Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про позбавлення права користування житлом, посилаючись на те, що вони є власниками будинку, який розташований по [ADDRESS]. Відповідач з квітня 2011 року не проживає в даному будинку, однак залишається бути в ньому зареєстрованим, добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється, за таких обставин вони змушені звертатись до суду з даним позовом. До початку судового засідання позивачі надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали повністю, просили суд слухати справу у їх відсутність та не заперечили проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку ст. 169 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками, по ? частині кожна, будинковолодіння за адресою: [ADDRESS], (а.с. 15-17, 21). Згідно довідки та акта голови вуличкому від 07.09.2016 р. [PERSON] з квітня 2011 року фактично не проживає та не веде спільного господарства за адресою: [ADDRESS], про що засвідчують сусіди (а.с. 23, 24). Відповідно до ст. 129 Конституції України одним із основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом. Згідно ст. 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 319 ЦК України, - власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст. 71 ЖК України право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач втратив зв'язок з житлом, так як в спірному житлі не проживає тривалий час, інших домовленостей між відповідачем та позивачами - власниками житла не встановлено, що являється підставою для втрати права користування житловим приміщенням відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved