Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, КП «Житлосервіс «Куренівка», третя особа: [PERSON], про захист житлових прав, визнання неправомірними дій Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, визнання ордера на вселення недійсним та зобов'язання виділити кімнату. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачі є подружжям, у якого є двоє малолітніх дітей. З 1992 року вони перебувають на квартирному обліку. У 1996 році їм була надана кімната площею 17,9 кв. м в гуртожитку № 73, який у 2005 році отримав статус житлового будинку, у зв'язку з чим кімната отримала № 8 у квартирі [ADDRESS]. У 2012 році в квартирі № 11 звільнилася кімната № 7, яка є суміжною з кімнатою № 8. Площа кімнати № 7 становить 12,5 кв. м, що є меншим за встановлений законом розмір для надання одній особі. Оскільки позивачі потребували поліпшення житлових умов та вже перебували на квартирному обліку, вони звернулися з письмовою заявою про виділення вільної суміжної кімнати до Дочірнього підприємства «Екос» АТ ХК «Київміськбуд», однак їм було відмовлено з підстав відсутності договору найму кімнати, в якій вони вже проживають. Після цього будинок [ADDRESS] було передано в комунальну власність. У зв'язку з цим позивачі з аналогічною заявою звернулися до відповідачів, однак працівники канцелярій відмовилися зареєструвати її, внаслідок чого у позивачів відсутні письмові підтвердження її подання. На звернення до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації остання відмовилася надати інформацію про особу, якій було надано дану кімнату. На аналогічне звернення до КП «Житлосервіс «Куренівка», їм було повідомлено, що вказану кімнату розпорядженням № 162 від 09 квітня 2013 року виділено громадянину [PERSON] та видано ордер на жиле приміщення № 010554 серії Б. Вважаючи, що вказаним розпорядженням було порушено переважне право позивачів на зайняття суміжної вільної кімнати № 7 у квартирі [ADDRESS], вони просять визнати протиправним та скасувати розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації про видачу ордеру [PERSON], визнати недійсним вказаний ордер, а також зобов'язати Оболонську районну у м. Києві державну адміністрацію виділити в користування їм вказану кімнату та зобов'язати КП «Житлосервіс «Куренівка» укласти окремий договір найму цієї кімнати. Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити та пояснили, що [PERSON] разом з [PERSON] відносила письмову заяву до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, однак її не прийняли і вони просто залишили її там. Крім того позивачі пояснили, що громадянин [PERSON] ніколи не проживав та не проживає у наданій йому кімнаті, ніхто із сусідів його не бачив. Представник відповідача Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації Мусійчук В.А. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачі не зверталися до Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації із заявою про надання їм спірної кімнати після того, як вона була звільнена. Відповідно, ця кімната була надана працівнику Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON], який перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Представник відповідача КП «Житлосервіс «Куренівка» Ларченко К.В. в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що КП «Житлосервіс «Куренівка» є балансоутримувачем [ADDRESS] є комунальною, а тому вона за розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації та на підставі ордера на жиле приміщення була надана [PERSON], який перебував на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі, через засоби масової інформації, про що свідчать відповідні матеріали справи. Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявами та/або клопотаннями про розгляд справи без його участі до суду не звертався. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона особисто разом з [PERSON] ходила до з метою подання заяви про надання останній вільної кімнати у комунальній квартирі, в якій та проживає. Однак заяву в канцелярії не прийняли, тому вони просто залишили її там. При цьому свідок не змогла точно пояснити, до якої саме установи, у який кабінет та коли вона ходила разом з позивачем і з приводу якої саме кімнати подавалася заява. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Будинок [ADDRESS] перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Києва, розпорядження яким від імені громади здійснює відповідач Оболонська районна у м. Києві державна адміністрація. Вказаний будинок знаходиться на балансі КП «Житлосервіс «Куренівка» Оболонського району у м. Києві та обслуговується підпорядкованим йому ЖЕК-514. Квартира [ADDRESS] є квартирою посімейного заселення. З довідки відділу обліку та розподілу житлової площі Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 18 травня 2013 року вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] з 23 січня 1992 року перебувають на квартирному обліку в порядку загальної черги (а.с. 5). Відповідно до розпорядження КСМТ «Киевгорстрой-1» № 35 від 16 вересня 1994 року [PERSON] та [PERSON] мають право на заняття кімнати № 71 житловою площею 11,72 кв. м в гуртожитку [ADDRESS] (а.с. 49). Згідно з довідкою форми № 3 від 16 січня 2013 року, виданою ЖЕК-514 КП «Житлосервіс «Куренівка», у кімнаті № 8 площею 17,9 кв. м квартири [ADDRESS] зареєстровані та проживають позивачі [PERSON], [PERSON] та їх діти [PERSON], [PERSON] Кімната № 7 у вказаній квартирі є вільною (а.с. 6). Згідно з положеннями ст. 54 ЖК Української РСР та п. 67 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року № 470, ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім'ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Ці правила застосовуються незалежно від належності жилого будинку. Із вказаної норми вбачається, що необхідним для надання такого приміщення є прохання наймача, який проживає в цій квартирі. Щодо тверджень позивачів та їх представника про те, що вони зверталися до відповідачів із заявою про виділення їм у користування спірної кімнати, слід зазначити наступне. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Із поданої до суду копії заяви [PERSON] на ім'я начальника ЖЕК-514 Мельниченко О.Ф., датованої 06 лютого 2013 року, не видається за можливе встановити, чи подавалася вона дійсно до ЖЕК-514, а якщо так, то коли саме, оскільки на ній відсутні відмітки про прийняття та реєстрацією її канцелярією адресата. Також суд не бере до уваги показання допитаної в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], оскільки вона точно не змогла точно пояснити, до якої саме установи вони разом з [PERSON] ходили з метою подання вказаної заяви, а також приблизну дату цієї події. Крім того, навіть з пояснень позивача та тексту позовної заяви вбачається, що цю заяву вони належним чином не подали до відповідної установи, а просто залишили її, але де саме, встановити неможливо. Таким чином, суд дійшов висновку, що твердження позивачів про звернення до відповідачів із заявою про надання їм кімнати № 7 у квартирі [ADDRESS] не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються іншими доказами по справі. Статтею 34 ЖК Української РСР визначено перелік осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Відповідно до листа начальника Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві, він просить надати працівнику Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON] кімнату № 7 у квартирі [ADDRESS] (а.с. 75). Інформацією про поточне звільнення квартир, наданою КП «Житлосервіс «Куренівка» 01 квітня 2013 року, підтверджується, що кімнату № 7 у квартирі [ADDRESS] вільна (а.с. 76). Розпорядженням Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 162 від 09 квітня 2013 року затверджено список на надання житлової площі працівнику Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві [PERSON] (а.с. 72-73). З акту № 6 від 28 березня 2013 року вбачається, що голова кімната № 7 у квартирі [ADDRESS] була передана під службове житло начальнику Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві для заселення [PERSON] (а.с. 74). Ордером на жиле приміщення № 010554 серії Б від 19 квітня 2013 року підтверджується, що [PERSON] має право на зайняття жилого приміщення - кімнати № 7 житловою площею 12,4 кв. м у квартирі [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до довідки форми № 3 від 17 грудня 2014 року у кімнаті № 7 площею 12,39 кв. м у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с. 71). Тобто, вказане приміщення було надане третій особі - [PERSON] у відповідності до вимог законодавства як потребуючому поліпшення житлових умов. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що розпорядження Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації № 162 від 09 квітня 2013 року є правомірним та скасуванню не підлягає, отже та ордер на жиле приміщення № 010554 серії Б від 19 квітня 2013 року, який виданий на підставі цього розпорядження, також визнанню недійсним не підлягає. У зв'язку з тим, що позовні вимоги про зобов'язання Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації виділити в користування позивачам спірну кімнату та зобов'язання КП «Житлосервіс «Куренівка» укласти окремий договір найму цієї кімнати є похідними від вимог про визнання недійсним розпорядження та скасування ордеру, вони також не підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed