Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON], 11.02.2015 року звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначає, що 12.01.2014 року вона придбала у магазині відповідача, в [ADDRESS] Полтавської області, електронний стабілізатор змінної напруги TVR-5000 VA, серійний номер 9001, вартістю 800 грн. 01.10.2014 року, вона звернулася до відповідача з проханням провести гарантійний ремонт даного стабілізатора, оскільки він не виконував свої сервісні функції так як видавав вихідну напругу 300 В, тоді як згідно його технічних характеристик діапазон вихідної напруги повинен бути 220±8% В, а тому він не міг використовуватися за призначенням. Відповідач погодився і забрав даний прилад на ремонт. Однак, після проведеного ремонту та повторного підключення стабілізатора до мережі, він через декілька тижнів знову видавав вихідну напругу до 300 В. З цієї причини, 07.11.2014 року, вона знову звернулася до відповідача про гарантійний ремонт даного виробу. Однак, після його повернення, через п»ять днів, стабілізатор знову почав проявляти ті ж самі зазначені недоліки. Просить, на підставі положень ЗУ «Про захист прав споживачів», розірвати договір купівлі-продажу даного електронного стабілізатора напруги, повернути їй грошову суму за вказаний товар у розмірі ціни, що діяла на момент пред»явлення вимоги із врахуванням її підвищення, а саме 1576 грн. та стягнути з відповідача 500 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі, від призначення по справі електротехнічної експертизи з метою підтвердження причини істотного недоліку товару, відмовилася. Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що дійсно в січні 2014 року позивачка придбала в нього в магазині електронний стабілізатор змінної напруги. Протягом строку на гарантійний ремонт, в жовтні 2014 року, вона звернулася до нього з питанням його гарантійного ремонту. Він погодився і відправив прилад до гарантійної майстерні, де було замінено запобіжник, який вийшов із ладу. Через деякий час, позивачка знову звернулася до нього про гарантійний ремонт даного приладу. Він знову направив його на такий ремонт, але з майстерні прилад йому повернули і повідомили, що даний прилад піддається споживачем перевантаженню і ніякої поломки в ньому не має. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши сторін вважає, що позов задоволенню не підлягає. Як вбачається із матеріалів справи, 12.01.2014 року, позивачка придбала у відповідача - ФОП [PERSON], електронний стабілізатор змінної напруги TVR-5000 VA, серійний номер 9001, вартістю 800 грн. з гарантійним терміном - 12 місяців, з дня його продажу (а.с.6-11, 21). Згідно технічної характеристики на даний прилад, його максимальна вхідна напруга 260 В, а вихідна - 220 В ± 8% . Вихідна потужність на фазу (ВА) при вхідній напрузі 220 В - 5000 (а.с.14). Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника, у тому числі, розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми. Однак, в супереч вимогам ст.60 ЦПК України, належних доказів про виявлення істотних недоліків у стабілізаторі напруги, які виникли з вини виробника чи продавця, про фальсифікацію товару, придбаного позивачкою [PERSON], нею суду не надано. Матеріали справи не містять відомостей про проведену експертизу придбаного товару, яка б засвідчила про наявність технічних проблем при його експлуатації позивачкою. Сам факт несправності стабілізатора напруги, без встановлення вини виробника товару (продавця, виконавця), що в даному випадку не можливо зробити без підтвердження висновку експертизи, не є підставою для розірвання договору і повернення сплаченої суми коштів. При цьому суд, з урахуванням обов»язків у сприянні процесу доказування, роз»яснював позивачці її право на проведення по справі відповідної експертизи. Однак, вона, від заявлення відповідного клопотання, відмовилася. За таких обставин, суд приходить до висновку, що зазначене положення ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», у даному випадку не підлягає застосуванню судом, як механізм захисту прав споживача - позивачки [PERSON], а тому в її позові слід відмовити.

Outcome: dismissed