Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання правочинів - договорів оренди землі недійсними. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 20.12.2005 року є власником земельних ділянок площею 3, 2174 га., кадастровий номер [NUMBER] та 0,2567 га., кадастровий номер [NUMBER]; [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.11.2005 року належить земельна ділянка площею 1,9998 га., кадастровий номер [NUMBER]; [PERSON] на підставі державного акту [NUMBER] від 19.12.2005 року належать земельні ділянки площею 4,0365 га., кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,1813 га., кадастровий номер [NUMBER]; земельні ділянки площею 3,3078 га. та 0,2567 га., кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER] належать останньому на підставі державного акту [NUMBER] від 24.07.2007 року; право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 3,8941 га. та 0,1811 га., кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] підтверджується державним актом [NUMBER] від 19.12.2005 року. Всі вищезазначені земельні ділянки розташовані на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області і призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. З листа Відділу Держгеокадастру у Бобровицькому районі вони дізналися, що відносно земельних ділянок, належних [PERSON] здійснено державну реєстрацію договорів оренди землі № 408 та № 430 від 16.07.2012 року, укладених строком на 8 років, про що в державному реєстрі земель вчинені записи від 29.11.2012 року за № 742068044003861 та від 07.12.2012 року за № 742068044004113. З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 19.08.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під №6729082 на підставі договору оренди землі № АП0005195 від 01.01.2014 року укладеного строком на 5 років, зареєстровано право оренди земельної ділянки, належної [PERSON] Відносно земельних ділянок, що належать [PERSON]: зареєстровані договори оренди, укладені строком на 10 років, предметом яких є оренда земельних ділянок площею 4,0365 га., 0,1813 га., 3, 3078 га., 2,2567 га., про що в Державному реєстрі земель вчинені записи від 26.08.2009 р., 25.08.2009 р. за №№ 040985500463, 040985500464, 040985500310, 040985500311. 19.08.2014 року та 18.08.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під № № 6728356, 6716997 на підставі договорів оренди землі № АП0031456 та №АП0031459 від 01.01.2014 року, укладених строком на 5 років, зареєстровано право оренди земельних ділянок площею 3,8941 га та 0,1811 га., належних [PERSON] Вони впевнені, що жодних договорів з ПП «Агропрогрес» не укладали, а також не уповноважували не це будь-яких інших осіб, вони не досягали з відповідачем згоди з усіх істотних умов, не складали і не скріплювали своїми підписом договорів оренди землі. Тому просять визнати вищезазначені договори оренди землі недійсними. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить із задовольнити (а.с. 102 ). Представник відповідача до суду не з'явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (т.2, а.с. 100). Про поважність причини неявки в судове засідання не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Тому, суд вважає можливим продовження розгляду справи по суті без участі представника відповідача на підставі наявних у справі документів. Враховуючи те, що сторони до суду не з'явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку, виходячи із слудуючого. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 20.12.2005 року належать земельні ділянки 3, 2174 га., кадастровий номер [NUMBER] та 0,2567 га., кадастровий номер [NUMBER]. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] від 25.11.2005 року належить земельна ділянка площею 1,9998 га., кадастровий номер [NUMBER]; [PERSON] згідно державного акту [NUMBER] від 19.12.2005 року належать земельні ділянки площею 4,0365 га., кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,1813 га., кадастровий номер [NUMBER]; земельні ділянки площею 3,3078 га. та 0,2567 га., кадастрові номери [NUMBER], [NUMBER] належать останньому на підставі державного акту [NUMBER] від 24.07.2007 року; право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 3,8941 га. та 0,1811 га., кадастрові номери [NUMBER] та [NUMBER] підтверджується державним актом [NUMBER] від 19.12.2005 року. (а.с. 20, 35, 45,46, 60-62). 16.07.2012 року між [PERSON] та ПП «Агропрогрес» було укладено договори оренди землі № 408 та № 430, строком на 8 років, предметом яких є оренда земельної ділянки площею 3, 2174 га., кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,2567 га., кадастровий номер [NUMBER], про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.11.2012 року за №742068044003861 та від 07.12.2012 року за №742068044004113 (а.с. 148-158). 01.01.2014 року між [PERSON] та ПП «Агропрогрес» було укладено договір оренди землі (земельної ділянки) №АП0005195, строком на 5 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 1,9998 га., кадастровий номер [NUMBER], про що 19.08.2014 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під №6729082 зареєстроване право оренди земельної ділянки (а.с.159-163) 26.05.2008 року між [PERSON] та ПП «Агропрогрес» укладено договір оренди землі, строком на 10 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 4,0365 га., кадастровий номер [NUMBER], про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.08.2009 року за №040985500463; договір оренди землі, строком на 10 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0,1813 га., кадастровий номер [NUMBER], про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.08.2009 року за №040985500464; договір оренди землі, укладений строком на 10 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 3,3078 га., кадастровий номер [NUMBER], про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.08.2009 року за №040985500310; договір оренди землі, строком на 10 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0,2567 га., кадастровий номер [NUMBER], про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 25.08.2009 року за №040985500311; 01.01.2014 року укладено договір оренди землі № АП0031456, строком на 5 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 3,8941 га., кадастровий номер [NUMBER], про що 19.08.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під №6728356 зареєстроване право оренди земельної ділянки; договір оренди землі № АП0031459, строком на 5 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0,1811 га., кадастровий номер [NUMBER], про що 18.08.2014 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під №6716997 зареєстроване право оренди земельної ділянки (а.с.184-211). Звертаючись до суду з вимогами про визнання правочинів недійсними позивачі посилаються на те, що вони не підписували дані договори. З висновку судово-почеркознавчої експертизи № 3742-3755/17-24 від 16.11.2017 року вбачається, що підписи від імені [PERSON] в графі «орендодавець» в договорі оренди землі (земельної ділянки) №408 від 16.07.2012 року, укладеному строком на 8 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 3,2174 га., що розташована на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі «орендодавець» в договорі оренди землі (земельної ділянки) №430 від 16.07.2012 року, укладеному строком на 8 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 0, 2567 га., що розташована на території Олександрівської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] на всіх сторінках в графі «орендодавець» в договорі оренди землі № АП0005195 від 01.01.2014 року, укладеному строком на 5 років, предметом якого є оренда земельної ділянки площею 1,9998 га. виконані не [PERSON], а іншою особою. Підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» в договорах оренди землі, укладених 26.05.2008 року предметом яких є оренда земельних ділянок площею 0,1813 га, 3,3078 га., 0,2567 га; в договорах оренди землі, укладених 01.01.2014 року, предметом яких є оренда земельних ділянок площею 3,8941 га. та 0,1811 га., виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с. 67-92). Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину та передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. В правовій позиції, висловленій в постанові від 18.12.2013 року № 6-127цс13, Верховний Суд України зазначив, що своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Оскільки, позивачі в справі вищезазначені договіри оренди не підписували, тобто не виявили свою згоду на укладання правочинів з такими умовами, то такі договори є недійсними в силу ч.1 ст.215 ЦК України. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки, позовні вимоги задоволені, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений судовий збір та витрати, пов`язані з оплатою судово-почеркознавчої експертизи підлягають стягненню із відповідача на користь позивачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (а.с.1-5, 88-91). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved