Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що вони являються власником будинку [ADDRESS] В даному будинку, крім позивачів, зареєстровано також місце проживання відповідача [PERSON] , який не проживає за вказаною адресою, а існування його реєстрації порушує права позивача як власника житла, оскільки вони вимушені сплачувати комунальні послуги за мешканця, який фактично не проживає в будинку. Посилаючись на ст.ст. 391,405 ЦК України, просили визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним житлом. Ухвалою судді від 01.04.2019 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, від відповідача не надійшло відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач в призначений час в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Крім того, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] від 31.03.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.03.2017 року, [PERSON] є власником Ѕ частини будинку [ADDRESS] , який [ADDRESS] та згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] від 31.03.2017 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31.03.2017 року, [PERSON] є власником Ѕ частини будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] Відповідно до акту обстеження від 08.02.2019 року та довідки Музиківської сільської ради Білозерського району Херсонської області №126 від 11.02.2019 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , проте фактично за вказаною адресою не проживає з 1999 року. Частиною першою статті 383 ЦК України, визначено що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Вказане положення закону визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб та будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Аналогічна правова\~позиція\~Верховного\~Суду\~України\~викладена\~в\~постанові від\~16\~листопада\~2016\~року у справі № 6-709цс16, яка відповідно до ст.417\~ЦПК\~України є обов`язковою для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи. Відповідно положень ст.405\~ч.2\~ЦК\~України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачами надано достатньо доказів того, що відповідач, більше як один рік відсутній за місцем своєї реєстрації, інших домовленостей між сторонами щодо користування житловим будинком не було, підстав для збереження за відповідачем житлового приміщення, передбачених ст.71 ЖК України, не встановлено, реєстрація відповідача у житловому будинку позивачів створює останнім перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їм майном, у зв`язку з чим вказане порушене право позивачів підлягає захисту шляхом задоволення позову у повному обсязі та визнання відповідача таким, що втратив право користування вказаним житлом. Крім того, в силу ст.141 ЦПК України, із відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved