Приморська РДА, на яку покладені повноваження органу опіки та піклування, вважає за доцільне визначити, враховуючи інтереси малолітньої дитини, її місце проживання з матір`ю [PERSON] Стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (пункт 1). При цьому зазначена стаття містить застереження, згідно з яким органи державної влади не можуть утручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (пункт 2). Згідно зі статтями 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Із змісту інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.08.2017 № 9-1580/0/4-17, вбачається, що 01.07.2017 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) ухвалив рішення у справі «М.С. проти України», яке набуло статусу остаточного 11.10.2017. ЄСПЛ наголосив, що в усіх подібних випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Саме з урахуванням зазначених принципів ЄСПЛ здійснював оцінку того, чи національні суди вжили всіх заходів для визначення найкращих інтересів дитини у цій справі та визначили її місце проживання з дотриманням вимог статті 8 Конвенції. Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Крім того, під час вирішення цієї справи суд враховує статтю 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» («Sommerfeld v. Germany») від 08 липня 2003 року, «Цаунеггер проти Німеччини» («Zaunegger v. Germany») від 03 грудня 2009 року). Враховуючи висновок органу опіки та піклування Приморської РДА про те, що в інтересах малолітньої дитини є проживання з матір`ю, що мати дитини має постійний дохід, піклується про доньку та займається її вихованням, відповідач позовні вимоги визнав повністю, суд вважає, що у спірних правовідносинах найкращим інтересам дитини відповідатиме постійне проживання малолітньої дівчинки разом з матір`ю, за місцем проживання якої створено всі умови для гармонійного розвитку дитини. Доказів того, що мати якимось чином перешкоджає батьку спілкуватись з дитиною та вчиняє якісь перешкоди для зустрічі батька з дитиною в процесі розгляду справи не здобуто та відповідачем або його представником суду не надано. Тому позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю підлягають задоволенню, що буде доцільним та буде відповідати інтересам дитини. Однак, задоволення позову ніяким чином не позбавляє права відповідача приймати участь у вихованні дитини, у спілкуванні з нею. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. При подачі позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп., що відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» підтверджено квитанцією (а.с.1). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч.3 ст.7 ЗУ «Про судовий збір». Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, з нього слід стягнути на користь позивачки 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачкою при подачі позову, що складає 384,20 грн., а інші 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. слід повернути позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved