Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину вказавши, що з відповідачем [PERSON] знаходилась у шлюбі, зареєстрованому 10.09.2009 року Кулиничівською селищною радою, Харківського району, Харківської області, актовий запис №47, який розірвано за рішенням суду від 18.11.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що в добровільному порядку відповідач не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, чим ставить її в скрутне матеріальне становище, у зв'язку з чим вона звернулась до суду з даним позовом та просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі, які просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] вимоги позову визнали частково, просили врахувати при визначені розміру аліментів стан здоров'я відповідача, а також те, що відповідач не має постійного місця роботи, його доходи мають нерегулярний та мінливий характер, працює час від часу на тимчасових роботах, які мають разовий характер, виконуючи некваліфіковану працю за має низьку оплату праці. А також те, що раніше він добровільно допомагав позивачці матеріально. На сьогоднішній час відповідач згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши представлені докази, судом встановлено наступне. Сторони у справі перебували у шлюбі з 10.09.2009 року, який зареєстровано Кулиничівською селищною радою Харківського району та області, актовий запис №47. Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 18.11.2013 р. шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 4, 5) [PERSON] є батьком н/л [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами та підтверджується довідкою Виконавчого комітету Шипуватської сільської ради В. Бурлуцького району Харківської області від 18.09.2014 р. (а.с. 2) Сторони проживають окремо. [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS], що засвідчується паспортом, виданим 08.10.2009 р. Великобурлуцьким РВ ГУМВС України в Харківській області. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При розгляді справи, враховуючи роз'яснення постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та [PERSON], до якого пред'явлено вимогу про стягнення аліментів (відповідно до записів у свідоцтві про народження дитини [PERSON], батьком останньої є саме відповідач); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні позивачки [PERSON], яка пред'явила позов про стягнення аліментів (після фактичного припинення шлюбних відносин, дитина мешкає спільно зі своєю матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про встановлення аліментних зобов'язань відповідачу [PERSON] є обґрунтованими. Також вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує: - стан здоров'я дитини та платника аліментів, який надав суду виписку з амбулаторної карти; - матеріальне становище платника аліментів (який будь-яких доказів про матеріальне становище не надав суду); - відсутність у відповідача грошових зобов'язань (відповідач не несе утримань за виконавчими листами). Суд, з урахуванням вищевикладеного, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі та приходить до висновку про стягнення аліментів з [PERSON] щомісячно у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу останнього, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що найкращим чином захистить інтереси неповнолітньої доньки щодо потреби [PERSON] в матеріальних коштах у зв'язку з вихованням дитини та не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. Крім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Ч.2 ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved