Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

Позивачі - [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про безоплатне усунення недоліків товару, відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок недоліків товару. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] звернувся з заявою про уточнення позовних вимог, згідно якої не підтримав позовну вимогу про безоплатне усунення недоліків товару, зменшив розмір вимоги про стягнення матеріальної шкоди у вигляді вартості нарахованого, але не спожитого опалення, водночас збільшив розмір вимоги про стягнення матеріальної шкоди в частині стягнення з відповідачів вартості медичної допомоги, наданої позивачці [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні не підтримав позовні вимоги, які містяться в первісній редакції позовної заяви, тому, ухвалою суду від 13.02.2014р. позовні вимоги [PERSON] залишені без розгляду. По суті заявлених вимог позов обґрунтований наступним. 13 жовтня 2010 року [PERSON] купила у відповідачів квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Перед укладанням Договору позивачем було оглянуто вказану квартиру, при цьому, видимих недоліків, які б перешкоджали використанню квартири за її цільовим призначенням, виявлено не було. В момент укладання Договору купівлі-продажу опалювальний сезон ще не розпочався, тому перевірити справність системи опалення не виявлялось можливим. Із настанням холодів та з початком опалювального сезону позивач помітила, що система опалення у всіх приміщеннях квартири завжди холодна, теплоенергія в квартиру не постачалася. Припускаючи, що виною цьому є несправність системи теплоопалення у всьому будинку, позивач користувалась електричними нагрівачами з метою обігріва квартири. Житловий будинок №? 2-Б по вул. Микільсько-Слобідська в м. Києві, у якому розташована квартира, знаходиться на балансі комунального підприємства «Житло-Сервіс» та обслуговується відділенням №3. Після того, як на адресу позивача стали надходити рахунки на оплату вартості спожитої теплоенергії, вона звернулась до КП «Житло-сервіс» з вимогою пояснити, чому вона має сплачувати за теплоенергіїр, яка їй фактично не постачається. Через деякий час після її звернення комісією у складі представників відділення № З КП «Житло-сервіс», а саме: інженерів O.A. Приживарова, В.М. Лановського, слюсаря-сантехніка С.П. Езерського, було проведено обстеження квартири та складено відповідний акт, за результатами якого було виявлено, що власниками квартири самовільно проведено переобладнання системи опалення у квартирі, що і стало причиною відсутності теплопостачання. Оскільки позивач з моменту купівлі вказаної квартири не здійснювала переобладнань системи теплопостачання, які не проводила перепланувань у квартирі, позивач вважає, що відповідачі мають відшкодувати їй витрати, фактично понесені за нараховане, проте, фактично не отримане опалення (теплопостачання) в розмірі 10 917, 51 грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що переобладнання системи теплопостачання відбулося шляхом заміни відповідачами чугунних батарей на алюмінієві, про що позивача ніхто не попередив. Внаслідок відсутності тепла в квартирі позивач важко захворіла, що підтверджується медичною документацію і вимушена була понести витрати на лікування в розмірі 6 608, 50 грн. Оскільки ці витрати мають причинний зв'язок з відсутністю тепла в квартирі, тобто, з недоліками проданого відповідачами нерухомого майна, їх також мають відшкодувати відповідачі. Посилаючись на вищезазначені обставини та на ст..ст. 678, 680, 1209 Цивільного кодексу України, представник позивача [PERSON] - [PERSON] просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні надала письмові заперечення на позов, просила відмовити у його задоволенні з підстав його необґрунтованості, недоведеності обставин, викладених у позовній заяві і уточненнях до неї, а також у зв'язку з пропуском позивачем позовної давності, встановленого ст.ст. 680, 681 ЦК України. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне. 13 жовтня 2010 року [PERSON] купила у відповідачів квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Договором купівлі-продажу від 13.10.2010 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] Перед укладанням Договору позивачем було оглянуто вказану квартиру. Недоліків, які б перешкоджали використанню квартири за цільовим призначенням на момент огляду виявлено не було, що зазначено в п. 11 Договору і визнається сторонами. Суд приймає до уваги, як обґрунтовані доводи представника позивача про те, що в момент укладання Договору купівлі-продажу опалювальний сезон ще не розпочався, тому перевірити справність системи опалення не виявлялось можливим. З матеріалів справи убачається, що позивач звернулася до Київської міської державної адміністрації з заявою на предмет відсутності опалення в своїй квартирі. Відповідно до акту обмеження квартири від 19.01.2011 року, складеного комісією у складі представників відділення № 3 КП «Житло-сервіс», а саме: інженерів O.A. Приживарова, В.М. Лановського, слюсаря-сантехніка С.П. Езерського, останніми було проведено обстеження квартири [ADDRESS], за результатами якого було виявлено, що власниками квартири самовільно проведено переобладнання системи опалення у квартирі, стояки системи опалення працюють задовільно, а при монтажу приладів опалення порушено під'єднання до стояку (виконано не проектне підключення), що і стало причиною відсутності теплопостачання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів того, що на момент придбання квартири відповідачами було здійснено перепланування квартири (технічний паспорт квартири з відповідними відмітками або план квартири з переплануванням тощо) чи переобладнання системи опалення, в матеріалах справи немає. Доказування, згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зазначені в акті обстеження квартири від 19.01.2011р. причини відсутності теплопостачання, зокрема, - проведене власниками квартири переобладнання системи опалення в квартирі, суд враховує, що позивач протягом 3 місяців та на час складання акту вже була власником зазначеної квартири. Всі зазначені обставини не дозволяють суду дійти до висновку про те, що відповідачами здійснено самовільне переобладнання системи опалення в квартирі, яке стало причиною фактичного неотримання позивачем послуг з опалення. Відповідно, підстав для стягнення з відповідачів матеріальної шкоди, яка полягає у вигляді вартості нарахованого (але не спожитого) опалення в сумі 10 917, 51 грн., суд не убачає. Виписка з історії хвороби позивача №1101091509 від 01.01.2011р. свідчить про наявність у позивача хвороби вірусного походження (грип А Н1N1) та здійснені витрати на його лікування, що не дозволяє дійти до висновку про наявність причинно-наслідкового зв'язку між відсутністю опалення в квартирі і витратами позивача на лікування хвороби, а також не підтверджує вину відповідачів у захворюванні позивачки. Є обґрунтованою і заява відповідачів про застосування строку позовної давності з наступних підстав. Позивач придбала квартиру у 2010 році. Недоліки системи тепло опалення були виявлені 19.01.2011р. та зафіксовані в акті обстеження квартири. Відповідно до ст. 680 Цивільного кодексу України, якщо на товар не встановлений гарантійний строк або строк придатності, вимога у зв'язку з його недоліками може бути пред'явлена покупцем за умови, що недоліки були виявлені протягом розумного строку, але в межах двох років, а щодо нерухомого майна - в межах трьох років від дня передання товару покупцеві. Однак, відповідно до ст. 681 Цивільного кодексу України, - до вимог у зв'язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього Кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності). Тобто, позивач мала звернутися до відповідачів з вимогою протягом року з дня виявлення нею недоліків товару (нерухомого майна) - до 19.01.2012року. Звернулася позивач до суду з позовом тільки 20.09.2013р. Згідно з частиною 3 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки строк позовної давності в один рік від продажу квартири позивачем пропущено, вину відповідачів у відсутності теплопостачання в квартиру у 2011 році та хворобі позивача не доведено, позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди внаслідок недоліків проданого товару задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed