Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про стягнення матеріальних збитків в сумі 28580 грн. за знищене майно та 80000 грн. моральної шкоди на користь кожного по 40000грн з [PERSON] , просять заборонити відповідачам чинити будь-які перешкоди в користуванні земельною ділянкою по [ADDRESS] , що знаходиться у спільній частковій власності, а саме не перешкоджати будівництву нової вигрібної ями, відновленню огорожі, воріт та користуванню загальним в`їздом на земельну ділянку. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] , є власником 7/50 частини домоволодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.12.2005 року №1-1285, виданого Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою. Співвласниками домоволодіння є відповідачі [PERSON] з часткою 3/4 на підставі Свідоцтва про право власності від 27.04.2000 року [NUMBER] та [PERSON] з часткою 11/100 на підставі Договору дарування від 30.06.2000 року №2629, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. Зазначене підтверджується Архівною довідкою № 40283 від 26.09.2017 року, виданою ОКП КООБТІ м. Кропивницький.Крім того згідно Державних актів співвласниками земельної ділянки є [PERSON] та [PERSON] 10.05.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда постановлено рішення про виділ часток співвласників у натурі. Рішення набрало законної сили 30.05.2017 року справа № 404/3410/16-ц, провадження № 2/404/312/17. Після зазначеного , відповідачі по справі почали чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою , яка знаходиться у спільній частковій власності і між сторонами не поділена. Відповідачі блокують в`їзд технічного транспорту для викачки вигрібної ями, територію для в`їзду - виїзду з загального двору перекривають власними транспортними засобами. Вказані обставини фіксувались працівниками поліції, які неодноразово викликались позивачкою. Відповідачі на зауваження поліції не реагували і не реагують. На початку вересня 2017 року відповідачі демонтували огорожу, яка в технічному паспорті зазначена літ.№4, зрізали металеві стовпи та ворота №3, метал викрали, після цього засипали будівельним сміттям вигрібну яму літ. Л та зруйнували каналізаційну трубу. У зв`язку з зазначеним з 13 вересня 2017 року позивачі не мають можливості користуватись туалетом та водопроводом. Стверджується, що відповідачі фізично перешкоджають побудувати нову зливну яму, погрожують насиллям. Діями відповідачів позивачам завдано матеріальної шкоди в сумі 28 580 гривень, сума завданої шкоди підтверджується оцінкою, виконаною ОКП КООБТІ та зазначено в технічному паспорті на об`єкт нерухомості по [ADDRESS] від 04.08.2016 року , де вигрібна яма літ. А має вартість заміщення 9 207 грн., ворота №3 -14502 грн., огорожа №4 - 4871 грн. Загальна сума збитків складає 28580 грн. Неправомірними діями відповідачів спричинено моральну шкоду , яку обґрунтовують необхідністю кожного прикладати додаткові зусиля для організації свого життя без каналізації, душевних страждань, які вилились в погіршенні стану здоров`я , порушився сон, відбуваються постійні нервові зриви, які переростають в страхи за своє життя та життя близьких. Моральну шкоду оцінили у 80 000 (вісімдесят тисяч ) гривень по 40000грн кожному. В судовому засіданні позов підтримали повністю. Відповідачі вимоги, викладені у позові не визнали та подали зустрічний позов про відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування зустрічного позову зазначили, що збудована позивачами яма з порушеннями санітарних норм, останніми не викачувалась, що призвело то затоплення належного [PERSON] підвалу на підтвердження чого надано експертний висновок та зроблено розрахунок відновлювального ремонту будівельних конструкцій, після багаторічного підтоплення, в житловій будівлі м . [ADDRESS] , за якою відновлювальний ремонт будинку коштує 122384,00 грн., в дану вартість входе сама робота та будівельні матеріали , яку просить стягнути з позивачів по первісному позову , як матеріальні збитки за пошкоджене майно. Відповідач [PERSON] зазначила, що жодним чином не порушувала прав позивачів , не є свіввласником у земельній ділянці , вважає позов безпідставним і необґрунтованим , просить відмовити в його задоволенні, а на підтвердження зустрічного позову підтверджує, що земельна ділянка неподілена, зливна яма не очищувалась та вчиняла сморід , який заважав сусідам. Судом встановлено наступні факти. [PERSON] , є власником 7/50 частини домоволодіння по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.12.2005 року №1-1285, виданого Другою Кіровоградською державкою нотаріальною конторою. Співвласниками домоволодіння є [PERSON] з часткою 3/4 на підставі Свідоцтва про право власності від 27.04.2000 року [NUMBER] та [PERSON] з часткою 11/100 на підставі Договору дарування від 30.06.2000 року №2629, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Яценко О.П. Рішенням Кіровського районного суду від 10.05.2017 року позов [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності - задоволено повністю. Виділено [PERSON] на праві спільної часткової власності 7/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] в натурі кімнати під літерою А1-1 7,5 кв.м., А1-2 7,43 кв.м., А1-3 15,75 кв.м., коридор а1-4 7,5 кв.м., ванна а1-5 3,3 кв.м., санвузол а1-6 1,2 кв.м., кухня а1-7 8,2 кв.м., прибудову літ. «а1», Погріб літ. «а4», Ґанок літ. «кр», Козирок літ. «к». Виділено [PERSON] на праві спільної часткової власності 81/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] в натурі цілий житловий будинок під літерою «Б» 333,10 кв.м., сарай літера Г, альтанка літера Е, убиральня літера З, оглядова яма - гаражна літера «б», навіс літери, « г», «д», «е», вимощення - І, яма вигрібна літера «Ж», козирок літери «к1», ґанок літери «кр1», «кр2», Підвал «Б1», погріб «б1», 1/2 частки ями водопровідної «М», Хвіртка» N», огорожа «№1», ворота «№2». Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про виділ частки із майна, що є спільній частковій власності, задоволено повністю. Виділено [PERSON] в натурі на праві спільної часткової власності, 3/25 частини домоволодіння з відповідною частиною господарсько-побутових будівель під [ADDRESS] , виділено в натурі в житловому будинку літ. «А» площею 69,5 кв. м: житлову кімнату- зал 2-4 площею 19,7 кв. м , житлову кімнату спальню 2-5 площею 9. 8 кв. м , житлову кімнату -спальню 2-6 площею 9,3 кв. м; всього 38,8 кв. м., а також прибудову літ. «а», яка складається з кімнати -тамбур 2-1 площею 1, 8 кв. м, кімнати туалету 2-2 площею 1,2 кв. м, кімнати -вітальня 2-3 площею 8,4 кв. м, кімнати - кухні 2-7 площею 10,0 кв. м, кімнати- кладочки 2-8 площею 3,6 кв. м, кімнати- ванної 2-9 площею 3,8 кв. м ; погріб літ. «а2», яму вигрібну літ. «Л», 1/2 ями водопровідної літ. «М», вимощення 11, ворота № 3, огорожу № 4, огорожу № 5, хвіртку № 6. Рішення набрало законної сили 30.05.2017 року . Після винесеного рішення, між сторонами виник спір з приводу користування земельною ділянкою, яка перебуває у спільній частковій власності відповідачів [PERSON] та [PERSON] . На початку вересня 2017 року відповідачі демонтували огорожу, яка в технічному паспорті зазначена літ.№4, зняли ворота №3, який переставили до будинку позивачів, засипали будівельним сміттям вигрібну яму літ. Л. Дані обставини встановлені судом при огляді на місці та вказані самими сторонами. Що стосується руйнування каналізаційної труби дані обставини жодним доказом не підтверджується , тому судом не визнано такими , що є встановленими. Починаючи з вересня 2017 року позивачі не мають можливості користуватись туалетом та каналізацією. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Знищене відповідачами майно є особистою власністю позивача [PERSON] , яке визначено рішенням суду від 10.05.2017 року , яке відповідачі не заперечували та не заперечують. За змістом ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. : Стаття 391 ЦК України передбачає захист права власності від порушень не пов`язаних із позбавленням володіння. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Засади захисту права власності визначено ст.386 ЦК України: власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно ч. 2 п. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч. 2ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» із змінами, внесеними з Постановами Пленуму Верховного суду України № 5 від 25.05.2001 року та № 1 від 27.02.2009 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, оцінивши докази в їх сукупності , суд дійшов висновку щодо часткового задоволення основного позову в частині відшкодування шкоди за засипану вигрібну яму, вартість якої визначена в інвентаризаційній відомості до технічного паспорту ( а.с. 11) станом на 04.08.16 року, відповідно до позовних вимог складає 9207грн.. При цьому , не підлягають задоволенню інші вимоги позивачів з наступних підстав: - Відшкодування шкоди за ворота та за огорожу не можливе , оскільки при проведенні огляду на місці , судом встановлено , що огорожа і ворота були з шиферних листів , які складені біля домоволодіння позивачів. Їх твердження про те, що якийсь лист пошкоджений не знайшло свого підтвердження. - На підтвердження факту знищення каналізації не надано доказів. - Що стосується вимог про заборону співвласникам - відповідачам чинити будь-які перешкоди в користуванні земельною ділянкою за вказаною адресою, а саме не перешкоджати будівництву нової вигрібної ями на тому ж місці , дана вимога є безпідставною. - Нову вигрібну яму, позивачі мають можливість побудувати з урахуванням необхідності розподілу земельної ділянки між співвласниками в місці , яке найближче знаходиться до частини будинку , в якій проживають позивачі з дотриманням всіх санітарних норм , оскільки засипана вигрібна яма відповідно до наданого відповідачами висновку експерта була побудована з явними порушеннями , з недотриманням вимог чинного законодавства і фактично знаходилась біля будинку відповідача [PERSON] . При цьому, слід зазначити , що позивачі мали і мають можливість побудувати іншу вигрібну яму з можливістю її викачувати без заїзду зі сторони будинку відповідача [PERSON] . Фактично кошти , стягнуті судом, як шкода за засипану вигрібну яму є компенсацією та дає можливість їх використання для побудови нової вигрібної ями. - Питання, пов`язані з відновленням позивачами огорожі та воріт, використання спільного заїзду з боку будинку відповідача [PERSON] може бути вирішено лише після виділення в натурі частин земельної ділянки між співвласниками, оскільки його попередня побудова була здійснена до того як позивачі та відповідач [PERSON] стали власниками частин домоволодіння та приватизували земельний участок. Оскільки даний спір , виник між сторонами в порушення принципу добросусідства , дана ситуація склалась у зв`язку з тим, що земельна ділянка та нерухоме майно, що на ній розташоване, належить декільком співвласникам. Безконфліктне та безперешкодне користування земельними ділянками спільної власності, як правило, має ґрунтуватися на добрій волі співвласників та угоді про утримання нерухомого майна. Земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Спільне користування земельними ділянками та нерухомим майном досить часто стає джерелом конфліктів та непорозумінь, а тому вирішуючи питання про порядок використання майна співвласникам варто бути готовими йти на розумні поступки один одному і не керуватися емоціями та вдаватися до силового тиску - такими діями можна значно ускладнити ситуацію, створити підстави для втручання правоохоронних органів та переведення спору у судову площину. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: при добровільному об`єднанні власниками належних їм земельних ділянок; при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами; при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами; за рішенням суду. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасники спільної часткової власності на земельну ділянку повинні чітко усвідомлювати свої права та обов`язки, зокрема: учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки; учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації; учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки; плоди, продукція та доходи від використання майна, що є у спільній частковій власності, надходять до складу спільного майна і розподіляються між співвласниками відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності; поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Встановивши істотні умови порядку користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній власності, співвласники могли укласти договір про спільну часткову власність на земельну ділянку. Таким чином , судом встановлено, що відповідачем [PERSON] в порушення правил добросусідства було засипано вигрібну яму, чим дійсно заподіяно матеріальну та моральну шкоду позивачу [PERSON] , як власниці частини домоволодіння, яку суд оцінює в 2000грн. Дана сума визначена судом з розрахунку , що наслідки , які настали для позивача , такі як страждання у зв`язку з неможливістю використовувати вигрібну яму , частково настали з вини самих позивачів, оскільки встановлено , що вигрібна яма не відповідала санітарним нормам, її використання позивачами близько до будинку відповідача [PERSON] могло насправді спричиняли незручності відповідачу, який неодноразово просив позивачів перенести вигрібну яму ближче до своєї частини будинку. Фактично відсутність бажання почути один одного , дотримання правил співіснування та принципу добросусідства потягло для сторін наслідки у вигляді моральних страждань від необхідності в судовому порядку вирішувати питання пов`язані з використанням спільної земельної ділянки. При цьому, участь відповідача [PERSON] як по основному позову так і по зустрічному пов`язана лише з тим , що вона є співвласником у домоволодінні. Дана відповідач не заподіювала жодної шкоди позивачам. В силу її віку та відсутності інтересу у розподілі земельної ділянки жодні вимоги із заявлених позивачами не можуть бути застосовані до неї. По зустрічному позову дана особа безпідставно зазначена як позивач , оскільки вимога про стягнення матеріальних збитків , заявлена до позивачів на користь лише [PERSON] По зустрічному позову вимоги ґрунтуються на заподіяні шкоди шляхом підтоплення будинку [PERSON] , а саме підвалу, стічними водами від вигрібної ями позивачів , яка знаходилася в п`яти метрах від будинку [PERSON] та не відповідала санітарним нормам. На підтвердження зазначеного було надано експертний висновок , який суд оцінює критично. Так експертом було досліджено саму вигрібну яму і висновки щодо її невідповідності санітарним нормам , позивачами не оспорювались і приймаються судом . Але, зроблені висновки щодо наявності причинного зв`язку з наслідками , що настали для відповідача [PERSON] у вигляді підтоплення будинку , а саме підвалу , суд оцінює критично, оскільки висновок зроблено із врахуванням даних технічного паспорту ( а.с. 111) без дати та не враховано фактичної побудови на даній земельній ділянці ще однієї вигрібної ями , якою користується співвласник [PERSON] , яка знаходиться фактично вдвічі ближче до підвалу [PERSON] і від якої проведено каналізацію для перекачування у вигрібну яму останнього. Відповідність санітарним нормам даної вигрібної ями та частини каналізаційної системи експертом не вивчалась та не аналізувалась. Таким чином, відсутність достатніх доказів наявності причинного зв`язку між невідповідністю санітарним нормам вигрібної ями , яка перебувала у користуванні позивачів із наслідками , які настали для [PERSON] у вигляді затоплення підвалу не знайшли свого беззаперечного підтвердження в суді , що є підставою для відмови в задоволенні зустрічного позову повністю. Відповідно до ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Згідно ст. ст.134,142 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволення основного позову , відповідно до частини задоволених вимог , суд стягує з [PERSON] на користь [PERSON] 640грн.судового збору . По зустрічному позову судові витрати залишити по фактичному їх понесенні сторонами . На підставі ст. 22, 23, 316,319, 386,391, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial