Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], і дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дітей, посилаючись на те, що відповідач є батьком дітей і не виконує свого обовязку матеріально їх утримувати. Діти перебувають на її (позивачки) утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на положення ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на вищевказані факти та докази. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] являються батьками дітей: [PERSON], [INFO], і дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти сторін перебувають на утриманні матері [PERSON], що підтверджується довідкою Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області №391 від 08.11.2016 року та поясненнями [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Іншим способом виплати аліментів є судовий (спірний), що передбачено ч. 3 ст. 181 СК України. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 (п.17) розяснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач [PERSON] являється працездатною особою, а тому може надавати матеріальну допомогу своїм дітям. Визнання відповідачем предявленого позову про стягнення аліментів не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved