Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, згодом уточнивши який, просять суд припинити право колективної власності на земельні ділянки, зазначені у державному акті на право колективної власності на землю серії ОД-06-5186 від 28 лютого 1997 року, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова, площею 1162,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані в межах згідно з планом на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, переданих у колективну власність відповідно до рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 05.02.1997 року № 11; визнати нечинним та скасувати державний акт на право колективної власності на землю серії ОД-06-5186, виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова на земельну ділянку площею 1162,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану в межах згідно з планом на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, виданого на підставі рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 05 лютого 1997 року № 11, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1; скасувати в Державному земельному кадастрі, Поземельній книзі в електронній (цифровій) формі, Поземельній книзі в паперовій формі, в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію, всі рішення, відомості та записи в електронній та паперовій формах про державну реєстрацію прав щодо земельних ділянок переданих у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-06-5186, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова на земельну ділянку площею 1162,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану в межах згідно з планом на території Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області, виданого на підставі рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 05 лютого 1997 року № 11, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1 та записи щодо вищевказаного державного акту за № 1. Представник позивачів в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог викладених в уточненій позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши представників сторін по справі, вивчивши матеріали справи та доданих до них докази, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні відповідно до нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 20.10.2016 року [PERSON] купив у СГ ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова» 112/1000, а [PERSON] 131/1000 частини нежитлових будівель під № 2, що знаходяться на території Усатівської сільської ради, Біляївського району, Одеської області, автодорога (Київ-Одеса)-Нерубайське-Усатове-Цементний завод, 6км + 935м та в цілому складається з двох нежитлових будівель, зазначених на плані літерами: «А»-нежитлова будівля, загальною площею 76,00 кв. метрів, «Б»-нежитлова будівля, загальною площею 112,10 кв. метрів, І-ССХХХІІІІ-споруди теплиці, №1-6 огорожі, розташованих на земельній ділянці площею 16,9166 га, земель колективної власності КСП ім. С.М. Кірова, правонаступником якого є СГ ТОВ «Агрофірма ім. С.М. Кірова», яку передано у колективну власність на підставі державного акту на право колективної власності на землю, серії ОД-06-5186, виданого Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області від 05.02.1997 року під № 11, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №1. Отримати земельні ділянки у користування чи у власність, на яких розташовані обєкти нерухомості - нежитлові будівлі та споруди-теплиці, огорожа вони не можуть, так як вони знаходяться у власності відповідача, про що свідчить державний акт на право колективної власності на землю від 28.02.1997 року серії ОД-06-5186, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 1, виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Усатівської сільської ради Біляївського району Одеської області від 05.02.1997 року №11. Наявність зазначеного державного акту перешкоджає позивачам реалізувати своє право на отримання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства у власність і сплачувати як законослухняним громадянам відповідні платежі до бюджету. Відповідно до ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч.1 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Державний акт на право колективної власності на землю був виданий КСП ім. Кірова у 1997 році. На той час діяли Земельний кодекс України від 18.12.1990 року (втратив чинність з 01.01.2002 року), Цивільний кодекс УРСР від 18.07.1963 року (втратив чинність з 01.01.2004 року) та Закон України «Про власність» від 07.02.1991 року (втратив чинність з 20.06.2007 року), які визначали такі форми власності як приватна, колективна та державна. Чинною Конституцією України та Земельним кодексом України не передбачено існування колективної власності на землю. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання права; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; г*) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно ч. 1 ст.374 Цивільного кодексу України, субєктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч.1. ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Розділом ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 року № 5308-VI врегульовано, що з дня набрання чинності цим Законом (з 1 січня 2013 року) землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Тобто, законодавець чітко визначив форми власності : державна, комунальна та приватна. Форма ж власності як «колективна» та поняття «землі колективної власності» відсутні в чинному законодавстві. Відповідно до ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Згідно п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2013 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 01.01.2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013 року, за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. Стаття 126 ЗК України викладена в новій редакції, відповідно до якої право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ст. 2 вказаного закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно являє собою офіційне визнання та підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно п.п. 49-61 Порядку ведення Державного земельного кадастру, запис у Поземельній книзі скасовується Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Відповідно до геодезичних зйомок-планів земельних ділянок розроблених сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON], нежитлові будівлі і споруди теплиць, на які набув право власності [PERSON] розміщені на земельній ділянці площею 2,0000 га, нежитлові будівлі і споруди теплиць, на які набула право власності [PERSON] розміщені на земельній ділянці площею 2,0000 га. Відповідно до ст. 121 ЗК України позивачі мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі двох гектарів на одну особу. Тому для реалізації позивачами своїх прав на вищевказані ділянки крім визнання нечинним та скасування державного акту на право колективної власності від 28.02.1997 року, серії ОД-06-5186 на землю загальною площею 1162,0 га виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім. Кірова, потрібно також скасувати державну реєстрацію прав відповідача на цю землю.

Outcome: approved