Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожною житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Марївка, вул. Шкільна (колишня назва вулиці Леніна), 6. В обґрунтування позову посилається на те, що оформити свої спадкові права він не має можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачі в судове засідання не зявилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву в якій просить справу розглядати за її відсутності, проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує. Представники третіх осіб в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 січня 2016 року помер батько позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 312328, виданим 22 січня 2016 року Виконавчим комітетом Нестеренківської сільської ради Полтавського району Полтавської області. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30 травня 1989 року, виданого Виконавчим комітетом Нестеренківської сільської Ради народних депутатів, жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в с. Марївка по вулиці Леніна, 6 дійсно належить колгоспному двору голова якого [PERSON]. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Полтавської районної Ради народних депутатів № 190 від 25.05.1989 року. Даний житловий будинок в цілому зареєстрований в Полтавському міжміському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором голова якого [PERSON] та записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 18. Дана обставина підтверджується копією зазначеного вище свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок. Відповідно до вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове обєднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспного двору, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній ділянці. Згідно ст.ст. 120, 123 ЦК України (в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Згідно п. 6 «а» Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні. Пунктом 6 «г» вказаної Постанови передбачено, що згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність», загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Відповідно до ч. 3 п. 6 Постанови на витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Станом на 01.01.1991 року за адресою с. Марївка вул. Шкільна 6 (стара адреса вул. Леніна, 6) проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою № 326, виданою 03.07.2017 року Нестеренківською сільською радою Полтавського району Полтавської області. Господарство, у якому проживали батьки позивачів - [PERSON] та [PERSON], належало до суспільної групи колгоспний двір, і кожному із них, станом на 01.07.1990 року, формально повинно належати по 1/2 частині майна цього колгоспного двору. Однак, ніхто із них не звертався до сільської ради із заявою про визнання за ними права власності на свою частку в майні бувшого колгоспного двору. Після смерті батька [PERSON] відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві власності та на майно, яке він мав право на день смерті. На день смерті [PERSON] на праві власності належали: приватизована земельна ділянка площею 6,1589 га, що знаходиться на території Нестеренківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, приватизована земельна ділянка площею 0,3500 га, що знаходиться в с. Марївка Полтавського району Полтавської області, приватизована земельна ділянка площею 0,2500 га, що знаходиться в с. Марївка, вул. Шкільна, 6, Полтавського району, Полтавської області, частина жилого будинку з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в Полтавській області, Полтавському районі, с. Марївка по вулиці Леніна (нова назва - Шкільна), 6. Своїм майном, на випадок смерті батько [PERSON] не розпорядився, а тому спадкування його майна відбулося за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя спадкодавця, який його пережив, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Позивачі звернулися до Полтавської районної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлого 20.01.2016 року батька [PERSON], та 09.02.2017 року їм були видані свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянки площею 6,1589 га, по 1/2 частині кожній, що знаходиться на території Нестеренківської сільської ради Полтавського району Полтавської області; 11.05.2017 року [PERSON] та [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку площею 0,3500 га по 1/2 частині кожній, що знаходиться в с. Марївка, Полтавського району, Полтавської області; 11.05.2017 року їм були видані свідоцтва про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку площею 0,2500 га по 1/2 частині кожній, що знаходиться в с. Марївка, вул. Шкільна, 6, Полтавського району, Полтавської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з побудовами, що знаходиться в с. Марївка, вул. Шкільна, 6, Полтавського району та області позивачам було відмовлено у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, про що зазначено у постанові державного нотаріусу Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31/769 від 16 травня 2017 року. Мати позивачів [PERSON], яка є відповідачем по даній справі на даний час не бажає реалізовувати своє право на нерухоме майно колгоспного двору, та не претендує на спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON], про що подала відповідну заяву до Полтавської районної державної нотаріальної контори, і не заперечує, щоб дане нерухоме майно перейшло на користь позивачів. Враховуючи наведені обставини, позивачі мають право на визнання за ними права власності у рівних частках на житловий будинок з господарськими побудовами, який розташований у Полтавській області, Полтавському районі, с. Марївка, вул. Шкільна (колишня назва вулиці Леніна), 6. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування»). Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно підлягають задоволенню у повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved