Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та Лихо К Д. звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказали, що є співвласниками квартири [ADDRESS]. Окрім них у квартирі зареєстровані відповідачі. Але їх дочка [PERSON] не проживає в квартирі з 2006 року, внук [PERSON] не проживає з 2010 року, а внук [PERSON] з 2015 року. Так як відповідачі постійно проживають за іншими адресами, спільне господарство з позивачами не ведуть, не спілкуються, в квартирі не проживають, добровільно відмовляються знятися із реєстрації, чим створюють перешкоди позивачам у реалізації їх прав як власників квартири, то [PERSON] та [PERSON] просять визнати [PERSON], [PERSON]Л, [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою № 2 в будинку № 24 по вул. Нафтовиків в смт. Талалаївці, відповідно до приписів ст. 405 ЦК України. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Позивач [PERSON] позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що їх донька та внуки не проживають разом з ними. Донька постійно проживає [INFO], перебуває у цивільному шлюбі, з ними не спілкується, не допомагає. [PERSON] проживає разом з матірю, а внук [PERSON] - в [ADDRESS]. Вона та чоловік планують продати квартиру, а відповідачі не бажають добровільно знятися із реєстрації у квартирі. Представник позивачів [PERSON] позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Відповідач [PERSON] позов не визнала. В судовому засіданні пояснила, що позивачі це її батьки. Протягом 7-8 років вона не проживає на [INFO], а постійно мешкає на вул. Мічуріна, 11, з чоловіком перебуває у цивільному шлюбі, мають спільний побут. Її сини [PERSON] та [PERSON] також не проживають з позивачами близько 3-х років. Вона не визнає позов, так як не має іншого житла, де можливо зареєструватися їй та дітям. Також пояснила, що до правоохоронних органів з приводу створення позивачами перешкод для її проживання у [INFO] не зверталася. Відповідач [PERSON] позов не визнав. Пояснив, що не має іншого житла, де можливо зареєструвати його місце проживання. З позивачами він не проживає 2-3 роки, а мешкає з матірю в смт. Талалаївці по вул. Мічуріна, 11. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву в якій вказав, що позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову, а справу розглянути без його участі. В письмовому поясненні вказав, що проживав однією сім»єю з позивачами до 16.01.2016 року, а після сварки матері з батьками, були вимушені піти з будинку. В квартирі не проживає з поважних причин, так як позивачі постійно перешкоджають у користуванні нею, на примирення не йдуть. Відповідач зазначає, що спроб до усунення перешкод у користуванні квартирою не здійснювали, звернень до поліції не було ні з їх сторони, ні зі сторони позивачів. Суд, заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази у справі приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою [ADDRESS], що належить їм на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 03.07.2002 року (а.с.8), оригінал якого був досліджений у судовому засіданні, та інформацією з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.16). У квартирі, власниками якої є позивачі, окрім них також зареєстровані [PERSON] - донька позивачів, та їх внуки [PERSON] та [PERSON], що підтверджується даними будинкової книги для прописки громадян, що проживають [INFO] вул. Нафтовиків (а.с.11-13). Згідно довідки про склад сімї, виданої Талалаївською селищною радою 25.08.2015 року (а.с.14) та акту обстеження умов проживання від 04.12.2017 року, складеного комісією селищної ради (а.с.15) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO], але там не проживають. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачі проживають у двох [ADDRESS], а їх дочку та внуків, вона не бачила вдома у позивачів близько 2-3 років. Свідок [PERSON] показала, що позивачі проживають у двох, а їх дочка проживає за іншою адресою по вул. Мічуріна. Відповідачі протягом 2-3 років не проживають разом з [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього право чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї. Права та обовязки членів сімї власника жилого будинку визначені у ст.156 ЖК України. До членів сімї власника будинку належать особи, зазначені у частині 2 ст.64 ЖК України, а саме інший з подружжя, їх діти, батьки. Членами сімї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України визначено, що член сімї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідженими доказами, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], та поясненнями відповідачів [PERSON], [PERSON]Л, [PERSON] підтверджується, що останні не проживають в квартирі належній позивачам, строком понад один рік. Відповідачами не надано суду доказів, які б підтверджували, що позивачі чинять їм перешкоди у користуванні вказаним житлом. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON]Л, [PERSON] не проживають у [INFO] строком понад один рік, не бажають добровільно знятися із реєстрації за вказаною адресою, чим створюють перешкоди позивачам - власникам квартири у користуванні та розпорядженні майном, то позов [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити та визнати відповідачів такими, що втратили право на користування житлом за вищевказаною адресою, відповідно до приписів ч. 2 ст. 405 ЦК України. Судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивачів.

Outcome: approved