Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

Позивачі звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] померла їх мати [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових коштів у сумі 14 000 грн., які на теперішній час знаходяться на розрахунковому рахунку № [NUMBER] відкритому на її ім`я у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк». Як спадкоємці за законом, вони звернулися до Торезької державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті матері, внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 366/2014. Однак, внаслідок акту агресії з боку Російської Федерації у 2014 році та проведенням на території Донецької області антитерористичної операції оформити свідоцтва про прийняття спадщини на грошові кошти вони не встигли. Також на теперішній час вони не мають можливості оформити свої спадкові права і на території України через те, що спадкова справа залишається на тимчасово непідконтрольній території та доступ до державних реєстрів у зоні АТО тимчасово заборонено відповідно до Наказу міністерства юстиції України №953/5 від 17.06.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичних операцій». Оскільки, вони не мали змоги в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, були вимушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на грошові кошти в порядку спадкування за законом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2018 року відкрите провадження у справі у порядку загального позовного провадження та справу призначено до розгляду, копію позову з відповідними додатками направлено учасникам справи. 01.06.2018 року Представником відповідача Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» надано до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечував. Вважає, що Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк» є не належним відповідачем у даному спорі, оскільки не оспорює та не є уповноваженою особою, яка не визнає право власності позивачів. 03.09.2018 року Представником позивача до суду надано відповідь на відзив, в якому зазначає, що заперечення відповідача проти позовної заяви є необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи. Зазначає, що згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №385/4 від 12.04.2016 року виконання обовязків по нотаріальному обслуговуванні населення м. Чистякове (м. Торез) Донецької області покладено на Шахтарську державну нотаріальну контору з 13.04.2016 року. Позивач звернувся до Шахтарської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Відмова мотивована тим, що спадкова справа залишилася в приміщенні Торезької державної нотаріальної контори, тобто на непідконтрольній території України. А тому, вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29.07.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на грошові кошти, які знаходяться на картковому рахунку № [NUMBER] у розмірі 8143,00 грн. та на депозитному рахунку № [NUMBER] у розмірі 14000,00 грн., що обліковуються у Публічному акціонерному товаристві «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». Спадкоємцями померлої [PERSON] є її діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями їх свідоцтвами про народження, які долучені до матеріалів справи. На підставі заяв позивачів про прийняття спадщини Торезькою державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №366/2014 від 11.09.2014 року. Дана обставина підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 11.09.2014 року. Згідно наказу Головного територіального управління юстиції у Донецькій області №385/4 від 12.04.2016 року виконання обовязків по нотаріальному обслуговуванні населення м. Чистякове (м. Торез) Донецької області покладено на Шахтарську державну нотаріальну контору з 13.04.2016 року. Постановою державного нотаріуса Шахтарської державної нотаріальної контори Шевери О.С. від 25.08.2018 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, оскільки спадкова справа залишилася в приміщенні Торезької державної нотаріальної контори, тобто на непідконтрольній території України. Відповідно до частин першої-другої статті 1228 ЦК України вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При спадкуванні за законом майно переходить до зазначених в законі спадкоємців відповідно до встановленої черговості, яка має суворо дотримуватись. Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Встановлено, що перешкодою для оформлення нотаріусом спадкових прав позивачів є знаходження спадкової справи, відкритої після смерті їх матері, у приміщенні Торезької державної нотаріальної контори Донецької області, що внаслідок озброєного конфлікту в державі є зараз непідконтрольною Україні територією. Доступ до приміщення на даний час відсутній. За змістом ч. 2 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Згідно п.24 постанови Пленуму Верхоного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. ( ст. 89 ЦПК України) Враховуючи викладене, беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та правовідносини, що їх регулюють, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позов заявлений до неналежного відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed