Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

Позивачка 03.03.2014 року звернулась з позовом, в якому просила стягнути з відповідачки аліменти на її користь як піклувальника на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], утримання у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів в разі неявки відповідачки не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, відомостей про постійне місце роботи, доходи та наявність інших утриманців суду не надав. Згідно зі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, враховуючи письмову заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно до ст.ст.181,183,184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході та за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого ВРАГС Залізничного районного управління у м. Києві 24.12.1999 року, серії [NUMBER], батьками останнього вказано: батько - [PERSON], мати - [PERSON] Згідно з даними свідоцтва про смерть від 07.02.2002 року, актовий запис №2219, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві, батько [PERSON] - [PERSON] [INFO] помер. Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 16.09.2013 року, яке станом на 10.10.2013 року набрало законної сили, відповідачку [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], та передано останнього на опікування органу опіки та піклування Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації. Розпорядженням Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації №689 від 07.11.2013 року «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» неповнолітньому [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до розпорядження Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації №724 від 19.11.2013 року «Про призначення опіки» на підставі ст.ст.243, 244, 246 СК України, ст.ст.61, 61, 63 ЦК України, п. 42 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року №866, на підставі заяви [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], враховуючи рішення комісії з питань прав дитини при Солом'янській районної у м. Києві державній адміністрації, [PERSON], [INFO], призначено піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO], який має статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Крім того, цим розпорядженням на [PERSON] покладено відповідальність за збереження житла за адресою: [ADDRESS], доручено отримувати матеріальну допомогу, захищати особисті та майнові права та інтереси підопічного. Так, відповідно до норм ст. 69 ЦК України піклувальник над неповнолітньою особою зобов'язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток. Піклувальник зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини, передбаченого ст. 180-183 СК України і в порядку цих статей, тому задовольняючи даний позов, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина. На підставі зазначеного, вимоги позивачки про стягнення аліментів в інтересах [PERSON], [INFO], який є її онуком та повністю знаходиться лише на її утриманні і піклуванні, є обґрунтованими та законними. Так, згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім'ї. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання. Враховуючи те, що відповідачка відомостей про отримання доходу та перебування на її утриманні інших осіб не надала, а позбавлення батьківських прав, не звільняє її від обов'язку щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу пред'явлення позову і до досягнення його повноліття.

Outcome: approved