Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до Кирилівської селищної ради про скасування рішення виконкому Кирилівської селищної ради, за наступними підставами. Позивачі та треті особи [PERSON] і [PERSON] є співвласниками житлового будинку №210 по вул. Калініна (нова назва Приморський бульвар) у смт Кирилівка Якимівського району. Цей житловий будинок є суміжним з будинком №212 по вул. Калініна (Приморський бульвар) в тому ж населеному пункті. Будинок №212 належав [PERSON], який помер у липні 2016 року. Спадкоємцем [PERSON] є третя особа [PERSON] Після його смерті [PERSON], не отримавши документи про право власності на будинок №210, звернулася до відповідача із заявою про надання дозволу на знесення будівель гаражу та сараю у дворі цього будинку. Позивачі вказують на те, що внаслідок знесення [PERSON] зазначених будівель, відбувається зсув грунту на території земельної ділянки, на якій розташований належний позивачам будинок, що тягне за собою руйнацію господарських будівель позивачів. Оскільки [PERSON] не є власником домоволодіння №212 по вул. Калініна (Приморський бульвар) у смт Кирилівка, на думку позивачів, задоволення її заяви відповідачем є незаконним і рішення виконкому Кирилівської селищної ради про розгляд заяви [PERSON] підлягає скасуванню. На підставі викладеного позивачі просять скасувати рішення виконавчого комітету Кирилівської селищної ради Якимівського району від 23.08.2016 року №92 «про розгляд заяви гр.[PERSON]А.», згідно якого заявнику надано згоду на знесення гаражу та сараю (літ. Д-1, В-1) в смт Кирилівка, вул. Приморський бульвар (раніше вул. Калініна), 212. В судовому засіданні позивач [PERSON], діючи в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача Кирилівської селищної ради, до судового засідання не з'явився повторно, відповідач повідомлявся належним чином рекомендованим листом про день та час слухання справи, однак ніяких заяв від відповідача до суду не надходило, про причини неявки представник суд не повідомлявся. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] Д,В. досудового засідання не з»явився, надавши до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти позову, пояснивши, що вона проживає у [INFO]. Будівлі гаражу і сараю, на знесення яких їй було надано відповідачем дозвіл згідно оскаржуваного рішення, почали руйнуватися і тому виникла необхідність у їх знесенні. Вважає, що дозвіл їй надано відповідачем законно і, крім того, зазначає, що на теперішній час нею майже завершені роботи щодо знесення цих будівель. На підставі викладеного, просить відмовити позивачам у задоволенні їх вимог. Розглянувши матеріали справи, вислухавши [PERSON], [PERSON], [PERSON], суд приходить до наступного. Так, в судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки по вул. Калініна,210 у смт Кирилівка Якимівського району Запорізької області, згідно до наданої копії державного акту про право власності на земельну ділянку (а.с. 12). При цьому позивачі вказують на те, що житловий будинок, розташований за цією адресою, належить їм та третім особам [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності. Однак, до позову додано копію свідоцтва про право власності (а.с. 11), згідно до якого вище вказаним особам на праві спільної власності належить будинок №134 по вул. Калініна у смт Кирилівка Якимівського району. Таким чином, позивачами їх посилання на те, що вони є власниками будинку №210 по вул. Калініна у смт Кирилівка Якимівського району, не були підтверджені позивачами належним чином. Крім того, позивачі посилаються на те, що батько третьої особи [PERSON] [PERSON] був власником домоволодіння №212 по вул. Калініна у смт Кирилівка і помер у липні 2016 року. Однак, [PERSON] не оформила належним чином спадщину після смерті батька, тому не є власником будинку №212, тому не мала права звертатися до відповідача з заявою про надання дозволу на знесення господарських будівель. Однак, у судовому засіданні [PERSON] ці факти не визнала, тому у даному разі суд не може спиратися на положення ст. 61 ЦПК України і вважати факти, на які посилаються позивачі, достовірно встановленими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що у цій частині посилання позивачів не були ними доведені у судовому засіданні належними доказами. Щодо оскаржуваного рішення виконавчого комітету Кирилівської селищної ради, то судом приймається до уваги те, що позивачами не надано копії цього рішення, а лише листа від відповідача на ім.»я [PERSON] від 25.08.2016 року (а.с. 16), в якому мається посилання на рішення, щодо скасування якого позивачами заявлено вимоги. У відповідності до положень ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. При цьому посилання на наявність доказами не можуть прийматися судом як належні докази у розумінні ст. 58 ЦПК України, оскільки не сприймаються судом безпосередньо. У відповідності до положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також суд враховує те,що позивачі не скористалися наданими їм законом правами щодо подання заяв про витребування доказів у відповідача чи інших осіб на підставі ст. ст. 134 137 ЦПК України. Згідно до вимог ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає рішення на підставі доказів, яким надає оцінку у їх сукупності, а також достатності доказів та їх взаємному зв'язку. Таким чином, враховуючи те, що позивачами не було надано належних доказів на підтвердження їх вимог, суд приходить до висновку про те,що позовні вимоги не підлягають задоволенню через недоведеність. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed