Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР Крим, ГУ МВС України в АР Крим про відшкодування моральної шкоди. Вимоги мотивовані тим, що 25 лютого 2008 року прокурором прокуратури Нижньогірського району було порушено кримінальну справу №10801330028 за фактом ДТП, яке мало місце 17 серпня 2007 року у с. Желябівка за участю водія т/з Мерседес Бенц 200Е д/н [NUMBER] [PERSON], у наслідок якого [PERSON] та [PERSON] були спричинені тяжкі тілесні ушкодження. У наслідок вищезазначеної ДТП позивачі знаходилися на стаціонарному лікуванні, а саме [PERSON] у період часу з 17 серпня 2007 року по 28 серпня 2007 року, а [PERSON] з 17 серпня 2007 року до 29 серпня 2007 року та більш того позивачка під той час була вагітна. Після чого дану кримінальну справу неодноразово закривали, проте дані постанови скасовувалися прокуратурою та направлялися для організації подальшого розслідування. Прокуратурою Нижньогірського району АР Крим за порушення вимог кримінально - процесуального законодавства допущених під час розслідування справи та за порушення розумних строків розслідування стосовно винних співробітників міліції порушено дисциплінарне провадження. Таким чином, кримінальна справа за фактом ДТП перебувала у провадженні СУ ГУ МВС України в АР Крим з 20 серпня 2008 року по 26 листопада 2012 року а у Нижньогірському РВ ГУ МВС в АР Крим з 26 листопада 2012 року до теперішнього часу. Вищезазначеними діями відповідачів, на їх думку їм була заподіяна моральна шкода, оскільки вона внаслідок ДТП тривалий час знаходились на лікуванні, до того ж хвилювалися за народження майбутньої дитини та за стан один одного. Також вони вважають, що в наслідок незаконної дії та бездіяльності посадових осіб відповідачів, які підтверджуються листами органів прокуратури а також у зв'язку з величезною тривалістю розслідування обставин ДТП призвело до втрати важливих доказів та зниження ймовірності його успішності і як наслідок до завдання ним моральної шкоди. Також вони вважають що у даному випадку було порушено ст.. 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, оскільки ставлення правоохоронних органів під час розслідування кримінальної справи та кримінального провадження не відповідає вимогам зазначеної норми та до теперішнього часу не знайдено осіб, винних у завданні тілесних ушкоджень позивачам, що у свою чергу на їх думку свідчить про нелюдське поводження з ними, у зв'язку з чим вони вважають що вищезазначеними діями відповідачів їм завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють у 60000 гривень на кожного позивача та просять суд стягнути їх з відповідачів. Позивачі та їх представник, не глядачі на неодноразові виклики до суду, у судове засідання не явилися, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. У відповідності до позовної заяви, вони просять суд розглянути дану цивільну справу за їх відсутності. Представники відповідачів у судове засідання не явилися, про день та час розгляду справи сповіщені належним чином. Представник ГУ МВС України в АР Крим надав суду пояснення, у відповідності до яких вони зазначють, що з позовними вимогами вони не згодні та вважають, що позивача не долучають по справі Державне казначейство, яке є розпорядником державного бюджету, також позивачі на їх думку у супереч ст..10 та ст.. 60 ЦПК України не надано жодних доказів в обгнунтування розміру моральної шкоди як і доказів заподіяння моральної шкоди саме у наслідок дій відповідачів. вони також вважають що у даному випадку для стягнення шкоди повинна застосовуватися ст.. 1173 та 1174 ЦК України та шкода повинна бути відшкодована за рахунок державного бюджету, у зв'язку з чим просять суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Від представника Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР Крим на адресу суду надійшла заява, у відповідності до якої вони просять суд розглянути справу у їх відсутності та надали письмові пояснення по справі, а саме інформацію про рух по справі, та також зазначили, що до теперішнього часу рішення по провадженню не прийнято, оскільки винна особа не встановлена, виконуються вказівки прокуратури. Враховуючи численні вказівки прокуратури, час який був необхідний для проведення експертиз, тривалий час знаходження справи у прокуратурі, не сприяння потерпілих проведенню слідчих дій (експертиз), велику кількість слідчіх дій та доручень, вони вважають, що їхними діями пра+698ва потерпілих не порушувалися, у теперішній час здійснюються усі заходи щодо встановлення істини по провадженню. Суд, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що у задоволенні даних позовних вимог позивачів повинно бути відмовлено по наступних підставах. У відповідності до письмових пояснень начальника СВ Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР Крим, суду було надано інформацію про рух відповідної кримінальної справи, а у теперішній час по кримінальному провадженню, у відповідності до якої 17 серпня 2007 року о 19 годин 30 хвилин у с. Желябівка Нижньогірського району АР Крим, водій [PERSON] керуючи т/з Мерседес д/н [NUMBER], рухаючись зі сторони с. Желябівка у бік автодороги Нижньогірський - Білогірськ, відволікся від керування, неправильно обрав швидкість руху, не впорався з керуванням, в наслідок чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Рено» д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. 09 вересня 2007 року по даному факту старшим інспектором по розшуку МРО У ДАІ ГУ МВС України в АР Крим Білогірського РВ винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи у зв'язку з тим, що не встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 28 листопада 2007 року. Цією ж посадовою особою винесено постанову про відмову в порушені кримінальної справи, у зв'язку з відсутністю ознак складу злочину передбаченого ст.. 286 КК України, оскільки ніхто з постраждалих не отримав навіть середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. 25 лютого 2008 року, прокурором Нижньогірського району була скасована постанова про відмову у порушенні кримінальної справи та порушена кримінальна справа №10801330028 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та на наступний день, кримінальна справа передана для розслідування у СВ Нижньогірскього РВ ГУ МВС України в АР Крим, після чого по справі були призначені товарознавчя, авто технічна та судово медичні експертизи [PERSON] та [PERSON], у відповідності до висновку яких тілесні ушкодження, що спричинені останнім під час ДТП відносяться до легкого ступеню тяжкості. 20 серпня 2008 року, кримінальну спрву було передано для розслідування у відділ розслідувань ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим, після чого 29 квітня 2009 року слідчим відділу ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим винесено постанову про закриття кримінальної справи згідно ст. 6 п.2 КПК України, у зв'язку з відсутністю складу злочину в діях водіїв [PERSON] та [PERSON]. 05 травня 2009 року дана кримінальна справа надійшла з відділу прокуратури АР Крим за минуванням потреби. 24 липня 2009 року, вищезазначена постанова про закриття справи була скасована прокурором прокуратури АР Крим та надані вказівки. 09 жовтня 2009 року кримінальна справа направлена для розслідування і виконання вказівок до СВ Нижньогірського РВ. 24 листопада 2009 року слідчім СВ Нижньогірського РВ направлено запит до с/г управління щодо фізіалогічних особливостей бджіл, 25 грудня 2009 року встановлено дівчину яка їхала в автомобілі разом з Зуберєвим, яка була допитана за обставинами ДТП. 14 січня 2010 року прокуратурой Нижньогірського району надані вказівки, після чого слідчім СВ Нижньогірського РВ надані доручення по ним. 09 квітня 2010 року слідчім СВ Нижньогірського РА допитаний в судово - медичний експерт [PERSON] 15 квітня 2010 року надані вказівкі по справі. 18 травня 2010 року слідчім СВ Нижньогірскього РВ допитана в якості свідка [PERSON], після чого справа знаходилась на вивченні у прокуратурі АР Крим а 18 серпня 2010 року прийнята до провадження слідчім відділу ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим, яким було надано доручення про встановлення місцезнаходження водія [PERSON], забезпечення його явки та призначена додаткова судова медична експертиза [PERSON] та [PERSON]. У зв'язку з неявкою [PERSON] та [PERSON] для проходження експертизи, 07 грудня 2010 року справа повернута без проведення експертизи. З 17 лютого 2010 року по 24 лютого 2011 року дана кримінальна справа знаходилась на вивченні у прокуратурі АР Крим та 12 березня 2011 року повернута СВ Нижньогірського РВ. 21 березня 2011 року направлено доручення органу дізнання Нижньогірського РВ і в Індустріальний РВ Дніпропетровської області про встановлення місцезнаходження [PERSON]. 30 квітня 2011 року досудове слідство зупинено за ст.. 206 п.3 КПК України та справа до 18 липня 2011 року знаходилась на вивченні в прокуратурі Нижньогірскього району АР Крим. 19 липня справи прийнята до провадження слідчім СВ Нижньогірського РВ до до неї долучено матеріали окремого доручення, згідно яких місцезнаходження [PERSON] не встановлено. 27 липня 2011 року зупинено за ст.. 206 п.3 КПК України. 21 листопада 2011 року постанова про зупинення кримінальної справи відмінена, справа перебуває до 22 грудня 2011 року в прокуратурі АР Крим. 23 грудня 2011 року справа прийнята до провадження слідчім ОР ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим. 25 лютого 2012 року по справі призначена комесійна судово - медична експертиза [PERSON] та [PERSON] та останнім направлено відповідну повістку, проет у зв'язку з тим, що потерпілі не явилися, справа повернута без проведення експертизи.14 квітня 2012 року слідчій надав доручення в Дніпропетровську область про встановлення місцезнаходження [PERSON], допит свідка [PERSON], встановлення свідків та очевидців ДТП. 25 жовтня 2012 року кримінальна справа закрита за ст. 6 п.2 КПК України та до 08 листопада 2012 року справа знаходилась в прокуратурі АР Крим. 06 листопада 2012 року постанова про закриття справи скасована та прокуратурою АР Крим надані відповідні вказівкі. 26 листопада 2012 року кримінальна справа передана для проведення досудового слідства у СВ Нижньогірського РВ. 17 грудня 2012 року відомості по кримінальній справі внесено до єдиного реєстру досудових розслідувань та прийнято до провадження слідчім. 08 січня 2013 року надано доручення у Дніпропетровське міське управління МВС України та з цього часу по 18 січня 2013 року кримінальне провадження знаходилось на вивченні у прокуратурі Нижньогірського району, якою було надано вказівки. 21 січня 2013 року місцезнаходження [PERSON] не встановлено, за зазначено адресою останній не проживає. З 06 березня 2013 року по 02 квітня 2013 року кримінальне провадження знаходиться на вивченні у СУ ГУ МВС України в АР Крим. 06 червня 2013 року по справі призначена комплексна авто технічна експертиза і провадження направлено до Київського обласного бюро судово - медичної експертизи та експертам авто технікам. 12 серпня 2013 року справу повернуто без проведення експертизи і рекомендовано призначити і провести експертизу в Кримському бюро судово - медичних експертиз та призначена судова - медична комісійна експертиза в Республіканське бюро СМ, проте [PERSON] та [PERSON] не з'явилися на експертизу. 04 грудня 2013 року провадження прийнято слідчім СВ Нижньогірського РВ та на наступний день було надано доручення у Дніпропетровську область про встановлення місцезнаходження [PERSON] 15 грудня 2013 року місцезнаходження [PERSON] як і інших свідків ДТП не встановлено. 10 січня 2014 року надано доручення про встановлення і додатковий допит бджоловоду, про фізіологічні особливості бджоли. Також судом встановлено, що у відповідності до епікризу з історій хвороби №3361 та 3362, [PERSON] та [PERSON] знаходились на стаціонарному лікуванні у травмотологічному відділенні НЦРБ з 17 серпня 2007 року по 28 та 29 серпня 2007 року відповідно з діагназами [PERSON] множинні забої м'яких тканей голови, грудної клітини, ушиблена рана голови та [PERSON] ЗЧМТ струс головного мозку та остання була вагітною 18-19 неділь (а.с.9-10). У відповідності до копії свідоцтва про народження від 15 січня 2008 року, [INFO] [PERSON]. Постановою слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим від 29 квітня 2009 року кримінальна справа за фактом ДТП за участю водіїв [PERSON] та [PERSON] за ст. 286 ч.2 КК України була закрита, у зв'язку з відсутністю у діях [PERSON] складу злочину. Відповідно до листа заступника прокурора АР Крим ВІД 24 липня 2009 року, вищезазначену постанову слідчого скасовано, кримінальну справу направлено для подальшого розслідування з метою перевірки наведених позивачами доводів (а.с.13). Постановою слідчого від 21 серпня 2008 року, [PERSON] визнаний потерпілим (а.с.15). Згідно листа заступника начальника ГУ МВС України в АР Крим від 07 серпня 2009 року, ними розглянуто звернення [PERSON] про неналежне розслідування вищезазначеної кримінальної справи та рух розслідування взятий на контроль керівництвом слідчого управління (а.с.14). Відповідно до листа заступника прокурора АР Крим від 31 серпня 2009 року, кримінальна справа направлена для організації подальшого розслідування до відділу ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим, ведеться слідство, хід та результати слідства контролюються прокуратурою АР Крим (а.с.16). У відповідності до листа заступника начальника ГУ МВС України в АР Крим від 05 жовтня 2009 року, звернення [PERSON] задоволено, кримінальна справа передана іншому слідчому, та справа взята на контроль керівництвом СУ ГУ МВС України в АР Крим (а.с.17). З листа заступника прокурора АР Крим від 05 жовтня 2009 року вбачається, що прокуратурою розглянуто звернення [PERSON] щодо неналежного розслідування кримінальної справи та з інших підстав, останнього повідомлено, що кримінальну справу направлено для організації подальшого розслідування. підстав для вжиття заходів прокурорського реагування немає (а.с.18). Відповідно до листів секретаріату уповноваженого ВРУ з прав людини від 30 березня 2010 року та від 29 липня 2010 року, представнику позивачів було роз'яснено, якщо вони вважають що слідство по справі є надто тривалим та необ'єктивним, вони мають право звернутися до Генеральної прокуратури України та прокуратури АР Крим, які повноважні провести перевірку викладених заявником доводів та прийняти відповідне рішення, підстав для направлення його для проведення додаткової перевірки не вбачається та також заявнику було роз'яснено що у разі незгоди з рішенням органів прокуратури, прийнятими за результатами перевірки, вони мають право оскаржити його до суду як і має право оскаржити до суду бездіяльність слідчих органів щодо розслідування у кримінальній справі. Як слідує з листа заступника прокурора АР Крим від 16 квітня 2010 року, вивченням кримінальної справи прокуратурою АР Крим встановлено, що доводи наведені у зверненні щодо неналежного розслідування кримінальної справи знайшли своє підтвердження. 09 квітня 2010 року прокуратурою Нижньогірського району за порушення вимог кримінально - процесуального законодавства допущених під час розслідування справи стосовно винних співробітників міліції порушено дисциплінарне провадження. з метою активізації досудового слідства прокуратурою АР Крим за кримінальною справою надані вказівки. великий термін проведення досудового слідства обумовлений мешканням одного з учасників ДТП у м. Днепропетровськ, хід та результат досудового слідства контролюється (а.с.20). З листа заступника прокурора АР Крим від 22 липня 2010 року вбачається, що досудове слідство триває, на виконання прокуратури АР Крим та Нижньогірського району проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлені істини, тривалість досудового слідства обумовлюється складністю досліджуваних обставин події та необхідністю проведення значної кількості слідчих дій. хід та результати досудового слідства за вказаною кримінальною справою контролюються прокуратурою АР Крим (а.с. 21). Аналогічна відповідь на звернення представника позивачів була надана останньому 27 серпня 2010 року (а.с.23). Відповідно до листа заступника начальника ГУ МВС України в АР Крим від 10 листопада 2010 року, з метою активізації розслідування та прийняття рішення у стислі терміні слідчому надані відповідні вказівки, хід та результат розслідування кримінальної справи взяті на контроль керівництвом слідчого управління (а.с.25). З відповіді заступника прокурора АР Крим від 05 листопада 2010 року вбачається, що тривалість досудового слідства обумовлена проведенням комісійної судово - медичної експертизи, хід та результати досудового слідства за вказаною кримінальною справою контролюється прокуратурою АР Крим (а.с.26). Відповідно до листа заступника прокурора АР Крим від 18 лютого 2011 року, вбачається, що прокуратурою у черговий раз було розглянуті звернення представника позивачів, з метою повного об'єктивного та всебічного дослідження обставин події, а також перевірки доводів, прокуратурою АР Крим у порядку ст. 227 КПК України у справі надано вказівки яки на теперішній час виконуються. За допущені порушення вимог кримінально - процесуального законодавства під час проведення досудового слідства прокуратурою АР Крим стосовно працівників відділу розслідувань ДТП СУ ГУ МВС України в АР Крим порушено дисциплінарне провадження. Хід та результати розслідування справи контролюється прокуратурою АР Крим (а.с.28). Відповідно до листа заступника прокурора АР Крим від 06 липня 2011 року, вбачається, що прокуратурою у черговий раз було розглянуто звернення представника позивачів, в ході якого було встановлено, що 30 квітня 2011 року, слідчім відділом Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР Крим винесено постанову про зупинення досудового слідства на підставі ст. 206 п.3 КПК України в зв'язку із не встановленням особи, яка вчинила злочин. У зв'язку із неповнотою слідства 04 липня 2011 року зазначену постанову скасовано прокуратурою Нижньогірського району АР Крим, справу направлено для подальшого розслідування. За справою виконуються необхідні слідчі дії з метою повного та об'єктивного розслідування усіх обставин вчиненого злочину. Достатніх підстав для пред'явлення обвинувачення конкретній особі та направлення справи до суду з обвинувальним висновком на цей час не здобуто. тривалість розслідування обумовлена складністю досліджених обставин та значним обсягом слідчих дій. Хід та результати розслідування справи контролюється прокуратурою АР Крим (а.с.29). Відповідно до листа прокурора Нижньогірського району АР Крим від 08 лютого 2012 року, на звернення представника позивачів було повідомлено, що кримінальна справа знаходиться у провадженні слідчого відділу по розслідуванню ДТП при СУ ГУ МВС України в АР Крим, у зв'язку з чим підстав для прийняття заходів прокурорського реагування не вбачається (а.с.35). Відповідно до листів заступника прокурора АР Крим від 23 березня 2012 року та від 05 червня 2012 року, вбачається, що прокуратурою у черговий раз було розглянуті звернення представника позивачів, з метою повного об'єктивного та всебічного дослідження обставин події, а також перевірки доводів, прокуратурою АР Крим у порядку ст. 227 КПК України у справі надано вказівки яки на теперішній час виконуються. Хід та результати розслідування справи контролюється прокуратурою АР Крим (а.с. 36,37). Відповідно до листа першого заступника прокурора АР Крим від 06 листопада 2012 року, вбачається, що прокуратурою у черговий раз було розглянуто звернення представника позивачів, в ході якого було встановлено, що 25 жовтня 2012 року, слідчім винесено постанову про її закриття на підставі п.2 ст. 6 КПК України, яку 06 листопада 2012 року через передчасність прийнятого рішення прокуратурою АР Крим скасовано. На цей час досудове слідство у кримінальній справі триває, виконуються вказівки прокуратури АР Крим, надані у порядку ст. 227 КПК України (а.с.38). У відповідності до листа першого заступника прокурора АР Крим від 30 січня 2013 року, вбачається, що прокуратурою у черговий раз було розглянуто звернення представника позивачів, в ході якого було встановлено, що26 листопада 2012 року справа для організації подальшого розслідування надійшла до СВ Нижньогірського РВ ГУ МВС України в АР Крим. Відомості щодо вказаної події внесено 17 грудня 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 12012130320000170. Прокуратурою Нижньогірського району за результатами вивчення вказаного провадження надано вказівки . На цей час за справою виконуються необхідні слідчі дії з метою повного та об'єктивного розслідування усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення. за допущені порушення вимог кримінально - процесуального законодавства щодо розумних строків розслідування стосовно працівників міліції порушено дисциплінарне провадження. Хід та результати розслідування справи контролюється прокуратурою АР Крим (а.с. 39). Аналогічний лист першого заступника прокурора був адресований на адресу представника позивачів 03 червня 2013 року, де представнику позивачів також було роз'яснено право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність слідчого до місцевого суду (а.с.41). Також суду був наданий розрахунок розміру моральної шкоди, у відповідності до якого у наслідок неправомірних дій відповідачів, позивачам було заподіяно моральну шкоду у сумі 60000 гривень кожному. Відповідно до ст. 13 міжнародної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на ефективний засіб захисту . Відповідно до ст..56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади , органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Судом також встановлено, що правовідносини сторін виникли з підстав відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу в наслідок іншої незаконної дії або бездіяльності органу досудового розслідування, отже спірні правовідносини регулюються приписами ч. 6 ст. 1176 ЦК України,отже, положення ч. 1 ст. 1176 ЦК України Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 1 грудня 1994 року N 266/94-ВР, як це зазначає представник відповідача у своїх запереченнях до спірних правовідносин не застосовуються. Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж зазначено в ч. 1 цієї статті незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах Отже, суд вважає, що до вказаних правовідносин положення Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянину незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» застосовані бути не можуть, а тому не має підстав для стягнення збитків за рахунок коштів Державного бюджету України, як це зазначав представник відповідача у своїх запереченнях. Загальні підстави відшкодування шкоди зазначені в ст. 1167,1168 ЦК України. Згідно із зазначеними нормами обов'язковими умовами такої відповідальності є наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв'язку між шкодою і протиправною поведінкою та вина заподіювача шкоди. Згідно зі ст. 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду, є факти які обґрунтовують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями чи бездіяльністю працівника під час виконання своїх трудових (службових) обовязків згідно зі ст. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах. Частиною другою п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується. Зі змісту частини 2 статті 23 ЦК України вбачається, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Таким чином, фактами, з якими матеріальний закон пов'язує настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння немайнової шкоди, є реальність її спричинення, а також безумовна протиправність діяння заподіювача, доведеність його вини та наявність причинного зв'язку між шкодою і таким діянням. При цьому суд не приймає до уваги посилання позивачів на те, що у наслідок ДТП вони тривалий час знаходились на лікуванні, до того ж позивачка [PERSON] хвилювалася за народження майбутньої дитини, оскільки була вагітна, а також за здоров'я цивільного чоловіка [PERSON], а останній також тривалий час лікувався та хвилювався за стан своєї дружини та майбутньої дитини та посилання позивачів, на те що величезна тривалість розслідування обставин ДТП призвела до втрати важливих доказів та зниження ймовірності його успішності як обґрунтування моральної шкоди завданої діями відповідачів по справі, оскільки кримінальна справа, а у теперішній час кримінальне провадження за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження за ознаками ч.2 ст. 286 КК України не закрита, досудове слідство триває, встановлюється винна у ДТП особа, та у випадку її встановлення, позивачі не позбавлені права на відшкодування у тому числі моральної шкоди з цих підстав саме з винної особи, шляхом пред'явлення відповідної позовної заяви. Також суд не приймає до уваги посилання позивачів на порушення відповідачами ст.2 та 3 Конвенції з прав людини та основних свобод, а саме порушення права на життя та заборону катування, оскільки фактів порушення відповідачами саме вищенаведених статей конвенції судом не встановлено та у супереч ч. 4 ст.10 та ч.1 ст. 60 ЦПК України суду не доведено. Лише тривалість досудового слідства, яке у теперішній час триває та притягнення посадових осіб до дисциплінарної відповідальності за порушення вимог кримінально - процесуального законодавства у тому числі щодо розумних строків розслідування на думку суду не є підтвердженням факту заподіяння позивачам моральної шкоди. У порушення вищенаведених норм закону, позивачі на думку суду не довели факту завдання їм такої шкоди, зокрема будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту завдання моральної шкоди позивачам діями або бездіяльністю відповідачів (висновок судової психіатричної експертизи, висновок психолога, доказів щодо звернення до закладів охорони здоров'я з приводу наявності у позивача душевних страждань внаслідок бездіяльності відповідачів тощо) судом не встановлено та позивачами не доведено, а тому у задоволені позову повинно бути відмовлено. Зазначений висновок також викладений в Ухвалі Верховного суду України від 10 грудня 2008 року у цивільній справі № 6-13948св07. Крім того, суд повторно звертає увагу позивачів на те, що кримінальна справа за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження за ознаками ч.2 ст. 286 КК України не закрита, у теперішній час досудове слідство триває, підстав вважати, що особа яка вчинила злочин не буде встановлена у ході подальшого розслідування немає, отже незворотні негативні наслідки для позивачів не настали та дана позовна заява на думку суду подана передчасно. Також суд вважає за необхідне роз'яснити позивачам, що у випадку їхньої незгоди з рішеннями, діями чи бездіяльністю слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, вони не позбавлені права на оскарження їх у суді шляхом подання відповідної скарги.

Outcome: dismissed