Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулась до суду із позовною заявою в якій просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі - 1 500,00 грн до досягненя дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що на її утриманні знаходиться син [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] . Проте відповідач у добровільному порядку не вчиняє ніяких дій щодо утримання сина. Позивачка на даний час не працює, оскільки доглядає дитину, яка не досягла трьохрічного віку та отримує соціальну допомогу на дитину у розмірі 860,00 грн. За таких обставин просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1 500,00 гривень. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом подання відзиву на позовну заяву. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020 головуючим суддею для цього провадження визначено суддю Равлінко Р.Г. 01.09.2020 суд звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача по справі (а.с.11). Ухвалою від 21.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження 02.11.2020 (а.с.13-14). 02.11.2020 у судовому засіданні розгляд справи було відкладено на 27.11.2020 у зв`язку із неявкою відповідача. 27.11.2020 справу було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному. Наступний розгляд справи було призначено на 09.12.2020. Позивачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подала заяву в якій просить розгляд справи здійснювати без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, на виклик суду повторно не з`явився, про причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Судом направлялись судові повістки на адресу відповідача, проте вказана кореспонденція 07.11.2020 та 05.12.2020 повернулась до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній», окрім того на офіційному сайті Жидачівського районного суду Львівської області розміщувались оголошення про виклик до суду [PERSON] . Таким чином, суд відповідно до ст. 280 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, перевіривши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] видане 28.12.2017 виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області. Позивачка [PERSON] разом із донькою сином [PERSON] проживають за адресою: вул. с. Межиріччя, Жидачівський район, Львівська область, син знаходиться на утриманні матері. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України. Частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України визначають, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Крім цього, суд враховує положення статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III). Зважаючи на положення частини 2 ст. 10 ЦПК України суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка кожного аргументу, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Відповідач, як батько дитини зобов`язаний її утримувати. Суд зазначає, що утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків в рівній мірі. Враховуючи мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, беручи до уваги витрати, які необхідні для утримання та виховання дитини, необхідність створення для неї такого рівня життя, який був би достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, в зв`язку з чим суд доходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 1 500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності позов слід задовольнити повністю. З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову.

Outcome: approved