Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про позбавлення права користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог виступає КЖРЕП №17, посилаючись на те, що позивачка [PERSON] є власницею квартири, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 1/120. Відповідач по справі, [PERSON] був зареєстрований з 23.09.2008 року за вищевказаним місцем проживання, так як був чоловіком доньки позивачки [PERSON] Вказує, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12.07.2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та з вказаного часу відповідач не проживає за вищевказаною адресою. Вказує, що її колишній зять відповідач по справі з травня 2012 року проживав разом зі своїми батьками за адресою: м.Чернівці, вул. Проспект Незалежності, 84-А/119. Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Проте як вказує позивачка, відповідач не проживає за вищевказаною адресою, він втратив право на користування квартирою внаслідок його відсутності без поважних причин понад один рік. Згідо з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником. При цьому, вказує позивачка, ніякої домовленості, щодо збереження за відповідачем житлової площі між ними не існує. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Разом з тим, згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На основі наведеного позивачка просить позбавити відповідача [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не зявилася, проте до початку судового засідання від її представників до суду надійшла заява про розгляд даної справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити та не заперечують щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду даної справи в суді в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності та постановити заочне рішення. Представник третьої особи без самостійних вимог КЖРЕП №17 в судове засідання не зявились, проте до початку судового засідання від них до суду надійшла заява про розгляд даної справи у їх відсутність, розгляд позовних вимог залишають на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 1/120, що підтверджується договором купівлі-продажу від 27.12.2007 року (а.с.6) та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06.05.2015 року (а.с.21). Як вбачається з довідки КЖРЕП №17 від 11.03.2015 року за адресою м.Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 1/120 зареєстровані відповідач [PERSON] та внук позивачки [PERSON] (а.с.11). Однак як вбачається з акту №61 від 12.03.2015 року з травня 2012 року [PERSON] за адресою м. Чернівці, вул. Південно-Кільцева, 1/120 не проживає (а.с.10). Відповідно до ст. 41 Конституції України - кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 391 ЦК України - власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. За ч.1 ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім»ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають до задоволення, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування спірним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved