overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.07.2016 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON], у якому зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач ухиляється від утримання дитини, і матеріальної допомоги добровільно не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Сторони в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність (а.с.14, 15), позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі; відповідач повідомив про визнання позовних вимог. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Відповідно до положень ч.4. ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з матеріалів позову, позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на існування між нею та відповідачем відносин, які регулюються СК України, та наявністю у них з відповідачем спільної дитини, обовязок по утриманню якої несе відповідач відповідно до ст.ст.121, 180 СК України. Таким чином, враховуючи, що відповідач не заперечує наявність правовідносин та обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та визнає позов, за відсутності підстав вважати, що визнання позову відповідачем порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов до висновку, що позов слід задовольнити у відповідності з положеннями ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки для цього є законні підстави. Відповідно до викладеного, на підставі ст.ст.121, 122, 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.07.2016 року звернулася до Березанського районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, мотивуючи тим, що відповідач 26.12.2015 року отримав від неї грошові кошти в сумі 1000 доларів США строком до 15.01.2016 року, про що надав їй розписку. Оскільки у вказаний строк відповідач не повернув позику, в добровільному порядку відмовляється від повернення грошових коштів, позивачка просить стягнути з відповідача борг в сумі 25500 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 551,50 грн. В судове засідання позивачка та її представник не зявились. У надісланій до суду заяві від 11.10.2016 року (а.с.22) представник позивачки просила суд розглядати справу без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, і не заперечують проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач, повідомлений належним чином про місце, дату і час судового засідання, відповідно до положень абз.5 ч.5. ст.74 ЦПК України, повторно не зявився (а.с.23), як і не зявився у судові засідання, призначені на 23.08.2016 року та 16.09.2016 року (а.с.15-16, 18-19), які були відкладені, у звязку з його неявкою. Зі згоди позивачки та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом, між сторонами\~ 26.12.2015 року укладено договір позики, згідно з яким відповідач [PERSON] отримав у борг від позивачки 1000 доларів США та зобовязався в строк до 15.01.2016 року повернути позивачці вказану суму грошових коштів (а.с.5),\~ тобто між сторонами виникли зобовязальні відносини. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна\~ сторона\~ (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж кількості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. \~ \~ \~ \~ Згідно зі ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу, якщо своєчасно не повернув суму позики. \~ \~ \~ \~ Як вбачається з тексту позовної заяви, станом на дату звернення позивачки до суду з позовом - 13.07.2016 року заборгованість відповідача [PERSON] за договором позики складає 1000 дол. США, що еквівалентно 25500 грн. Оскільки відповідач своєчасно не повернув борг позивачці, вимоги позивачки про примусове стягнення з відповідача суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~\~\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки сплачені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.07.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, вказавши, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлений належним чином, у справі є розписки, тому, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив факт, що відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8), який знаходиться на утриманні позивачки. Оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, то позивачка просить стягнути з нього аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено ч. 1 та ч. 3 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру аліментів суд, на підставі ст.. 182 СК України, враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 грн. щомісячно до повноліття дитини обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.10.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 03.08.2012 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу в них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], витяг з свідоцтва про народження № 1/11190/2011, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану столиці м.Варшави 21.11.2012 року. Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою № 4542 від 09.10.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Монастирищенської міської ради. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку, заперечення проти позову, заяви про відкладення справи до суду не надіслав. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.10.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Підставами своїх вимог вважає те, що 08.09.2006 року вона з відповідачем вперше зареєстрували шлюб, від даного шлюбу в них є спільна дитина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області 23.01.2007 року, відповідний актовий запис № 13. Дитина проживає з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою № 230 від 13.10.2014 року, яка видана виконавчим комітетом Княжиківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав в суд письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивачки та відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, і вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого діючим законодавством на дитину відповідного віку. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України обов'язок утримувати своїх неповнолітніх та непрацездатних дітей лежить на їх батьках. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються в судовому порядку. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню із відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.10.2015 р. звернулась до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, матеріальної допомоги на дитину вона не отримує, відповідач другої дитини не має, утримань по виконавчим документам з нього не проводиться, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки. Сторони в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позовні вимоги уточнила, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.06.2012 року, від якого мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. На даний час малолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки, що вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки, складеного компетентною комісією. Оскільки відповідач перебуває із позивачкою в зареєстрованому шлюбі, в Книзі реєстрації народжень вказаний батьком дитини, згідно ст.180 СК України він зобовязаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, що утримання по виконавчим документам з нього не проводяться. У відповідності до ст.183 СК України розмір аліментів суд визначає у частці від доходу (заробітку) відповідача. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно зі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 487,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13.11.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу гаражу [ADDRESS] від 08.04.2014р., укладеного між нею та Приморським КПТІ в особі Лавриненко Н.П.; визнати за нею право власності на вказаний гараж, розташований на земельній ділянці розміром 0,0022 га, земель житлової та громадської забудови, кадастровий номер 2324810100:06:001:0060. В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач на позові наполягає; представник відповідача проти позову не заперечує. Відповідно до ст.ст. 130, 174 ЦПК України суд розглядає справу у попередньому засіданні, без технічної фіксації та без участі сторін. Вивчивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Так, між сторонами 08.04.2014р. укладено договір купівлі-продажу гаражу (а.с. 4). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником гаражу [ADDRESS] є Приморське КПТІ (а.с. 6). Згідно витягу з державного земельного кадастру, вказаний гараж розміщений на земельній ділянці площею 0,0022 га, за кадастровим номером земельної ділянки 2324810100:06:001:0060 (а.с. 7-8). Покупцем виконано угоду так як сплачено продавцю ціну договору - 5000 грн., та прийнято фактично предмет угоди актом від 08.04.14р. ( а.с. 5, 12), проте продавець безпідставно ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. То ж між сторонами укладено договір купівлі-продажу гаражу письмово, за яким сторонами виконано договір фактично, але відповідач безпідставно ухиляється від його нотаріального посвідчення. Тому позов обґрунтовано і він підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13 квітня 2016 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 9 серпня 2007 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований у виконкомі Плавинищенської сільської ради Роменського району, Сумської області, запис № 04. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Під час спільного проживання позивача з відповідачем між ними виникали сварки, причиною яких була відсутність взаєморозуміння та різні життєві інтереси. Відповідач в присутності дитини приходив додому в нетверезому стані, вчиняв сварки, під час яких виражався нецензурною лайкою, і принижував її та її гідність. Вихованням дочки відповідач не займається. На даний час шлюбних відносин сторони не підтримують, хоча і проживають за однією адресою. Позивач вважає, що їх сімя повністю розпалася і примирення стало неможливе. Прохала стягнути з відповідача на її користь половину судових витрат в розмірі 275 грн. 60 коп. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень проти позову не надав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача, в межах заявлених нею вимог, слід стягнути витрати по оплаті судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 6 червня 2009 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ромни Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 76. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, разом не проживають. Позивачка вважає, що відновлення шлюбних відносин неможливе і це суперечило б її інтересам. Примирення між ними виключається. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не з'явився і надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 6 серпня 2009 року. Мають від шлюбу неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] народження. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 13 серпня 2014 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Свої вимоги мотивувала тим, що з 11 грудня 2004 року перебуває в шлюбі з відповідачем, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Роменського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 309. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне життя не склалося. Між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння, внаслідок яких їх сім'я розпалась і відновити її неможливо. На протязі останніх п'яти років сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинені. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище «[PERSON]». В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони дійсно перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2004 року. Спільне життя в них не склалося. Примирення між ними стало неможливим, шлюбні відносини фактично припинені, протягом останніх п'яти років проживають окремо, мають від шлюбу неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя і якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з них, то суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідно до встановлених судом доказів збереження шлюбу суперечать інтересам сторін.

Outcome: approved