Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

Позивачі звернулися з вищевказаним позовом до суду, який мотивують тим, що 05.08.2009 р. помер - [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок, загальною площею 67,1 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59. Для отримання спадщини позивачі звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. За заявами позивачів приватним нотаріусом [PERSON] відкрито 02.10.2009 року спадкові справи № 48215862 та № 54312998. Третій син померлого - [PERSON] на момент смерті спадкодавця та відкриття спадщини проживав разом із померлим, тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину - 1/3 частину житлового будинку. 06.03.2011 р. помер [PERSON] - третій син спадкодавця, і, в свою чергу, залишив у спадщину успадковану від батька 1/3 частину житлового будинку. В зв'язку з цим позивачі звернулись також із заявами про прийняття спадщини за померлим [PERSON], а 06.03.2013 р. Ковпаківсьим районним судом м. Суми встановлений додатковий строк для прийняття даної спадщини позивачами. 13.06.2013 р. приватний нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, про що склала відповідні постанови - про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку за померлим [PERSON] та про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки житлового будинку за померлим [PERSON] Постанови мотивовані тим, що на підтвердження права власності спадкодавця на житловий будинок заявниками не було подано документ - свідоцтво на право власності. Незакінчене будівництвом домоволодіння по вулиці Попова № 25 було придбано спадкодавцем 03.01.1953 р. згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який укладено з [PERSON] (пізніше нумерація домів по вулиці була змінена). Потім [PERSON] добудував його і у відповідності до чинного на той час законодавства ввів в експлуатацію. 17.01.1984 року Виконавчим комітетом Ковпаківської районної ради народних депутатів прийняте рішення № 26 «Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію житлових будинків та добудов, які знаходяться в приватній власності громадян». Згідно додатку № 13 даним рішенням затверджено й акт про прийняття житлового будинку по вулиці Попова, 59 в м. Суми. Також у відповідності до чинного на той час законодавства спадкоємцем було оформлено право власності на земельну ділянку під житловим будинком № 59 по вулиці Попова - на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.07.1993 р. № 474 (додаток 2 пункт 107) [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,06 га, в м. Суми, вул. Попова, 59. Тому позивачі просять: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування: за померлим [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59; за померлим [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування: за померлим [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59; за померлим [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59. Представник відповідача надав суду заперечення, згідно якого вважає, що [PERSON] не набув права власності на спірне домоволодіння, оскільки за життя не здійснив належним чином його державної реєстрації. Третя особа - Реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції надала суду заяву про розгляд справи без участі представника. Судом встановлено, що 05.08.2009 р. помер батько позивачів - [PERSON] (а.с. 9, 11, 14). Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на житловий будинок, загальною площею 67,1 кв.м за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59 (а.с. 34-37). Для отримання спадщини позивачі звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Третій син померлого - [PERSON] на момент смерті спадкодавця та відкриття спадщини проживав разом із померлим, тому у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину - 1/3 частину житлового будинку. 06.03.2011 р. помер [PERSON] - третій син спадкодавця, і, в свою чергу, залишив у спадщину успадковану від батька 1/3 частину житлового будинку (а.с. 10, 17). За заявами позивачів приватним нотаріусом [PERSON] відкрито 02.10.2009 р. та 28.03.2011 р. спадкові справи № 48215862 та № 54312998 (а.с. 21, 22). В зв'язку з цим позивачі звернулись також із заявами про прийняття спадщини за померлим [PERSON], а 06.03.2013 р. Ковпаківсьим районним судом м. Суми встановлений додатковий строк для прийняття даної спадщини позивачами (а.с. 18-20). 13.06.2013 р. приватний нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок, про що склала відповідні постанови - про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 частки житлового будинку за померлим [PERSON] та про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частки житлового будинку за померлим [PERSON] (а.с. 23, 24). Як вбачається з договору купівлі-продажу від 03.01.1953 р., - [PERSON] придбав незавершене будівництво домоволодіння за адресою: м. Суми, вул. Попова, 25 (а.с. 25). Потім [PERSON] добудував домоволодіння та рішенням Виконавчого комітету Ковпаківської районної ради народних депутатів № 26 від 17.01.1984 року «Про затвердження актів про прийняття в експлуатацію житлових будинків та добудов, які знаходяться в особистій власності громадян» домоволодіння було введене в експлуатацію. Згідно додатку даним рішенням затверджено і акт закінчення будівництва та зведення в експлуатацію житлового будинку по вулиці Попова, 59 в м. Суми (а.с. 26, 28, 29). Крім того, на підставі рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 15.07.1993 р. № 474 (додаток 2 пункт 107) [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, площею 0,06 га, в м. Суми, вул. Попова, 59 (а.с. 30). Відповідно до ст. 392 ЦК України, - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 1267 ЦК України, - розмір частки спадкоємців за законом є рівними. Згідно з пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», - право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до «Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, та інших нормативно-правових актів». Що стосується вимог про визнання права власності за позивачами на майстерню літ. «Е», гараж літ. «З», душ літ. «Д», сені літ. «о», то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, оскільки вищезазначені обєкти згідно фотокопії технічного паспорту є самочинно збудованими та збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт. Згідно п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» (в редакції від 13.01.2015 р.), - орган державного архітектурно-будівельного контролю до 31 грудня 2015 року безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об'єкти будівництва, збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію: індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; збудовані до 12 березня 2011 року: громадські будинки I і II категорій складності; будівлі і споруди сільськогосподарського призначення I і II категорій складності. Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті. Тому суд також вважає за необхідне розяснити позивачам право звернення до органу державного архітектурно-будівельного контролю до 31.12.2015 р. з заявою про прийняття в експлуатацію самочинно збудованих обєктів будівництва, а саме: майстерню літ. «Е», гараж літ. «З», душ літ. «Д», сені літ. «о», що передбачено п. 9 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» (в редакції від 13.01.2015 р.). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, а саме: визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті 05.08.2009 р. [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку та після смерті 06.03.2011 р. [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. «А-І Ж», кухню літ. «Б», прибудову літ. «б», вбиральню літ. «Г», огорожу 1-4 за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті 05.08.2009 р. [PERSON] на 1/3 частину житлового будинку та після смерті 06.03.2011 р. [PERSON] на 1/6 частину житлового будинку, загальною площею 67,1 кв.м, житловою площею 47,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок літ. «А-І Ж», кухню літ. «Б», прибудову літ. «б», вбиральню літ. «Г», огорожу 1-4 за адресою: м. Суми, вул. Попова, 59.

Outcome: partial