Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 14.06.2021 звернулися до суду з позовом у якому просять визнати за ними право на завершення процедури приватизації та отримання на їх ім`я правовстановлюючих документів. В обґрунтування позову [PERSON] та [PERSON] вказують, що їх нині померлий син [PERSON] , як учасник бойових дій, який приймав участь в Антитерористичній операції, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 2, 00 га, розташованої на території Диканської селищної ради Полтавського району Полтавської області. Однак, за життя нині померлий син [PERSON] не встиг завершити дану процедуру, а саме не здійснив реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно. Позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, після смерті сина прийняли спадщину у встановленому законом порядку. Вказуючи на те, що через відсутність реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про належність вказаної вище земельної ділянки померлому сину [PERSON] , останні позбавлені можливості нотаріально оформити свої спадкові права на неї. Вказані обставини і слугували підставою для звернення позивачів з позовом до суду. 12.07.2021 позивачі подали до суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої останні просять суд визнати за кожним з них, в порядку спадкування за законом право на завершення приватизації та одержання на їх ім`я правовстановлюючого документу, за кожним на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 2,000 га, кадастровий номер 5321080800:00:002:0180. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче засідання не з`явились, однак подали до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність. При цьому, просили суд розгляд справи по суті провести в підготовчому засіданні з огляду на визнання відповідачем їх позовних вимог. Відповідач - Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області - в підготовче засідання не з`явився, а до суду подав відзив на позов у якому вказав, що позовні вимоги позивачів, в тому числі і уточнені вимоги, визнає повністю, заперечення проти задоволення позову відсутні, а також просив справу розглянути у відсутність його представника. Приватний нотаріус Диканського районного нотаріального округу Полтавської області, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог, до суду подав свої пояснення, вказавши про проведення засідання по даній справі у його відсутність. Заперечення відносно позовних вимог відсутні. Враховуючи те, що відповідачем подано відзив на позов, у якому він зазначив про визнання позову та уточнених позовних вимог, його визнання позову не суперечить закону та не порушує права та свободи, інтереси інших осіб, судом розгляд справи по суті було проведено в підготовчому судовому засіданні з ухваленням рішення, що передбачено ч. 3 ст. 200 КК України. З огляду на вказані заяви подані сторонами по справі, а також третьою особою, яка не заявляє самостійних позовних вимог, суд провів розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується належно завіреною копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 18.02.2020. Наказом № 3921, виданим 06.06.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, нині померлому [PERSON] надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтованою площею 2,00 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Байрацької сільської ради Диканського району Полтавської області (на даний час Диканська селищна рада Полтавського району Полтавської області). В подальшому, як вбачається з належно завіреної копії Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 03.06.2020, виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площа якої 2,00 га та присвоєно такій кадастровий номер 5321080800:00:002:0180. Однак, за життя нині померлого [PERSON] вказаний вище проект землеустрою затверджено не було. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 вказаної постанови у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з роз`ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В той же час, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3 ст. 116 ЗК). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, нині померлим [PERSON] не посвідчено у встановленому законом своє право власності на земельну ділянку за кадастровим номером 5321080800:00:002:0180. Нині померлий [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON] - позивачів по справі, що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.05.1988 року, а тому у відповідності до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги після смерті сина. Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті сина. Однак, свідоцтво про право на спадщину на спірну земельну ділянку не видавалося, оскільки відсутня інформація про належність спадкового майна померлому [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними - ст. 1267 ЦК України. Таким чином, дослідивши матеріали справи, як кожен окремо, так і їх в сукупності, беручи до уваги те, що позивачі, як спадкоємці за законом першої черги, прийняли спадщину після смерті сина, проте останній за життя не встиг завершити процедуру приватизації спірної земельної ділянки, а тому дана земельна ділянка як об`єкт права власності не увійшла до спадкової маси і на неї в порядку спадкування не може бути набуте право власності, однак до спадкоємців, згідно чинного законодавства, переходять наявні у спадкодавця майнові права, а в даному випадку і право на безоплатне отримання у власність вказаної земельної ділянки, яке їх син набув при житті, зокрема, і право на завершення розпочатої ним процедури приватизації вказаної земельної ділянки, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved