Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною віку повноліття; допустити рішення до негайного виконання. На обґрунтування позову зазначила, що з 09 листопада 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Мають дочку [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини між нею та відповідачем на теперішній час припинені, вони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть та не мають спільного бюджету. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову та пояснила також, що спільно з відповідачем вона не проживає більше трьох років, матеріальну допомогу на утримання дитини він не надає. Дочка є інвалідом, потребує постійних обстежень, знаходиться під наглядом Дніпропетровського обласного центру кардіології та кардіохірургії. Вона возить дочку регулярно до центру, інколи щомісяця, а в минулому році дитину прооперували, і для цього вона була вимушена позичати гроші. Відповідач ніякої допомоги на це не надав. Вона отримує заробітну плату 1200 грн. на місяць і потребує матеріальної допомоги відповідача на утримання дитини. В травні 2014 року він переслав їй 100 доларів США, а в липні - 70 доларів США для того, щоб вона погасила його кредити, бо він в цей час знаходився в Білорусії. Вона потратила ці кошти на погашення його кредитів та продовження його договору залогу в ломбарді. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся під підпис, про поважність причин неявки суд не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 158, п.2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення, проти чого позивач не заперечувала. Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1990 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.5/. Мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.5/. Дочка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою ТОВ «Абонент ХХІ» (а.с.3). Позивачка стверджує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає і вона наполягає на стягненні аліментів. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей;непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.. 184 цього Кодексу. Згідно ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд не може прийняти до уваги письмові заперечення представника відповідача - [PERSON], що надійшли до канцелярії суду, оскільки суду не надано документів, які б підтверджували повноваження представника. Суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати допомогу своїй дитині до досягнення нею віку повноліття.

Outcome: approved