Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Посилається на те, що з відповідачем вони проживали у шлюбі, який зареєстровано 15.02.2016 року у виконкомі Нижньоселищанської сільської ради Хустського району, за актовим записом №3. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на її утриманні та вихованні. Шлюбне життя між ними не складувалося, вони припинили шлюбні відносини і на протязі останнього часу між ними виникали постійні непорозуміння через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати між ними взаємного порозуміння та поваги одне до одного. Відповідач проживає за місцем свого народження в [ADDRESS] . На теперішній час в Хустському районному суді розглядається справа про розірвання їхнього шлюбу. Відповідач є молодою, працездатною особою та отримує доходи від сезонних заробітків за кордоном, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати кошти на утримання дитини в розмірі 2500 грн., щомісячно і до досягнення дитиною повнолітнього віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, її адвокат Стець М.І. подав до суду заяву в якій підтримав позовні вимоги у частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 2500 грн., а в частині позовної вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовився. Просив суд проводити розгляд справи без їхньої участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання подав письмову заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини визнає в повному обсязі і не заперечує проти стягнення з нього такого розміру аліментів. Вимоги в частині стягнення судових витрат заперечує. Відповідно до ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки на час розгляду справи відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В судовому засіданні судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі, який зареєстровано 15.02.2016 року у виконкомі Нижньоселищанської сільської ради Хустського району, за актовим записом №3. Від даного шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні та вихованні позивачки. На час розгляду даного позову між сторонами в судовому порядку вирішується питання про розірвання шлюбу та згідно довідки виданої Нижньоселищанською сільською радою Хустського району за №372 від 09.07.2020 року, дитина сторін проживає разом з позивачкою. Відповідач зобов`язання по утриманню малолітньої доньки належно не виконує. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працює, проте ним додано докази про добровільну виплату коштів позивачці до винесення рішення у даній справі, однак за твердженнями позивачки відповідач не в повній мірі бере участь в матеріальному забезпеченні дитини, та працює на сезонних роботах, де отримує мінливі доходи, розмір яких їй не відомий. Тому, суд має всі підстави для вирішення питання про розмір аліментів, що повинні стягуватися з відповідача відповідно до порядку визначеного ст.184 СК України, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін, доньки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2500 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Згідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. У зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Outcome: approved