Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] третя особа: ТОВ « КК КомЕнерго - Куп'янськ» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачам на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. За зазначеною адресою зареєстрований онук позивачів, відповідач по справі, який з 2008 року по теперішній час фактично не проживає у спірній квартирі. Відповідач не сплачує комунальні послуги за користування житловим приміщенням, не несе інших витрат по утриманню квартири. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстраційного обліку, у зв'язку з чим порушує права позивачів на користування та розпорядженням своїм майном. Враховуючи те, що відповідач добровільної згоди на зняття з реєстрації не надає, позивачі звернулися до суду з наступним позовом, який просять суд задовольнити. В судове засідання позивачі не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність, вимоги позову підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити, у разі неявки відповідача просять ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання також не з'явився. Направлені на його адресу судові повідомлення повернулись до суду, « з відміткою за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутність не з'явившогося відповідача на підставі наданих письмових доказів по справі. Представник третьої особи ТОВ « КК КомЕнерго - Куп'янськ» у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просять справу розглянути у їх відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши думку позивачів, інших учасників процесу, судом встановлені такі факти та відповідні до них правовідносини. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог ст. 60 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Крім того, дотримуючись принципу диспозитивності, передбаченого ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, позивачі є власниками [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за № 9270 від 01.06.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого Куп'янським бюро технічної інвентаризації № 11380305 від 31.07.2006 року.( а.с.9-10). Факт не проживання відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] також підтверджується комісійним актом не проживання громадянина за місцем його реєстрації від 25 вересня 2017 року, в якому зазначено, що [PERSON] не мешкає в квартирі за місцем реєстрації з 2008 року (а.с. 11). Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до вимог ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону та за рішенням суду. Частиною 2 статті 64 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад 6 місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. За правилами ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Оцінивши достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов позивачів є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приходячи до такого висновку судом враховується, що відповідач знаходиться в родинних відносинах з позивачами, понад вісім років без поважної причини не проживає в квартирі № 19, будинку 34 у сел. Ківшарівка м. Куп'янськ Харківської області, не сплачує комунальних послуг, договору найму або оренди між сторонами не укладалося, будучи зареєстрованим в будинку відповідач, порушує права та інтереси позивачів у користуванні та розпорядженні належним їм майном.

Outcome: approved