Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 11 липня 2018 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що [INFO] року померла їхня баба, [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка площею 3,977 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області та земельна ділянка площею 3,977 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки та житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначені спадкові земельні ділянки та житловий будинок, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Позивачі в позовних вимогах просили суд розглядати справу без їхньої участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив суд розглядати справу без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. По справі встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.26-31); земельна ділянка площею 3,977 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; земельна ділянка площею 3,977 га, кадастровий номер [NUMBER], з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Березнянської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивачі [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є внуками померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами (а.с.8-13), тож є спадкоємцями за законом. Відповідач [PERSON], [INFO], є сином померлої [PERSON], що стверджено письмовими доказами та батьком позивачів (а.с.15). Відповідно до довідок, виданих Держаним нотаріусом [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] та приватним нотаріусом [PERSON], спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] - не заводилась. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у зв'язку з тим, що державні акти на спадкові земельні ділянки та правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок було втрачено, тож приватним нотаріусом [PERSON] їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадкове майно, тому позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч. 1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved