Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 21.09.2015 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення коштів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з 06.02.2006 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрований відділом Сиваською селищною радою Новотроїцького району Херсонської області, актовий запис №02. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Усі обовязки по вихованню дітей несе вона самостійно. Діти проживають з нею і знаходяться на її повному утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає та ухиляється від добровільного виконання свого батьківського обовязку по утриманню дітей, просила стягнути з відповідача кошти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивачка до судового засідання не зявилася, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягла та просила стягнути на її користь аліменти для утримання їх спільних з відповідачем дітей. Відповідач в судовому засіданні не зявився, направив до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнала повністю, не заперечує проти того, щоб з нього стягували аліменти на утримання його неповнолітніх дітей. Суд, відповідно до ст. 169 ЦПК України, вважає за можливе слухати справу у відсутність сторін, оскільки це передбачено чинним законодавством. Перевіривши матеріали справи, враховуючи доводи позивачки в обґрунтування позову та визнання позову відповідачем, та ті обставини, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами Сімейного Кодексу: ст.ст. 180-184 СК України; п.15-19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні встановлено факт ненадання відповідачем коштів на утримання дітей, адже, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Суд погоджується із вимогами позивачки і вважає можливим стягнути з відповідача кошти на утримання дітей, синів та доньку в розмірі 1/2 частини зі всіх видів доходу, так як він має можливість сплачувати аліменти на неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і визнання позову. Позивачка в судовому довела обставини, на які вона посилалася, а саме факт несплати відповідачем коштів на утримання дітей та наявність умов для сплати аліментів відповідачем на неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для стягнення аліментів від дня предявлення позову, а саме від 21.09.2015 року. Судові витрати, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним віднести за рахунок відповідача і стягнути з нього 487,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі зазначеного, ст.ст. 180-184 СК України; п.15-19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів і

Outcome: approved