Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить змінити розмір стягнення аліментів з [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання доньки [PERSON] , [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка вказує, що 30.08.2009 року виконавчим комітетом Війтівської сільської ради Бершадського району Вінницької області був зареєстрований шлюб між нею та [PERSON], актовий запис № 14, однак їх сімейне життя не склалося і 14.06.2011 року рішенням Бершадського районного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано. Від цього шлюбу 18.03.2010 року у них народилася донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею, а з відповідача рішенням Бершадського районного суду Вінницької області за № 2-750/11 від 04.07.2011 року було вирішено стягувати аліменти на її користь, на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, до її повноліття. На даний час вказане рішення виконується в Бершадському районному ВДВС Головного ТУЮ у Вінницькій області. На сьогоднішній день змінилося законодавства України і згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 р.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позивач просить змінити розмір стягуваних аліментів відповідно до Закону. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій позов підтримує та просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, повторно, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи у суді , про причини неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки про зміну розміру аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно ст. 223 ЦПК України, в разі набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру платежів. Згідно п.1 ст. 18, п. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (в редакції від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 червня 2017 року) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним змінити розмір стягуваних з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менш, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на 1/4 частину заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, а тому задовольняє позовні вимоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Outcome: approved