Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом до Харківської міської ради, в якому просять визнати за [PERSON], [PERSON] право власності по ? частині нежитлових приміщень в підвальній частині №№ 41, 42, 43, 44, 46, 46а, 47, 47а, 47б, 47в, 47г, 49, 49а, 49б, І у житловому будинку літ. «Б-5» загальною площею 157,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що відповідно до договору купівлі-продажу від 03.06.2013 року позивачі є власниками по ? частини нежитлових приміщень в підвальній частині 41-49, 46а, 47а, І у житловому будинку літ. «Б-5» загальною площею 118,3 кв.м., що знаходиться за адресою по [ADDRESS]. В подальшому позивачі провели реконструкцію належних їм приміщень, без отримання дозволу комісії державного архітектурного контролю м.Харкова, у зв'язку з чим приміщення вважаються самочинним будівництвом, тому отримання правовстановлюючого документу на реконструйоване нерухоме майно у встановленому законодавством порядку неможливе. Позивачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені, надали суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, у випадку неявки відповідача в судове засідання не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку. Представник відповідача Харківської міської ради, в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Інспекції Державного Архітектурно-будівельного контролю в Харківській області в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду письмовий відзив, згідно якого просив справу розглядати за відсутності їхнього представника, просив ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник прокуратури Харківської області в судове засідання не з'явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачів суд приймає рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03 червня 2013 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області [PERSON], належать на праві спільної часткової власності нежитлові приміщення в підвальній частині №41-49, 46а, 47а, І у житловому будинку літ. «Б-5» загальною площею 118,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS]. Вказаний договір зареєстрований за №954. Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачі провели реконструкцію належних їх нежитлових приміщень без отримання дозволу комісії державного архітектурного контролю м.Харкова, у зв'язку з чим приміщення вважаються самовільним будівництвом. На замовлення ФО [PERSON] ТОВ «Стилобат» (державна ліцензія АВ №595883) було виготовлено звіт про проведення технічного огляду і оцінка будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта та визначення можливості прийняття його в експлуатацію, згідно висновку якого за результатами проведення технічного огляду об'єкта реконструйовані нежитлові приміщення під пивний бар по [ADDRESS], встановлено їх відповідність вимогам надійності і можливість прийняття їх в експлуатацію в якості приміщень пивного бару та подальша безпечна експлуатація. Згідно технічного паспорту на квартирний багатоповерховий житловий будинок [ADDRESS], виготовленого станом на 09.09.2014 року експертом ТОВ «Інвест-Харків», після проведеної позивачами реконструкції нежитлові приміщення у житловому будинку літ. «Б-5» загальною площею 157,6 кв.м. за адресою: [ADDRESS] складаються з приміщень 41, 42, 43, 44, 46, 46а, 47, 47а, 47б, 47в, 47г, 49,49а,49б,І. Відповідно до вимог ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається цією особою, якщо інше не передбачено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно з положеннями ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В той же час ст. 376 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самовільно збудовану будівлю, якщо вказане не порушує інтересів інших. В матеріалах справи відсутні відомості про порушення інтересів інших осіб. Отже, позивачеві для реєстрації права власності на реконструйований об'єкт нерухомого майна необхідно правовстановлюючий документ, який би засвідчував право власності на вищевказаний об'єкт нерухомості. Так, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень» одним з таких документів є рішення суду про визнання права власності на нерухоме майно. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки в результаті реконструкції нежитлових приміщень, проведеної позивачами, не порушені права інших осіб, додержані архітектурні, будівельні норми та правила, що є підставою для визнання за ними права власності на реконструйовані нежитлові приміщення. На підставі викладеного та

Outcome: approved