Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісяця та на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень щомісяця. В підтвердження позовних вимог позивачка [PERSON] зазначила, що з 18 вересня 2014 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та її, як дружини, в добровільному порядку не надає, а тому звертається до суду. В поданій до судового засідання заяві позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, а також просить справу розглянути у її відсутності і задовольнити позов, проти заочного рішення не заперечує.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судової повістки та оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 16 грудня 2016 року, №237, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 18 вересня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №129209, проте на даний момент разом не проживають. Від спільного проживання є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії 1-БВ № 245077 (копія додається), довідкою Дунаєвецької міської ради Хмельницької області №310 від 12.09.2016 року. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, оскільки сама утримує сина, на даний час не працює, оскільки знаходиться у відпусті по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, лише отримує незначну соціальну допомогу, якої недостатньо для її існування та утримання дитини. Відповідач [PERSON] ухиляється від свого обов'язку утримувати дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років, що зокрема виявляється в тому, що відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на утримання сина та дружини. Відповідач здоровий, працездатний, тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання сина та дружини до досягнення дитиною трирічного віку, що не заперечує в поданій заяві. Відповідно до ст.ст.180, 182, 184 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.ст.79,\~80,\~84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працездатний, свої обовязки по утриманню дитини та дружини не виконує. Таким чином позовні вимоги є обґрунтовані, тому суд позов задовольняє. Згідно з п.1 ч.1\~ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved