Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. У позові вказала, що 2 листопада 1963 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Відповідно до рішення виконкому Лубенської міської ради №153 від 09.04.1964 року останньому було надано в безстрокове користування земельна ділянка площею 550 м.кв. за адресою [ADDRESS] на якій вони спільно побудували будинок. 22.07.1974 року цей будинок було здано в експлуатацію. При цьому у зв'язку зі зміною нумерації будинків по [ADDRESS] 12.05.1981 року шлюб між нею та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, відповідно до свідоцтва на право власності на частку у спільному майні подружжя, виданого 25.06.1981 року їм дісталося по ? частині вищевказаного будинку. При цьому у зв'язку зі зміною нумерації будинків по [ADDRESS]. Однак, вони продовжували проживати в одному будинку, однією сім»єю та вести спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті і впродовж всіх років вона продовжувала користуватися всім будинком з надвірними спорудами, доглядає за ним, робить поточні та капітальні ремонти, сплачує комунальні послуги. Позивачка вважає себе добросовісним набувачем на ? частину будинку, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки безперервно та відкрито користується ним, інших спадкоємців у померлого немає, заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, тому прохає суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, що залишилося після смерті [INFO] [PERSON] і складається з ? частини домоволодіння, розташованого по [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачки - [PERSON]., що діє по довіреності (а.с.16) позовні вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Відповідач - територіальна громада в особі Лубенської міської ради про розгляд справи повідомлена належним чином, надіслала суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представник залученої до участі в справі в якості третьої особи реєстраційної служби Лубенського МРУЮ в судове засідання не з»явився про час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивачки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Згідно з ст.181ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] народилася [INFO] в с. Бочки Хорольського району Полтавської області (а.с.4). Позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 2.11.1963 року по 12.05.1981 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Відповідно до договору №4885 від 09.06.1964 року про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку та акту відводу земельної ділянки, її чоловіку [PERSON] була виділена в безстрокове користування земельна ділянка площею 550 м.кв. за адресою [ADDRESS], де вони і побудували будинок, (а.с.7-9). В подальшому у зв'язку з зміною нумерації будинків по [ADDRESS] Відповідно до довідки ТзОВ «БТІМ» домоволодіння по [ADDRESS] складається з житлового будинку «А-1», погребу під житловим будинком «а1», сараю «Б», прибудов до сараю «б», «б1», «б2», вбиральні «Г», огорожі №1,№2 та вигрібної ями №3 (а.с.10-12). Після розірвання шлюбу, відповідно до свідоцтва на право власності на частку у спільному майні подружжя, виданого 25.06.1981 року було визначено, що позивачці належить у спільному майні подружжя ? частина вищевказаного будинку з відповідною частиною побудов (а.с.13). Відповідно [PERSON] також належала ? частина вказаного домоволодіння. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.15). Позивачка ж весь цей час проживає та зареєстрована за вищевказаною адресою (а.с.14). При цьому добросовісно, безперервно та відкрито користується домоволодінням в цілому, доглядає за ним, постійно робить капітальні та поточні ремонти, сплачує комунальні послуги. Ніхто цих обставин не оспорював і не оспорює. Частиною 1 ст. 344 ЦК України, передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Цивільний кодекс України набрав чинності 1 січня 2004 р., тому норма ст. 344 даного Кодексу може застосовуватися до правовідносин, які виникли після 1 січня 2001 року. Давність володіння позивачкою спірною частиною домоволодінням складає 13 років. Факт відкритості та безперервності володіння частиною домоволодіння відповідачем визнаний та не оспорюється. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне визнати за нею право власності на ? частину спірного домоволодіння за набувальною давністю.

Outcome: approved