Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги позивач обґрунтовують тим, що 11.09.2016 померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: вул. Микулинецька, 2, с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області. Вказане будинковолодіння було колгоспним двором. Звернувшись в нотконтору з метою оформлення права власності на вказану частину будинку, позивачу було відмовлено, тому останній просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: вул. Микулинецька, 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. В судовому засіданні позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: вул. Микулинецька, 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Також просить суд визнати за ним права та обовязки забудовника житлової прибудови під літ. «А1», загальною площею 53,5 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м; прибудови під літерою «а1», загальною площею 13,3 кв.м,; прибудови під літерою «а2», загальною площею 13,3 кв.м; хліва під літерою «Е», які розташовані по вул. Микулинецька, 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Позивач уточнені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити, про що подав письмову заяву. Справу просить слухати у його відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД №210030 від 12 вересня 2016 року, виданого [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, 11 вересня 2016 року померла [PERSON]. 09 серпня 2016 року [PERSON] розпорядилася частиною свого майна на випадок смерті та склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області [PERSON]-К.Л., зареєстрований в реєстрі за № 51, згідно якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і на що вона за Законом матиме право, заповіла сину - позивачу [PERSON], [INFO], що проживає в [INFO]. Відповідно до довідки №238, виданої виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 20 березня 2017 року, будинковолодіння по вул. Микулинецька, буд. 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області станом на 01 липня 1990 року рахується як колишній колгоспний двір, члени якого є: голова двору - [PERSON], [INFO] (померла 04.12.2008 р.); дочка - [PERSON], [INFO] (померла 11.09.2016 р.); онук - [PERSON], [INFO] Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 15 березня 2017 року за вих. № 255, по обліку бюро станом на 15 березня 2017 року будинковолодіння № 2 по вул. Микулинецькій в с. Лучка Тернопільського району належить: 2/3 частки [PERSON]; 1/3 частка [PERSON]. [PERSON] успадкував 1/3 частку вказаного житлового будинку після смерті бабусі [PERSON] Як вбачається з Інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 15 березня 2017 за вих. № 256, за матеріалами бюро станом на 01 січня 2013 року державна реєстрація житлового будинку № 2 по вул. Микулинецька в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області за [PERSON] в бюро технічної інвентаризації не проведена. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд з Технічного паспорту на житловий будинок з спорудами № 2 по вул. Микулинецька в с. Лучка Тернопільського району, виданого Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації 15.03.2017 р., дане будинковолодіння складається з житлового будинку під літерою «А» 1982 року побудови, житлової прибудови під літерою «А1» по плану 2010 року побудови, прибудови під літерою «а1» 2010 року побудови, прибудови під літерою «а2», підвалу під літерою «Пд» до 1939 року побудови, господарської будівлі під літерою «В» до 1939 року побудови, підвалу під літерою «Пд(В)» до 1939 року побудови, хліву під літерою «Е» 1996 року побудови, вбиральні під літерою «Д» по плану, воріт «2», огорожі «З», хвіртки «4», вимощення «III», септик під літерою «С». Замовником технічної інвентаризації у вказаному технічному паспорті вказаний позивач [PERSON]. Як вбачається з експлікації приміщень до плану житлового будинку по вул. Микулинець, 2 в с. Лучка Тернопільського району, загальна площа житлового будинку всього по літері «А» становить 143,4 кв. м., житлова 73,8 кв.м. Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори №708/02-14 від 23 березня 2017 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 11 вересня 2016 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК УРСР (в редакції, що діяла до 16.12.1993 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. Достовірними доказами встановлено, що після 15 квітня 1991 року, із вступом в силу Закону України «Про власність» майно вказаного колгоспного двору не змінилося. Доказів того, що спірний житловий будинок станом на 15 квітня 1991 року було переведено до іншої суспільної групи, матеріали цивільної справи не містять. Підстав вважати його самочинно збудованим майном суд не вбачає. Отже, домоволодіння по вул. Микулинецькій, 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області належало трьом членам колгоспного двору ([PERSON], [PERSON], [PERSON]) в рівних долях на праві спільної сумісної власності, тобто по 1/3 частці кожному. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі наявності заповіту в силу ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Згідно ст.392 ЦК України власник може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як вбачається із технічного паспорта на житловий будинок №2 по вул. Микулинецькій в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, виготовленого за станом на 15 березня 2017 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, та інформаційної довідки №255 від 15 березня 2017 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, у вказаному будинковолодінні є самочинно збудовані будівлі, а саме: житлова прибудова під літ. «А1», загальною площею 53,5 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м; прибудова під літерою «а1», загальною площею 13,3 кв.м,; прибудова під літерою «а2», загальною площею 13,3 кв.м; хлів під літерою «Е». Рішенням №28 від 29 травня 2007 року, винесеним [PERSON] сільською радою Тернопільського району Тернопільської області надано дозвіл [PERSON] на добудову та надбудову до житлового будинку в с. Лучка по вул. Микулинецька. Згідно ст. 331 Цивільного кодексу України правовласності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Пунктом 8 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Аналізуючи вище наведені обставини, з огляду на той факт що будинковолодіння за адресою: вул. Микулинецька, 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області являється колгоспним двором, тому суд вважає, що позов слід задоволити, визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що розташований за адресою: вул. Микулинецька, 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] права та обовязки забудовника житлової прибудови під літ. «А1», загальною площею 53,5 кв.м, житловою площею 27,3 кв.м; прибудови під літерою «а1», загальною площею 13,3 кв.м,; прибудови під літерою «а2», загальною площею 13,3 кв.м; хліва під літерою «Е», які розташовані по вул. Микулинецька, 2 в с. Лучка Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON].

Outcome: approved