Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідачів про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] року помер їх дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки [ADDRESS]. Зазначають, що вони є спадкоємцями померлого, однак не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки наявний спір між спадкоємцями. В зв'язку з чим просять визнати за ними право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: по ? частині земельної ділянки [ADDRESS]. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просила визнати за позивачами право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме: по 1/3 частині вказаної земельної ділянки. Представник відповідача в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась по невідомій суду причині, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена судом належним чином. Тому суд вважає за можливе справу слухати у її відсутності по наявним в матеріалах справи доказам. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 18.12.2012 року (а.с. ). Останньому на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0709 га, яка розташована в [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №352443 від 25.03.2009 року (а.с. ). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Частиною 3 ст. 1266 ЦК України передбачено, що племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. З пояснень представника позивачів та досліджених матеріалів справи вбачається, що батько позивачів [PERSON], який був братом спадкодавця, помер [INFO] року і єдиними спадкоємцями після смерті [PERSON] є племінники [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, дослідивши представлені докази в їх сукупності, судом встановлено, що позивачі у визначеному законом порядку прийняли спадщину, шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а тому вважаються такими, що прийняла спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України. Про відмову від прийняття спадщини не заявляли. Інший спадкоємець [PERSON] також прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу, про що свідчать матеріали спадкової справи (а.с. ). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати за позивачами право власності на спадкове майно, а саме: по 1/3 частині за кожною земельної ділянка площею 0,0709 га, яка розташована в [ADDRESS]. При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача [PERSON] про належність їй частки у спадковому майні та прийнятті спадщини, оскільки вони відповідним доказами не підтверджуються і перебування у фактичних шлюбних стосунках відносить її до спадкоємців іншої черги.

Outcome: approved