Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що вона - [PERSON] є власницею квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідач по справі, [PERSON] на даний час зареєстрований за вищевказаним місцем проживання, як колишній чоловік позивачки [PERSON] Вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з вказаного часу відповідач не проживає за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Проте як вказує позивачка, відповідач не проживає за вищевказаною адресою, він втратив право на користування квартирою внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. За таких обставин, вказує позивачка, вона змушена постійно нести додаткові витрати по утриманню свого майна, а саме квартири, шляхом внесення значної суми коштів у вигляді плати за користування квартирою, витрат по утриманню квартири та інше, оскільки відповідач вважається таким, що фактично продовжує користуватись квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. А також зазначений факт перешкоджає їй в оформленні субсидії. Таким чином, відповідач не проживаючи у вказаній квартирі, не оплачує комунальні послуги. Позивачка вказує, що з відповідачем взагалі не підтримує ніяких відносин. ЇЇ доходи невеликі, окрім цього на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище. Таким чином вказані обставини змушують її звернутись до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На основі наведеного позивачка просить визнати відповідача [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї до суду надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.07.2014 року (а.с.10). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 18.07.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.11). Як вбачається з довідки ПП «Регіон-Центр» від 07.09.2015 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані позивачка - [PERSON], відповідач [PERSON] та син позивачки - [PERSON] (а.с.21). Однак як вбачається з актів №78 від 16.05.2015 року, №144 від 03.08.2015 року та №176 від 02.09.2015 року з вересня 2014 року [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає (а.с.6-8). Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч.1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім»ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved