Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача з вимогою усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю, посилаючись на те, що квартира розташована за адресою [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина) на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. До набуття позивачами права власності відповідач (колишній власник) [PERSON] проживав та був зареєстрований у зазначеному житловому приміщені. У порушення умов договору купівлі-продажу, один із колишніх власників [PERSON] не припинив свою реєстрацію у належній позивачам на праві власності квартирі, місце його проживання та номер засобів звязку на теперішній час їм не відомі. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачам на праві власності квартирі перешкоджає їм, як власникам в повній мірі вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки впливає на розмір оплати комунальних послуг та позбавляє можливості оформити субсидію. Крім того, на імя відповідача, на адресу реєстрації його місця проживання м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 28/273, надходять вимоги про повернення боргів за кредитними договорами та приходять особисто представники кредиторів, що створює для позивачів психологічний дискомфорт та значні незручності. Оскільки змінити місце своєї реєстрації у добровільному порядку відповідач відмовляється і це порушує права позивачів, позивачі просять усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні належної позивачам на праві власності квартирою, розташованою за адресою: м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 28/273 шляхом визнання [PERSON], таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням. Позивачі в судове засідання не зявились, згідно заяв просять розглядати справу без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення по справі за їх відсутності, підтримують заявлені позовні вимоги в повному обсязі (а.с.31, 43). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду (10.11.2016 року та 12.12.2016 року) повідомлявся належним чином за адресою зазначеною в позовній заяві, що вбачається з її матеріалів, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та заперечень проти позову не надав (а.с.32-33, 41-42). В зв'язку із чим, причина неявки відповідача визнана судом неповажною. У відповідності до ч.4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд, враховуючи думку позивачів, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов заявлено на законних підставах, він достатньо обґрунтований письмовими доказами і підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що квартира розташована за адресою [ADDRESS], належить на праві власності [PERSON] (1/2 частина) та [PERSON] (1/2 частина) на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON]М.(а.с.6-7). Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.8). До набуття позивачами права власності відповідач (колишній власник) [PERSON] проживав та був зареєстрований у зазначеному житловому приміщені (а.с.11). У порушення умов договору купівлі-продажу, один із колишніх власників [PERSON] не припинив свою реєстрацію у належній позивачам на праві власності квартирі, місце його проживання та номер засобів звязку на теперішній час їм не відомі. Реєстрація місця проживання відповідача у належній позивачам на праві власності квартирі перешкоджає їм, як власникам в повній мірі вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, оскільки впливає на розмір оплати комунальних послуг та позбавляє можливості оформити субсидію. Крім того, на імя відповідача, на адресу реєстрації його місця проживання м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 28/273, надходять вимоги про повернення боргів за кредитними договорами та приходять особисто представники кредиторів, що створює для позивачів психологічний дискомфорт та значні незручності. Змінити місце своєї реєстрації у добровільному порядку відповідач відмовляється, що порушує права позивачів. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ст.ст.386, 391 ЦК України, передбачають засади та підстави захисту права власності. Крім того, відповідно до ст.6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє постійне місце мешкання. Відповідно до ст.3 цього Закону встановлено, що реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. Згідно ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положення ст.1 Протоколу №1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності. У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved