Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (мати/бабуся) на праві власності по 1/4 частині кожному належало майно господарського двору розташованого по вищевказаній адресі. [INFO] [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на ім'я доньки [PERSON] заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно. В нотаріальному порядку [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У зв'язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS], а саме: за [PERSON], [PERSON], [PERSON] на належні їм по 1/4 частині домоволодіння кожному; а за [PERSON] на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести без їх участі. Представник відповідача - Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову та просив розгляд справи провести без його участі. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Жуківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 рік за [PERSON], яка була головою двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON] значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно копії технічного паспорту від 23.06.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS], побудовані у період з 1976 року по 1991 рік (а.с. 12-15). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/4 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 20.04.1996 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 22). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу 08.08.2009 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 23). Згідно копії повного витягу з ДРАЦСГ щодо актового запису про шлюб від 09.12.2016 року [PERSON] 11.06.1994 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «[PERSON]» (а.с. 19-20). 28.10.1997 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та після розірвання шлюбу їй було залишено шлюбне прізвище «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 21). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Ще за життя [PERSON] посвідчила на ім'я доньки [PERSON] (копія свідоцтва про народження, а.с. 16) заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 04.02.2015 року (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Після смерті матері [PERSON] спадщину за заповітом прийняла її донька [PERSON], успадкувавши належну їй 1/4 частину домоволодіння, оскільки вона у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 40). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 516/2016 від 12.12.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] (а.с. 38-71). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], в т.ч.: [PERSON], [PERSON], [PERSON] на належні їм по 1/4 частині домоволодіння кожному; а [PERSON] на 1/4 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 576/02-31 від 29.06.2017 року (а.с. 10). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачами в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. При такому вирішенні позову судові витрати, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, покласти на рахунок позивачів. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved