Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 25.10.2018 уточнила позовні вимоги, просить визнати за нею право власності на пиломатеріали хвойних порід та дуба в кількості 10 куб.м, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], та зняти арешт із зазначеного майна, накладеного 26.10.2017. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що 26.10.2017 її зять [PERSON] повідомив, що державним виконавцем Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області Гончар О.Б. в ході примусового виконання виконавчого листа № 442/5813/13-ц, виданого Стрийським міськрайонним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики, описано і накладено арешт на пиломатеріали хвойних порід та дуба, які знаходились на території за місцем реєстрації боржника. Під час опису та арешту [PERSON] вказував державному виконавцю на те, що дане майно йому не належить, так як дані пиломатеріали хвойних порід та дуба належать їй на праві власності, оскільки були придбані нею в ФОП [PERSON] у 2006 році, що підтверджується видатковими накладними № РН-001991 від 16.03.2006, № РН-000995 від 23.03.2006. Оскільки в неї не було вільної території на власній земельній ділянці для розміщення придбаної дошки, [PERSON] дозволив розмістити пиломатеріали на території його земельної ділянки за адресою: [ADDRESS]. Вважає, що арешт зазначеного майна обмежує її право як власника і добросовісного набувача рухомого майна, а тому повинен бути знятий в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Представник позивачки [PERSON] адвокат Партика О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить їх задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивачки підтримав, просить їх задовольнити. Пояснив, що пиломатеріали хвойних порід та дуба, на які накладено арешт, належать його тещі [PERSON], а тому слід зняти арешт із вказаного майна. Представник відповідача Стрийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Гончар О.Б. у судовому засіданні позовні вимоги заперечила, просить у їх задоволенні відмовити, покликаючись на те, що позов [PERSON] є безпідставним та поданий з метою уникнення виконання зобов'язань [PERSON] перед [PERSON] щодо стягнення заборгованості за договором позики. Крім цього, позивачкою не надано належних та допустимих доказів того, що вона є власницею арештованого майна, оскільки боржником [PERSON] їй надавалися видаткові накладні від 17.09.2008 та 20.03.2006 на ім'я [PERSON], який за словами боржника [PERSON] був власником арештованого майна. Представник відповідача [PERSON] адвокат Коцан Р.М. у судовому засіданні позовні вимоги заперечив, покликаючись на те, що 26.10.2017 державним виконавцем Стрийського міськрайонного ВДВС Гончар О.Б. в ході примусового виконання виконавчого листа №442/5849/13-ц, виданого 17.07.2017 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 811512 грн., винесено постанову опису й арешту майна, яке належить боржнику [PERSON], а саме: пиломатеріалів хвойних порід та дуба в кількості 10 куб.м (зі слів боржника [PERSON]), що знаходяться на території житлового будинку за адресою: [ADDRESS], який належить йому на праві власності. Під час проведення арешту майна [PERSON] та двоє його знайомих, які були залучені як поняті, складали вищевказані пиломатеріали. Сам боржник не заперечував, що він є власником цих пиломатеріалів, про що свідчить його підпис у постанові від 26.10.2017. Крім цього, при ознайомленні з видатковими накладними, наданими державному виконавцю та долученими до даної позовної заяви, виявлено розбіжності в номерах накладних та в особі одержувача пиломатеріалів. Так, у виконавчу службу позивачка пред'явила видаткові накладні №РН-000801 від 17.09.2008 та № РН-001001 від 20.03.2006 на ім'я [PERSON]. Крім цього, виникають сумніви в достовірності даних видаткових накладних, оскільки видаткова накладна від 20.03.2006 значиться за № РН-001001, а видаткова накладна від 23.03.2006 за №РН-000995, що свідчить про порушення порядковості номерів видаткових накладних. Окрім того, арештоване майно у вигляді пиломатеріалів хвойних порід та дуба не визначене індивідуальними ознаками, а тому позивачка не може стверджувати, що вказане майно належить саме їй, а не [PERSON] чи [PERSON], на земельній ділянці якого вони знаходилися. Більше того, видаткова накладна вважається документом первинного обліку та не є розрахунковим документом, і відповідно, не може підтверджувати придбання позивачкою [PERSON] пиломатеріалів чи підтверджувати її право власності на ці пиломатеріали, а тим більше бути допустимим, достовірним та достатнім доказом у даній справі. Звертає увагу на те, що частина пиломатеріалів хвойних порід та дуба є сирими (свіжими), що підтверджує факт їх недавнього виготовлення та, відповідно, купівлі. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Стрийського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Львівській області в ході примусового виконання виконавчого листа № 442/5849/13-ц, виданого 17.07.2017 Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу в розмірі 811512 грн. у присутності понятих [PERSON], [PERSON] та представника стягувача [PERSON] було описано та накладено арешт на пиломатеріали хвойних порід та дуба необрізні в кількості 10 куб.м (зі слів боржника [PERSON]), що знаходяться на території за місцем реєстрації боржника за адресою: [ADDRESS], про що винесено постанову опису й арешту майна від 26.10.2017 /а.с. 22-23/. Боржник [PERSON] заяв та зауважень під час опису майна не подавав, про що свідчить його підпис у постанові від 26.10.2017 /а.с. 23 на звороті/. Як на правову підставу для зняття арешту з майна позивачка покликається на те, що пиломатеріали хвойних порід та дуба (дошки хвойної породи обрізні, дошки хвойної породи необрізні, дошки необрізні дуб) належать їй на праві власності на підставі видаткових накладних: № РН-001991 від 16.03.2006, згідно з якою [PERSON] отримала від ФОП [PERSON] дошку необрізну дуб у кількості 4,050 куб.м на загальна суму 3442,50 грн., та №РН-000995 від 23.03.2006, згідно з якою [PERSON] отримала від ФОП [PERSON] дошку хвойної породи обрізну в кількості 5,440 куб.м, дошку хвойної породи необрізну в кількості 9,480 куб.м на загальна суму 10786,00 грн. /а.с. 6/ З оглянутих судом матеріалів виконавчого провадження встановлено, що з метою скасування арешту майна державному виконавцю надано видаткові накладні на отримання пиломатеріалів ФОП [PERSON] від ФОП [PERSON], а саме: видаткову накладну № РН-0000801 від 17.09.2008 про отримання дошки хвойної породи обрізної в кількості 5,370 куб.м, дошки хвойної породи необрізної в кількості 9,000 куб.м на загальна суму 10414,50 грн. та видаткову накладну № РН-001001 від 20.03.2006 про отримання дошки необрізної дуб у кількості 4,200 куб.м на загальна суму 3570,00 грн., на підставі яких, за твердження боржника [PERSON], арештоване майно належало [PERSON] /а.с. 20/ Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв'язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03 червня 2016 року № 5, позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Суд не бере до уваги покликання позивачки на те, що майно, на яке накладено арешт, належить їй на підставі видаткових накладних, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну. Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб'єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов'язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок. Видаткова накладна - це супровідний документ у комерційній практиці, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставляються покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і відомості про постачальника та одержувача. Таким чином, видаткова накладна тільки в сукупності з розрахунковими документами свідчить про укладення договору купівлі-продажу між продавцем і покупцем. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано жодних належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів щодо належності їй пиломатеріалів хвойних порід та дуба в кількості 10 куб.м, які знаходяться за адресою: [ADDRESS], а тому в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання за нею права власності та зняття арешту з майна слід відмовити.

Outcome: dismissed