Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності, в якому просять усунути створені [PERSON] перешкоди у здійсненні їх права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням вказаної квартири. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON], [INFO], зареєстрований у квартирі [ADDRESS], не є членом сім'ї власників цієї квартири, якими є позивачі, у квартирі не проживає та ніколи не проживав. Реєстрація відповідача у квартирі створює позивачам перешкоди у у користуванні належним їм житлом та вимагає додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг, у зв'язку з чим позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням вказаної квартири. Позивачі подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали, просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся за місцем його реєстрації. Судові повістки повернуто суду у зв'язку із закінчення встановленого строку зберігання. На підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.12.1996 року, виданого органом приватизації державного житлового фонду Старокиївського району м.Києва, належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної власності. Згідно з довідкою за формою №3 від 19.12.2014 року №673, виданою Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району», у вказаній квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є членами однієї сім'ї, та відповідач [PERSON]. Відповідач зареєстрований у зазначеному житлі з 04.04.2013 року. Згідно з актами від 19.12.2014 року та 30.04.2015 року, складеними представниками Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 105 Голосіївського району», [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS]. Підставами звернення позивачів до суду з даним позовом є порушення їхнього права власності, зокрема, права користування майном, яке вони просять захистити на підставі ст.391 ЦК України. Згідно з ч.1-2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, ммає право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК країни право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з роз'ясненнями, наданими Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.33 постанови від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57 - 59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об'єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не проживав та не проживає у квартирі [ADDRESS], не є власником цієї квартири або членом сім'ї її власників, а його реєстрація за вказаною адресою перешкоджає позивачам вільно реалізувати своє право користуватися і розпоряджатися жилим приміщенням. Отже, на підставі вищезазначених приписів чинного законодавства, беручи до уваги досліджені судом докази у справі, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.88 ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved