Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, вказуючи, що вона, перебуваючи у шлюбі зі своїм чоловіком [PERSON], який було зареєстровано 01.11.1975 року вирішили збудувати будинок, в зв'язку з чим отримали необхідні дозволи на забудову індивідуальної садиби. Крім того, на підставі протоколу загальних зборів колгоспників колгоспу ім. Леніна від 15.03.1978 року було вирішено виділити земельну ділянку [PERSON] під забудову розміром 0,15 га, після чого вони разом побудували будинок [ADDRESS]. Також зазначає, що після будівництва будинку вони разом стали в ньому проживати, як чоловік і дружина та вели спільне господарство. [INFO] року її чоловік помер. Проте, за життя чоловіка вона з родиною переїхала до Першотравневого району, де мали намір оселитися всією сім'єю, а чоловік залишився постійно проживати у зазначеному будинку і періодично приїздив до них залишаючись доглядати за спільним будинком. Після його смерті вона мала намір успадкувати належне йому майно, у тому числі і зазначений будинок, однак пропустила встановлені законом строки для прийняття спадщини, які згодом були поновлені рішенням Володарського районного суду. Незважаючи на поновлення судом їй строку для прийняття спадщини вона позбавлена можливості оформити на себе право власності в порядку спадкування за законом на зазначений будинок, оскільки будинок не було зареєстровано у БТІ та документи на нього не збереглися. Також зазначає, що інші спадкоємці крім неї не виразили бажання прийняти спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] В зв'язку чим просить визнати за нею право власності на ? частину будинку [ADDRESS], як її частку в спільній сумісній власності подружжя та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року в розмірі ? частини вищезазначеного будинку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов по вищезазначеним підставам підтримала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Також суду пояснила, що вона, перебуваючи у шлюбі зі своїм чоловіком разом, приблизно у 1977 - 1980 р.р. побудували будинок [ADDRESS]. Всіма документами щодо будівництва зазначеного будинку займався її чоловік. Після смерті чоловіка, який помер [INFO] року, стало відомо, що будинок в експлуатацію введено не було, в зв'язку з чим ніхто право власності на зазначений будинок не оформлював. Вона, як спадкоємець після смерті чоловіка, позбавлена можливості отримати свідоцтво в нотконторі про право на спадщину за законом на ? частину зазначеного будинку, яка належала померлому чоловіку, т.я. він при житті своє право власності на будинок не зареєстрував. У них з чоловіком є спільна донька [PERSON], яка не претендує на спадщину батька та до нотконтори з заявою про прийняття спадщини не зверталась. Інших спадкоємців немає. Її чоловік на час своєї смерті в зазначеному будинку мешкав один. Також пояснила, що оскільки будинок було побудовано нею та чоловіком в період шлюбу, то їй належить ? частина зазначеного будинку, як спільна сумісна власність. В зв'язку з чим просить визнати за нею право власності на ? частину будинку, як її частку в спільній сумісній власності подружжя, а на іншу ? частину будинку як на спадкове майно, яке залишилось після смерті її чоловіка в порядку спадкування. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та не заперечувала проти його задоволення. Суду пояснила, що вона є рідною донькою позивачки та [PERSON], який помер [INFO] року. Батько та мати при житті, перебуваючи у шлюбі побудували будинок [ADDRESS], однак будинок не було введено до експлуатації і право власності на нього ніхто не реєстрував. Вона, як спадкоємиця першої черги спадкування після смерті батька не бажає отримувати спадщину, яка залишилась після його смерті та до нотконтори з відповідною заявою не зверталась. Інших спадкоємців крім неї та матері після смерті батька немає. Батько на час смерті мешкав у спірному будинку один. Вважає, що необхідно визнати за позивачкою право власності на весь будинок у цілому. Представник відповідача Володарської селищної ради Володарського району Донецької області - Майшмаз Ф.С., який є селищним Головою, в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву, в якій просив справу розглянути без участі їх представника та прийняти рішення на розсуд суду. Представник третьої особи: Володарської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справу в його відсутність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини учасників процесу достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез*явившихся представника відповідача Володарської селищної ради Володарського району Донецької області та представника третьої особи: Володарської державної нотаріальної контори. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідачки [PERSON], розглянувши письмові заяви представника відповідача Володарської селищної ради Володарського району Донецької області та представника третьої особи: Володарської державної нотаріальної контори, дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу позивачка та [PERSON] уклали шлюб 01.11.1975 року, про що зроблено відповідний актовий запис №21. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження та актовим записом про зміну прізвища після укладення шлюбу. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року. Згідно повідомлення Володарської держнотконтори від 08.01.2014 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, Володарською держнотконторою 28.08.2013 року заведена спадкова справа № 188/2013, за заявою, за законом від гр. [PERSON] - дружини померлого. Свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось. Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 05.07.2013 року, яке набуло чинності 16.07.2013 року [PERSON] було встановлено три місяці додаткового строку для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. У відповідності до постанови державного нотаріуса Володарської державної нотаріальної контори Будика Н.М. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.09.2013 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння [ADDRESS] після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року на тій підставі, що свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене домоволодіння на ім'я [PERSON] видати неможливо за відсутністю реєстрації права власності на предмет спадкування та взагалі правовстановлюючого документу. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкту нерухомого майна та Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, наданих реєстраційною службою Володарського РУЮ, відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] відсутні, про що також зазначено у листі від 27.01.2014 року КП «Володарське БТІ». Згідно свідоцтва на забудову індивідуальної садиби [PERSON] отримав дозвіл № 71 на проведення робіт на підставі рішення № 34/4 від 29.06.1977 року Володарською селрадою на земельній ділянці [ADDRESS] на проведення будівельних робіт щодо забудови будинку у строк до 29.06.1980 року. Відповідно до акту про відвід меж та червоних смуг ділянок в натурі від 07.07.1977 року [PERSON] було відведено земельну ділянку площею 0,06 га. для будівництва житлового будинку по [ADDRESS]. 14 травня 2013 року ФОП [PERSON] на замову технічної інвентаризації [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на одноквартирний (садибний) житловий будинок [ADDRESS]. Як встановлено у судовому засіданні позивачка просить визнати за нею право власності на спірний будинок з двох підстав, а саме на ? його частину в порядку спадкування після смерті чоловіка, оскільки вважає, що дана частка йому належала на праві власності, та на іншу ? частину будинку, оскільки вважає, що ця частка належить їй, як майно придбане у період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя. Проте, ч.2 ст. 331 ЦК України передбачає, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Глава 86 книги 6 ЦК України передбачає п'ять черг спадкування за законом після смерті спадкодавця. Проте ч.1 ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу права на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, ст. 61 цього Кодексу передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивачкою в обґрунтування своїх стверджень не надано суду жодних доказів, про те, що ? частина домоволодіння [ADDRESS] на час смерті її чоловіка, належала йому на праві власності, а тому суд вважає, що позивачка не має права успадкувати майно, яке не належало спадкодавцю на час його смерті, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Щодо вимоги позивачки про визнання за нею права власності на ? частину будинку, з підстав того, що ця частка належить їй, як майно придбане у період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя слід зазначити наступне. Відповідно до правового змісту ст.ст. 22, 28 КпШС України, які діяли на час виниклих правовідносин майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними, та аналогічні положення закріплені в СК України. Проте, позивачкою в обґрунтування своїх доводів не надано суду жодних доказів з приводу того, що вона разом з чоловіком під час перебування у шлюбі побудували будинок [ADDRESS], а тому і позовні вимоги про визнання за нею права власності на ? частину зазначеного будинку, з підстав того, що ця частка належить їй, як майно придбане у період шлюбу і є спільною сумісною власністю подружжя задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги, саме з підстав зазначених позивачкою задоволенню не підлягають у повному обсязі в зв'язку з недоведеністю. Також слід зазначити, що суд не приймає до уваги доводи позивачки, про те, що вона з чоловіком побудували будинок саме [ADDRESS], який є предметом розгляду даної справи, оскільки з наданих нею доказів вбачається, що документи на забудову будинку видані на ім'я її чоловіка складені на інший будинок під № 20, технічний паспорт виготовлено у 2013 році за замовою позивачки складено на будинок № 26-а, а з наданого позивачкою рішення Володарської селищної ради від 27.06.2013 року Про нумерацію житлового будинку, яке наявне в матеріалах справи не вбачається, що будинку № 20, або будинку № 26-а присвоєне [ADDRESS]. Крім того, враховуючи, що позивачці в задоволенні її позовних вимог відмовлено у повному обсязі, суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати відшкодуванню з боку відповідачів на її користь не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed