Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати за кожним з них право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки наданої для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1169 га, що знаходяться в с. Перевіз, Васильківського району, Київської області, які залишилася після смерті [INFO] [PERSON]. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді зазначеної земельної ділянки. Вони є спадкоємцями першої черги, звернулась до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Однак, нотаріус відмовив їм в оформленні права власності на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку на ім'я померлого. За життя [PERSON] подав документи у відповідні установи для оформлення права власності на земельну ділянку, однак не встиг отримати правовстановлюючий документ і зареєструвати у передбаченому законом порядку право власності на землю. Інших спадкоємців після померлого немає. Сторони до суду не з'явилися. Позивачі надали письмові заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять справу слухати у їх відсутності. Представник Дзвінківської сільської ради Васильківського району Київської областідо суду не з'явився, надіслав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (що діяв на момент винекнення права спадкодавця на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Як роз'яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей зроблений актовий запис № 499, що підтверджує свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 08.10.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.10.1975 р. (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 04.09.1976 р., та відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 18.11.1983 р., [PERSON] є батьком [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13, 15). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 09.08.1997 р., [PERSON] уклав шлюб з [PERSON], якій після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]» (а.с. 14). Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачі, відповідно до ст 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] Однак позивачам постановою державного нотаріуса 14-ої Київської державної нотаріальної контори ГТУЮ у місті Києві № 02-31 від 21.09.2016 р. у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом було відмовлено. Неможливість їх видачі мотивована тим, що ними не буди подані документи, що стверджують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку (а.с.18). Разом з тим, як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, за кадастровим номером [NUMBER], площею 0,1169 га, що знаходяться в с. Перевіз, Васильківського району, Київської області, належить на праві власності [PERSON] (а.с. 19). Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивачів щодо спадкування підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно, а тому позов слід задовольнити. Позивачі не просили покладати судові витрати на відповідача.

Outcome: approved