Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом і просять визнати за ними право власності за кожним на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,61 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, ділянка № [NUMBER], у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги мотивують тим, що після смерті матері вони, як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як не проведено державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку у відповідному відділі ДЗК та не отримано державний акт на земельну ділянку. У зв'язку з викладеним вони звернулися з позовом до суду. До судового засідання позивачі не з'явилися, але від їх представника [PERSON] надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, але надіслав до суду заяву, в якій позовні визнав повністю та просив справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла [PERSON] - мати позивачів, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 3,61 га, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, ділянка № [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 25 грудня 2007 року (а.с. 6). Але право власності на вказану земельну ділянку не було зареєстровано у встановленому законом порядку за [PERSON] та не отримано державний акт на земельну ділянку. Позивачі, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцями за законом першої черги. Вони звернулися до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявами про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину державним нотаріусом їм було відмовлено, оскільки державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, загальною площею 3,61 га, що розташована на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, ділянка № [NUMBER], не проведено та не отримано державний акт (а.с. 18). Факт належності при житті померлій земельної ділянки підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області 25 грудня 2007 року та зареєстрованим в реєстрі за № 1-8529 (а.с. 6). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно п. «ґ» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як роз'яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду з правилами позовного провадження. Враховуючи викладене, суд вважає, що оскільки право власності [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, на момент її смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачами право власності по 1/2 частині земельної ділянки за кожною, площею 3,61 га, що знаходиться на території Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області, ділянка № [NUMBER].

Outcome: approved