Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ними право власності по ? частині за кожним на житловий будинок з надвірною спорудою: огорожею, який розташований в м. Біляївка Одеської області по вул. Франко, 60, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 04 лютого 2013 року. Свої вимоги мотивують тим, що після смерті батька вона, як спадкоємці за законом першої черги, звернулися до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 4708/02-14 від 18 листопада 2016 року їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як ними не надано оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав спадкодавцю. У звязку з викладеним вони звернулися з позовом до суду. До судового засідання позивачі не зявилися, але подали заяви, в яких вказали, що на задоволенні позовних вимог наполягають і просять справу розглянути у їх відсутність. Відповідачі до судового засідання не зявилися, але подали до суду заяви, в яких вказали, що позов [PERSON] та [PERSON] визнають і просить справу розглянути у їх відсутність. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 04 лютого 2013 року помер [PERSON] батько позивачів, згідно свідоцтва про смерть (а.с. 13). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірною спорудою: огорожею, який розташований в м. Біляївка по вул. Франко, 60 Одеської області, відповідно до технічного паспорту на житловий будинок (а.с. 28-33). Згідно витягу з рішення сесії Біляївської міської ради № 101-7/VІІ від 23 березня 2016 року «Про перейменування вулиць, провулків, проспекту в м. Біляївка та с. Майори Біляївського району Одеської області» вулиці Фрунзе в м. Біляївка присвоєно нову назву вулиця Франка (а.с. 36). Позивачі [PERSON], [PERSON], а також відповідачка [PERSON] є дітьми померлого [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження (а.с. 10, 12), а відповідачка [PERSON] його дружиною, а тому згідно ст. 1261 ЦК України вони являються спадкоємцями за законом першої черги. Відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] на спадщину не претендують. 30 липня 2013 року позивачі звернулися до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області для оформлення права на спадщину, але листом № 4708/02-14 від 18 листопада 2016 року їм було відмовлено і рекомендовано звернутися до суду, так як ними не надано оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав спадкодавцю (а.с. 15). Відповідно до листа КП «БТІ» Одеської міської ради від 01 грудня 2015 року згідно архівів філії нерухоме майно, розташоване за адресою: Одеська область м. Біляївка вул. Фрунзе, 60, в філії не зареєстровано (а.с. 34). З матеріалів справи вбачається, що рішенням від 17 серпня 1979 року «Про видачу дозволів на будівництво індивідуальних житлових будинків на ділянках, виділених радгоспами, колгоспами та іншими організаціями району» виконавчий комітет Біляївської районної ради народних депутатів дозволив в т.ч. [PERSON] будівництво індивідуального житлового будинку (а.с. 16). Відповідно до будівельного паспорту на забудову земельної ділянки в м. Біляївка по вул. Фрунзе, 8, виділеної індивідуальному забудовнику [PERSON], останнім на відведеній земельній ділянці, згідно акту виносу в натурі земельної ділянки індивідуального забудовника (а.с. 26), було побудовано житловий будинок, літню кухню, туалет, погріб, сарай (а.с. 23-25). З довідки виконавчого комітету Біляївської міської ради «Про погодження прийняття обєкта будівництва в експлуатацію» від 04 грудня 2009 року вбачається, що Біляївська міська рада погодила прийняття в експлуатацію житловий будинок з огорожею за адресою: м. Біляївка вул. Фрунзе, 60 (а.с. 27). З технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що житловий будинок побудований у 1982 році і станом на 11 листопада 2011 року він складається з таких приміщень: 1-1 столова площею 10,3 кв.м, 1-2 кухня площею 15,9 кв.м, 1-3 ванна площею 4,2 кв.м, 1-4 кладова площею 3,4 кв.м, туалет площею 1,7 кв.м, 1-6 кухня площею 9,7 кв.м, 1-7 коридор площею 12,6 кв.м, 1-8 житлова кімната площею 11,6 кв.м, 1-9 житлова кімната площею 13,8 кв.м, 1-10 житлова кімната площею 12,5 кв.м, 1-11 житлова кімната площею 11,2 кв.м, 1-12 житлова кімната площею 25,8 кв.м, 1-13 житлова кімната площею 8,3 кв.м, 1-14 житлова кімната площею 7,8 кв.м, 1-15 коридор площею 10,1 кв.м з надвірною спорудою: № 1,3 огорожа (а.с. 28-33). Згідно положень\~ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~(у редакції\~Закону № 834-VIII від 26 листопада 2015 року) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Статтею 3 зазначеного Закону\~передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності\~Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення» від 5 серпня 1992 року № 449\~було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію обєктів будівництва (втратила чинність). Тобто до 5 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них в експлуатацію при оформленні права власності. З наведеного вбачається, що не потребує введення в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.\~\~ Спрощений порядок здійснення державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках та збудовані до 5 серпня 1992 року, але за особами, які вважаються його володільцями, містять і положення\~ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державної політики будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за № 382/5773 (зі змінами та доповненнями №2 (0-113-13) від 08.01.2013 року, житловий будинок з надвірною спорудою: огорожею, розташований в м. Біляївка Одеської області по вул. Франко, 60, який побудований у 1982 році, не належить до самочинного будівництва. З урахуванням викладеного суд вважає, що оскільки право [PERSON] на вказаний житловий будинок на момент його смерті ніким не оспорюється, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити і визнати за позивачами право власності у порядку спадкування за законом по ? частині за кожним на житловий будинок з надвірною спорудою: огорожею, який розташований в м. Біляївка по вул. Франко, 60 Одеської області, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 04 лютого 2013 року.

Outcome: approved