Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їх чоловік та батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) в колишньому сільськогосподарському підприємстві «Урожай» Луцького району розміром 2,69 умовних кадастрових гектарів. Вказують, що на при своєму житті спадкодавець своїм майном не розпорядився, однак вони вступили у фактичне володіння спадковим майном, тобто прийняли спадщину. В подальшому, за оформленням своїх спадкових прав вони звернулися до нотаріальної контори із відповідними заявою, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їм було відмовлено, оскільки не було пред`явлено сертифікат на земельну частку (пай). У зв`язку з чим, просять визнати за ними право власності на згадане спадкове майно. До початку розгляду справи по суті від позивачів надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позов підтримують та просять його задовольнити. Від представника відповідача - Заборолівської сільської ради також надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2019 р. (а.с. 14). Як з`ясовано судом, останньому належав на праві власності земельна частка (пай) згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВЛ №004245 , виданого Луцькою районною державною адміністрацією і зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №229 від 10.07.1996 року, що підтверджується довідкою відділу у Луцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (а.с. 41). Згідно ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, після смерті [PERSON] , спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Як встановлено в судовому засіданні, позивачі є дружиною та дітьми померлого [PERSON] , що підтверджується відповідними свідоцтвами про одруження та народження (а.с. 18, 22, 24, 28, 30, 34, 37). Ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачені дії, що свідчать про прийняття спадщини визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як слідує із матеріалів справи та матеріалів спадкової справи, позивачі прийняли спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном (а.с. ). Таким чином, з представлених в судове засідання письмових доказів, матеріалів спадкової справи, судом встановлено, що позивачі прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном, а також подали письмові заяви про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняли спадщину в порядку, визначеному ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Про відмову від її прийняття у визначений законом строк не заявляли. А тому, враховуючи наведене, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов з наведених вище підстав слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на спадкове майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved