Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

Позивачі звернулися у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с. Грищинці в особі Грищинецької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. У позові зазначили, що 20.11.2006 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1,17 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в адміністративних межах Грищинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, яка належала спадкодавцеві на підставі Акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 179568. Після своєї смерті [PERSON] відповідно до заповіту складеного 23.05.2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Грищинецкої сільської ради Канівського району, зареєстрованого в реєстрі за №12 заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй після смерті і на що по Закону вона буде мати право, в тому числі приватизовану земельну ділянку заповіла: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. При зверненні до Канівської державної нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, їм було відмовлено у звязку з тим, що був пропущений строк на прийняття спадщини. Причиною пропуску строку були необізнаність відповідно строків на подання заяви про прийняття спадщини, працювали та проживали певний час за межами села та області, вважали, що всі документи оформлені правильно так як був наявний заповіт. Просять суд визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON] протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - територіальної громади с. Грищинці в особі Грищинецької сільської ради [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду телефонограму про розгляд справи за відсутності представника відповідача, заперечень до позову не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.ст.1261-1265 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, та вбачається з матеріалів справи, зокрема: З свідоцтва про смерть серії І-СР № 051642 від 20.11.2006 р., що [PERSON] померла 20.11.2006 року в с. Грищенці, Канівського р-ну, Черкаської області (а.с.5). Згідно державного акту на право власності серії ЯБ № 179568 [PERSON] належить земельна ділянка розміром 1,17 га а межах Грищинецької сільської ради Канівського району Черкаської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.6). Згідно завіту посвідченого 23.05.2003 року секретарем виконавчого комітету Грищинецької сільської ради Канівського району Черкаської області, зареєстрованого в реєстрі за №12, [PERSON] все своє майно де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що відповідно до Закону вона буде мати право в тому числі приватизовану земельну ділянку заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах (а.с.7). Згідно відповіді №500/01-16 від 21.03.2017 року наданої Канівською державною нотаріальною конторою встановлено, що після смерті [PERSON], яка померла 20 листопада 2006 року заяви про прийняття спадщини в нотконтору не надходили (а.с.26-27). Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. № 7 розяснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (435-15). Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст. 174 ЦПК України). З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена позивачами є поважною, а тому є підстави визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved