Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

Позивачі звернулися до Пологівського районного суду Запорізької області з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] і [PERSON] зазначили, що вони є дітьми [PERSON], яка померла [INFO] року і після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,2702 га, яка розташована на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також жилого будинку загальною площею 78,0 кв.м, в тому числі житловою площею 40,6 кв.м з господарськими спорудами до нього, який розташований у [ADDRESS]. Позивачі зазначили в позові, що вони прийняли спадщину після смерті їх матері, звернувшись у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини і про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом. Крім них, позивачів, у їх матері спадкоємців першої черги за законом нема. Приватний нотаріус Носенко Ю.А. видала їм, позивачам, свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, яка належала за життя їх матері, в рівних частках за кожним, тобто по 1/2 частині. Разом з тим, постановами приватного нотаріуса Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А. від 25 листопада 2016 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті їх матері на жилий будинок. Причиною такої відмови стала та обставина, що за життя [PERSON] не оформила документально своє право власності на жилий будинок [ADDRESS], у зв'язку з чим вони, позивачі у справі, не надали нотаріусу правовстановлюючий документ на спадковий жилий будинок. На теперішній час вони не можуть провести державну реєстрацію спадкового будинку на [PERSON], так як вона померла, зареєструвати право власності на померлу особу не можливо. З-за неможливості оформити спадщину через нотаріальну контору у позивачів виникла необхідність звернення до суду з даним позовом. Просять постановити судове рішення, яким визнати за ними, [PERSON] і [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON], померлої [INFO] року, право власності на 1/2 частину за кожним з позивачів жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який складається з жилого будинку літ. «А» загальною площею 78,0 кв.м, житловою площею 40,6 кв.м, і господарських будівель та споруд до нього: веранди літ. «а», сараю літ. «Б», сараю літ. «В», погрібу літ. «Г»; вбиральні літ. «Ж», колодязю літ. «К», розташованого у [ADDRESS]. Особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про явку в судове засідання (а.с.71-73). Позивачі, представник відповідача в судове засідання надали письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивачі підтримують позовні вимоги, просять задовольнити їх з зазначених у позові підстав. Просять постановити судове рішення у підготовчому засіданні згідно ч.3 ст.200 ЦПК України. Фіксацію підготовчого засідання технічними засобами просять не проводити (а.с.75,76). Секретар Пологівської сільської ради своєю заявою до суду повідомила, що сільська рада позовні вимоги [PERSON] і [PERSON] визнає повністю. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] і [PERSON] сільська рада заперечень не має. Просять розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради (а.с.74). У зв'язку з надходженням від всіх осіб, які беруть участь у справі, заяв про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглядається судом без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачами, з'ясувавши міркування представника відповідача щодо заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Суд вважає за можливе постановити судове рішення у підготовчому засіданні за правилами ч.3 ст.200 ЦПК України, згідно якої за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Пологівською сільською радою Пологівського району Запорізької області 03 березня 1967 року, а також з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого райвідділом ЗАГС м.Пологи 17 жовтня 1987 року, встановлено, що [PERSON] [INFO] є дочкою [PERSON] (а.с.11-12). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Пологівською сільською радою Пологівського району Запорізької області 13 серпня 1964 року, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є сином [PERSON] (а.с.15). Судом з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області 12 вересня 2014 року, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року у с.Пологи Пологівського району Запорізької області (а.с.7). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,2702 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також жилого будинку загальною площею 78,0 кв.м, в тому числі житловою площею 40,6 кв.м з господарськими спорудами до нього, який розташований у [ADDRESS]. Згідно копії довідки секретаря Пологівської сільської ради Запорізької області №1375 від 29 листопада 2016 року, житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS], рахується за даними погосподарської книги за [PERSON], яка постійно проживала і була зареєстрована за цією адресою з 1963 року по день смерті, тобто по [INFO] року. Померла за вказаною адресою на день смерті проживала одна. Спадкоємцями за законом є донька [PERSON] [INFO] і син [PERSON] [INFO]. Інших спадкоємців нема. Заборони на житловий будинок відсутні (а.с.8). З копії розпорядження голови Пологівськогої сільської ради №2осн від 03 лютого 2016 року «Про перейменування вулиць» встановлено, що провулок Жовтневий у с.Пологи перейменований на провулок імені Івана Мосейка (а.с.33). З виписки з погосподарської книги №18 по Пологівській сільській раді Пологівського району Запорізької області встановлено, що згідно запису №1432-1, житловий будинок [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності. Згідно рішення виконкому Пологівської сільської ради народних депутатів №47 від 19 жовтня 1995 року, земельна ділянка, розташована у с.Пологи по провул.імені Івана Мосейка (Жовтневий),4, передана [PERSON] в постійне користування для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с.24,31-32). З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] 17 жовтня 2016 року, судом встановлено, що право власності на жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], не зареєстроване (а.с.25-27). Зі звіту з незалежної оцінки на а.с.28-30 встановлено, що станом на 22 січня 2018 року жилий будинок [ADDRESS] з господарськими будівлями та спорудами до нього має ринкову вартість в розмірі 72155 грн., з якої позивачами сплачений судовий збір згідно квитанцій на а.с.1,2. Планування внутрішніх приміщень будинку відповідає проектному рішенню, відхилень від плану БТІ не виявлено. Судом з копії спадкової справи №19/2015 до майна померлої [INFO] року [PERSON] встановлено, що приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А. 02 грудня 2016 року видала свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку, яка належала [PERSON], її дітям - [PERSON] і [PERSON] в рівних частинах кожному, тобто по 1/2 частині (а.с.67,зворот;69). Приватний нотаріус Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області Носенко Ю.А. своїми постановами від 25 листопада 2016 року №№1427/02-31, 1428/02-31 відмовила [PERSON] і [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлої [INFO] року [PERSON] у зв'язку з тим, що правовстановлюючий документ на спадковий будинок спадкоємцями приватному нотаріусу не наданий, що унеможливлює видачу свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.57-58;59). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності на інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до положення ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених Законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого права, при цьому, охоронюваний законом інтерес треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам. Стаття 16 Цивільного кодексу України визначає способи захисту цивільних прав, одним з яких є визнання відповідного права. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки судом встановлено, що позивачам приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність і реєстрацію правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння; представник відповідача по справі Пологівської сільської ради Пологівського району Запорізької області в своїй заяві до суду не заперечує проти задоволення позову [PERSON] і [PERSON]; факт володіння і розпорядження за життя [PERSON] спадковим жилим будинком знайшов своє підтвердження в судовому засіданні вищенаведеними письмовими доказами; факт прийняття спадщини позивачами підтверджено їх своєчасним зверненням до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини і видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом; позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, яке залишилося після смерті їх матері, суд вважає можливим визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом після смерті їх матері [PERSON] на спадкове майно, яке складається з жилого будинку, розташованого у [ADDRESS], з господарчими спорудами і будівлями до нього, по 1/2 частині за кожним із позивачів.

Outcome: approved