Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона є бабусею малолітнього [PERSON], [INFO]. Мати [PERSON], а її донька [PERSON] померла [INFO] року. Батьком [PERSON] є [PERSON]. З 2013 року онук [PERSON] мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Батько [PERSON] - [PERSON] мешкає окремо, фактично самоусунувся від догляду за дитиною, не виявляє зацікавленості та бажання його побачити, не займається його вихованням, не надає матеріальної допомоги на його утримання. В будинку, де він мешкає не створено умов для мешкання в ньому дитини. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, просить розглянути справу за його відсутністю. Представник тертої особи - головний спеціаліст служби у справах дітей Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області Нєнова Н.О. у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує та просить розглянути справи зі її відсутністю. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, [INFO] року народилась [PERSON], її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 01 вересня 1979 року. 11 травня 2007 року Надрічненською сільською радою Тарутинського району Одеської області за актовим записом №05 було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], внаслідок чого остання отримала прізвище «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 11 травня 2007 року Надрічненською сільською радою Тарутинського району Одеської області. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 24 квітня 2008 року виконкомом Калачівської сільської ради Тарутинського району Одеської області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 06 травня 2010 року виконавчим комітетом Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.7). З довідки виконавчого комітету Надрічненської сільської ради Тарутинського району Одеської області №274 від 27 січня 2017 року вбачається, що [PERSON], [INFO] з 2013 року мешкає без реєстрації разом з бабусею [PERSON] за адресою : будинок [ADDRESS] (а.с.13), що також підтверджується показами свідків [PERSON] (а.с.21) та [PERSON] (а.с.22). Згідно Акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї [PERSON] №273 від 27 січня 2017 року за адресою : будинок [ADDRESS], сім'я мешкає у власному будинку, будинок облаштований, дитина має власну кімнату, необхідні речі, продукти харчування (а.с.15). Батько дитини [PERSON] мешкає в будинку [ADDRESS], який не облаштований для мешкання в ньому малолітньої дитини, що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї №759 від 05 грудня 2016 року (а.с.17-18). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не виявляє зацікавленості та бажання її побачити (а.с.9,11). 24 лютого 2017 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено висновок №01/01-12/284 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.24). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачка [PERSON] в даному конкретному випадку є суб'єктами звернення до суду з питань позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], так як є бабусею останнього, онук мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітнього сина [PERSON] є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. На підставі викладеного,

Outcome: approved