overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.06.2015р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.12.1989р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним разом до 25.06.2015р.. Неповнолітніх дітей від даного шлюбу не мають. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй теперішнє прізвище. Сторони в судове засідання не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 02.12.1989 року. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 25.06.2015 року та яке, незважаючи на наданий судом строк, примирення не досягло і в подальшому не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б їх інтересам, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України, ст.ст.10,11,60,212,214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.07.2014 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]; Посилаючись на те що, відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітної плати щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засіданні позивачка не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та підтримання нею позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання ним позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися сімейні відносини, які регулюються СК України. Підставою виникнення прав та обов'язків відповідача, відповідно до ст.ст.121,122,133,141 СК України є народження від нього дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4) і не оспорюється ним, а також те, що проживання його окремо від дитини, не впливає на обсяг його прав та не звільняє його від обов'язку щодо дитини. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує матеріальне становище дитини, який є неповнолітнім, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, те, що він на своєму утриманні інших дітей не має. На підставі ст.183 СК України суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від доходу (заробітку) відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.07.2017р. звернулась до Березанського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 16.09.2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним разом до жовтня 2016 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] - [INFO]. Мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони не зійшлися характерами, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй теперішнє прізвище. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач двічі в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовими повістками. Відповідно до положень ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 16.09.2006 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON] - [INFO] (а.с.4). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з жовтня 2016 року та не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.110,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.08.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2010 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.04.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 2). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.08.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Підставами своїх вимог вважає те, що 16.10.2004 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, про що виконкомом Мар»янівської сільської ради Лисянського району Черкаської області зроблений відповідний актовий запис за № 2 та 16.10.2004 року видано свідоцтво про одруження серії 1-СР № 097282. Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Взаємовідносини позивачки з відповідачем ускладнилися через постійні сварки, непорозуміння, вони практично не спілкуються та спільно не проживають з червня 2014 року. Сумісне проживання та збереження сімї за таких умов є неможливим. Позивачка [PERSON] позов підтримала повністю, просить його задоволити, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.08.2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 16.10.2004 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу сторони мають троє спільних дітей: [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 022362, видане 03.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, відповідний актовий запис № 101; [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 046300, видане 27.04.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, відповідний актовий запис № 48; та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-СР № 104738, видане 26.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Монастирищенського районного управління юстиції Черкаської області, відповідний актовий запис № 38. Позивачка не працює, отримує соціальну допомогу в розмірі 3450 грн., інших доходів не має. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Осіб, які перебувають на утриманні відповідача немає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на трьох дітей в розмірі 1/2 всіх його доходів. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити про що подала в суд письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дітей, про що подав в суд письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але на кожну дитину не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обовязок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.08.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 11.10.1996 року. Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та залишити їй теперішнє прізвище. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву від 30.09.2016 (а.с.23) про розгляд справи за її відсутності, підтримання позову та згоду на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не зявився (а.с.29), як і не зявився у судове засідання, призначене на 17.10.2016 року (а.с.28), яке було відкладено у звязку з його неявкою. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 11.10.1996 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення їй теперішнього прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.10.2013 року звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що 26.07.1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в шлюбі народилися двоє дітей - донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. 17 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач з січня 2013 року в сім»ї не проживає, матеріально дітей не підтримує, ніякої участі в вихованні та забезпеченні дітей не приймає. Позивачка, уточнивши свої вимоги, просила стягувати щомісячно, з дня подачі заяви до суду , з відповідача на її, позивачки користь аліменти на утримання кожної дитини по 1/4 частині всіх видів заробітку доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити. Адвокат [PERSON] позов в інтересах позивачки підтримав та просив його задовольнити. Адвокат [PERSON] яка представляє інтереси відповідача, з позовом погодилася частково та просила суд задовольнити вимоги позивачки у відповідності до діючого законодавства. Суд, заслухавши позивачку, думку адвокатів, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивачки. Судом встановлено, що 26.07.1997 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем, в шлюбі народилися двоє дітей - донька [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. 17 червня 2013 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач з січня 2013 року в сім»ї не проживає, матеріально дітей не підтримує, ніякої участі в вихованні та забезпеченні дітей не приймає. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобо»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працездатний, має відповідний заробіток , працює та може надавати матеріальну допомогу дітям. У відповідності до ст.183 СК України, частка заробітку(доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей , суд визначає єдину частку від заробітку( доходу) матері, батька на їх утримання , яке буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття . Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей , аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки , що припадала на дитину , яка досягла повноліття. Позивачка просила стягувати на кожну дитину по ? частині, але вказане суперечить ст.183 СК України. Таким чином суд вважає, що необхідно стягнути аліменти на користь обох дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Аліменти слід стягувати з 25 жовтня 2013 року - дня подачі заяви до суду. В зв»язку з численними запитами та виділенням справи в окреме провадження, утворився вищезазначений термін. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.10.2016 року звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 14.02.2015 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині відсутності взаєморозуміння між ними, відсутності сімейного вогнища. Посилаючись на викладені обставини та зазначивши, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати без надання строку на примирення. Сторони в судове засідання не з'явились, направили до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, відповідач повідомив суд про визнання позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 14.02.2015 року (а.с.4). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає і не підтримує шлюбні стосунки, а також на те, що в подальшому сторони не мають наміру зберегти подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам позивачки, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.10.2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони вступили в зареєстрований шлюб 24.04.2004 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, у звязку з чим шлюбні відносини між ними припинені, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, обґрунтовуючи його обставинами, викладеними у позовній заяві, та на розірванні шлюбу наполягала. Просила суд після розірвання шлюбу залишити за нею шлюбне прізвище. Відповідач в судовому засіданні своєї позиції щодо спору чітко не висловив, поклав вирішення позову на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони вступили в зареєстрований шлюб 24.04.2004 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке не підтримує шлюбні стосунки, та в подальшому позивачка не має наміру зберегти подружні відносини, відповідно до розяснень, викладених в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам позивачки, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 р. № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.11.2013 року звернулась до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 08 вересня 2001 року відділом реєстрації актів громадського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, запис акту № 387. Від спільного життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з серпня 2013 року з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного ж них різні погляди на життя, зникло почуття любові та взаємоповаги один до одного. Позивачка вважає, що примирення з відповідачем є неможливим. Спір про розподіл майна та місце мешкання дитини між сторонами відсутній. Позивачка у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать судові повідомлення. До початку розгляду справи від позивачки надійшла заява, про розгляд справи у її відсутність, також в заяві зазначено , що на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. До початку розгляду справи від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, також зазначив, що проти позовних вимог не заперечує, просив розірвати шлюб між позивачкою та ним. Суд проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2001 року ( а.с.5 ), однак вже тривалий період не підтримують шлюбних відносин. Сторони по справі вважають, що їх сім'я розпалась остаточно, та проживання разом неможливо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO]. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвища подружжя після розірвання шлюбу, залишивши прізвище позивачці -[PERSON], відповідачу - [PERSON]. На підставі викладеного

Outcome: approved