Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] , яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, починаючи з дати подання заяви та на період навчання у Націольному університеті «Львівська політехніка», а саме: до червня 2022 року. В обгрунтування позову зазначила, що із відповідачем [PERSON] вони перебувають у шлюбі, від якого у них народився син [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім і на даний час навчається на третьому курсі на денній формі навчання у Націольному університеті «Львівська політехніка». Навчання у Вузі закінчується у червні 2022 року, самостійно заробляти кошти син не має можливості у зв`язку із навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги. Також зазначає, що вона самостійно дбає про його навчання, здоров`я, правильне харчування, купляє необхідний одяг, взуття, канцелярські приладдя, меблі, однак її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечити потреби сина, а відповідач у добровільному порядку допомоги не надає. У судове засідання позивачка [PERSON] не з?явилася, подала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, прийняти до уваги в якості пояснень ті обставини, якими обгрунтовано позов; у випадку належним чином повідомленого відповідача не заперечує й клопоче про заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав, як і не подав жодних заяв по суті справи. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року вирішено розглядати справу заочно. Частиною 3\~ст. 211 ЦПК України\~передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Статтею 199 СК України\~передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3\~ст. 199 СК України\~право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до п. 1-4 ч. 1\~ст. 182 СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~(п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини: Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 травня 2001 року. Згідно згаданого свідоцтва про народження та паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 16 травня 2017 року органом №6111, [PERSON] станом на дату розгляду справи має повних 20 років та є повнолітньою особою. Як вбачається із довідки Національного університету «Львівська політехніка» №1163/2020 від 22 жовтня 2020 року, [PERSON] є студентом третього курсу денної форми навчання першого рівня вищої освіти Інституту права, психології та інноваційної освіти Національного університету «Львівська політехніка», навчання закінчує у червні 2022 року. Отже, позивачка [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім і навчається на денній формі навчання у Національному університету «Львівська політехніка», у зв`язку з чим [PERSON] має потребу у несе витратах, пов`язаних із таким навчанням (оплата за проживання, проїзд до місця навчання і до постійного місця проживання, придбання підручників і продуктів харчування, оплата вартості навчання), а тому потребує матеріальної допомоги. Судом також враховується той факт, що другий з батьків (позивачка) як мати, надає в повному обсязі таку допомогу дитині і фактично одноособово несе батьківській обов`язок обох батьків, що є несправедливим стосовно неї. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що повнолітній син сторін по справі [PERSON] не може самостійно себе утримувати, оскільки навчається на денній формі навчання, потребує коштів на продукти харчування, приладдя для навчання, засоби першої необхідності та одяг, враховуючи обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у мінімальному розмірі, що становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду 13 листопада 2020 року і до закінчення ним навчання, але не більше, як до досягнення сином двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу синові у мінімальному розмірі, який передбачено законодавством. На підставі викладеного, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивачка. На підставі наведеного,

Outcome: approved