Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Вугледарського міського суду Донецької області із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Свої позовні вимоги [PERSON] , мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] , шлюб між якими було розірвано 18 серпня 2003 року. Від зазначеного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] , яка [INFO] досягла повноліття. На теперішній час [PERSON] навчається на денній формі навчання у Маріупольському коледжі Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського. Позивачка добровільно виконує свої батьківські обов`язки щодо надання [PERSON] матеріальної допомоги на навчання, а саме сплачує кошти за проживання та харчування останньої. Відповідач не бажає надавати доньці матеріальної допомоги, ухиляючись від обов`язків, передбачених ст. 199 СК України, хоча працює, має постійний дохід, а тому має можливість надавати дитині щомісячну матеріальну допомогу, якої вона потребує у зв`язку з продовженням навчання. Тому, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 12 квітня 2020 року на весь період навчання і до досягнення нею двадцяти трьох років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС-повідомлення щодо документу «Судова повістка про виклик до суду» (а.с. 24). Причини неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за відсутності позивачки до суду не надходило. Від позивачки на адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою остання посилається на обставини, викладені у позовній заяві (а.с. 45-48). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 25). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов, згідно з яким останній зазначає, що [PERSON] проживає окремо від матері, а тому повинна була самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Зазначив, що на даний час не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від свого доходу, який в середньому становить 3500,00 гривень на місяць, оскільки на його утриманні знаходить сім`я: двоє неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] . Відповідач працює в п`ятому зводі Десятого воєнізованого гірничорятувального загону, отримує заробітну плату в розмірі 9000,00 гривень - 10000,00 гривень на місяць, дружина останнього працює на Державному підприємстві «Шахтоуправління «Південндонбаське №1» та отримує заробітну плату в середньому у розмірі 6000,00 гривень, які останні отримують із постійною затримкою в два-три місяці. Окрім того, [PERSON] зазначає, що щомісячно несе витрати на оплату житлово-комунальних послуг за місцем мешкання, придбання продуктів харчування, сезонного одягу, засобів гігієни, а його дитина [PERSON] потребує лікування, оскільки перебуває на обліку у лікаря окуліста. Мати відповідача також перебуває на утриманні останнього, оскільки мекає сама на пенсію у розмірі 1677,00 гривень. Зауважує, що позивачкою не надано доказів щодо проживання доньки на квартирі, яку вона винаймає, і що сума її оренди становить 3000,00 гривень, та вартості проживання в ньому, доказів щомісячних витрат в розмірі 3000,00 гривень на харчування. Посилаючись на вищевикладене, [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні вимог позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини (а.с. 26-28). Від відповідача не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, дослідивши які вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 квітня 2002 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 7). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 18 серпня 2003 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 18 серпня 2003 року зроблено запис за №69 (а.с. 8). Відповідно до довідки №63 від 14 лютого 2020 року, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Геліос-Вугледар», [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно витягу з рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 30 травня 2003 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на її утримання аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 25 березня 2003 року до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] (а.с. 10). Відповідно до постанови про стягнення аліментів на утримання дитини від 08 квітня 2003 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, та не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Стягнення здійснювати починаючи з 20 березня 2003 року до повноліття дитини, тобто до [INFO] (а.с. 11). Згідно довідки №630 від 28 лютого 2020 року, виданої Маріупольським коледжем Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган- [PERSON] , [PERSON] є студенткою денної форми здобуття освіти третього курсу Маріупольського коледжу Донецького національного університету економіки і торгівлі імені Михайла Туган-Барановського (а.с. 12). Згідно довідки №127 від 22 квітня 2020 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Союз-Вугледар», [PERSON] разом з [PERSON] , доньками [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 29). Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 03 травня 2006 року та серії [NUMBER] від 05 березня 2010 року відповідач має двох доньок: неповнолітню [PERSON] , [INFO] , та малолітню [PERSON] , [INFO] (а.с. 30, 31). Відповідно до Консультаційного висновку спеціаліста №01-25/281 від 28 квітня 2020 року [PERSON] встановлено діагноз короткозорість обох очей високого ступеню з астигматизмом середнього ступеня, дистрофічна форма, рекомендовано постійне користування окулярами та контактними лінзами, курси медичного лікування двічі на рік (а.с. 32). Згідно довідок №01/64 від 04 лютого 2020 року та №04/7-588 від 22 квітня 2020 року, виданих Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України, [PERSON] працює у п`ятому взводі Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні з 01 листопада 2014 року по теперішній час (а.с. 13, 33). Відповідно до довідки про доходи №01/244 від 22 квітня 2020 року, виданої Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України, [PERSON] працює у зазначеній установі та має посадовий оклад у розмірі 7660,00 гривень, у період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року, за винятком утримань, становить 122258,40 гривень (а.с. 34). Згідно довідки №114 від 23 квітня 2020 року, виданої Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», [PERSON] працює на зазначеному підприємстві з 01 серпня 2003 року старшим інспектором відділу по роботі з персоналом та забезпеченню документообігу по теперішній час, у період з 01 листопада 2019 року по 30 квітня 2020 року, без урахування аліментів, становить 42944,89 гривень, що також підтверджується довідкою про доходи №1192 від 08 травня 2020 року, виданої Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (а.с. 37, 38). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №208825721 від 13 травня 2020 року у зазначених реєстрах відсутні відомості відносно [PERSON] (а.с. 39). Згідно свідоцтва про народження відповідача серії [NUMBER] від 24 червня 1976 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 24 січня 1987 року, мати відповідача [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні ПФУ Волноваського району Донецької області і отримує пенсію за віком, розмір якої станом на квітень 2020 року складав 2677,72 гривень, що підтверджується довідкою №22451 від 08 травня 2020 року, виданої Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області (а.с. 41, 43, 44). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 24 червня 1976 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23 червня 1992 року батько відповідача [PERSON] помер [INFO] (а.с. 42, 44). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму ВСУ) обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. Так, суд критично ставиться до посилань відповідача щодо перебування на його утриманні дружини - [PERSON] , оскільки, як вбачається з наданих до суду доказів, остання є працездатною працевлаштованою особою, яка отримує регулярний дохід, Посилання відповідача на те, що [PERSON] проживає окремо від позивачки, а тому [PERSON] мала самостійно звертатись до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, спростовуються наданою суду довідкою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Геліос-Вугледар» №63 від 14 лютого 2020 року, згідно з якою [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] . Окрім того, обставини на які в позовній заяві посилається [PERSON] щодо здійснення нею оплати за проживання та харчування повнолітньої дитини - [PERSON] , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки не були доведені жодними доказами. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, та повнолітньої дитини [PERSON] , яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та потребує матеріальної допомоги, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною працевлаштованою особою, який має на утриманні двох неповнолітніх доньок, одна з яких потребує періодичного лікування, тому суд вважає, що [PERSON] у змозі сплатити аліменти на користь [PERSON] на її утримання у розмірі 1/8 частини від усіх видів доходів (заробітку), щомісячно, починаючи з дня досягнення [PERSON] повноліття, а саме з 12 квітня 2020 року і до закінчення навчання [PERSON] , але не довше ніж до досягнення [PERSON] 23 років. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму доходів громадян, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання положення ч. 2 ст. 182 СК України не застосовуються. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] на утримання якої стягуються аліменти є повнолітньою, до останньої не застосовуються положення ч. 2 ст. 182 СК України, в також приймаючи до уваги, що позивачкою не обґрунтована така вимога позову як стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму доходів громадян та на її підтвердження не надано жодного доказу, суд вважає необхідним відмовити в її задоволенні. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення аліментів, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 гривень. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: partial