Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, служба у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування поданого позову позивачка зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з жовтня 2013 року до червня 2017 року. [INFO] у них народився син [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач. З жовтня 2017 року вони з відповідачем проживають окремо і дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, та знаходиться на її повному утриманні. Вона забезпечує дитині догляд та піклування. Натомість відповідач взагалі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини і не приймає ніякої участі у вихованні сина. З 11.01.2019 року за рішенням суду відповідач повинен сплачувати аліменти, але їх не сплатив жодного разу, що підтверджується довідкою державної виконавчої служби. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, посилаючись на норми ст. 150, 157, 164 СК України просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Покровського районного суду Дніпропетровської області від 21.01.2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито і витребувано з органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області, служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради відомості про те, чи зверталася [PERSON] , [INFO] із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , якщо так - копію висновку направити до суду. Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 19.02.2020 року справу було призначено до розгляду по суті і витребувано з органу опіки та піклування виконавчого комітету Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області відомості про те, чи зверталася [PERSON] , [INFO] із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , якщо так - копію висновку направити до суду. Позивачка в жодне судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила суду заяви про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує. При цьому, зважаючи на обставини, викладені в поданій заяві, позивачці було роз`яснено її право подати клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Незважаючи на дане роз`яснення, позивачка знов подала заяву про розгляд справи в її відсутності (а.с. 52, 54, 83). Відповідач в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подавав, що є підставою для заочного розгляду справи (а.с. 51, 76, 77). Треті особи в судові засідання жодного разу не з`явились, про час та місце розгляду справи судом були сповіщені належним чином, надали витребувану судом інформацію. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області будучи належним чином сповіщеними про час та місце розгляду справи в судові засідання двічі поспіль не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, що є підставою для розгляду справи у відсутності цієї особи. Служба у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області направив суду відповідь про те, що [PERSON] із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - не зверталась. Направили заяву про розгляд справи в їх відсутності. Прохають винести рішення на розсуд суду (а.с. 61, 64). Служба у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради направила листа про те, що [PERSON] із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - не зверталась. Клопотання про розгляд справи у їх відсутності чи про відкладення розгляду справи суду не направляли, через що суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності цієї третьої особи, яка двічі в судові засідання без поважних причин свого представника не направила, відзиву чи письмових пояснень суду не направила (а.с. 57-58). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області направив суду відповідь про те, що [PERSON] із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - не зверталась. Просять розглянути справу в їх відсутності, винести рішення на розсуд суду (а.с. 78). Суд, дослідивши матеріали справи та отримані докази вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають в повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлене наступне: Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.2017 року [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно копії довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб видно, що [PERSON] проживає спільно з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12). Згідно копії довідки про не отримання аліментів видно, що [PERSON] дійсно не отримувала аліментів від [PERSON] в період з 11.01.2019 року по 14.09.2019 року згідно виконавчого листа № 640/765/19 (а.с. 13). З відповідей служби у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, служби у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, органу опіки та піклування виконавчого комітету Просянської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області видно, що [PERSON] із заявою про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] - не зверталась (а.с. 57-58, 61, 78). Суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з такого: Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно зі статтею 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до частини восьмої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частини першої статті 164 СК України). Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що висновки органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав - відсутні, позивачкою підстав для застосування такої міри відносно відповідача - навіть в тексті позовної заяви не наведено, що свідчить про відсутність даних про умисне ухилення відповідача від виконання батьківського обов`язку з утримання дитини, не наведено даних про роботу або намагання цього органу, відповідального за захист прав дітей, об`єктивно визначити ставлення батька до дитини, не зазначено, чому саме позбавлення батьківських прав відповідача піде на користь інтересам дитини. Установивши відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження свідомого нехтування батьком своїми обов`язками відносно малолітнього сина, а також відсутністю навмисних дій з невиконання своїх обов`язків батьком, із урахуванням найкращих інтересів дитини, беручи до уваги той факт, що відомостей про те, що батько не бажає продовжувати спілкуватися з дитиною, а також відсутність передбачених частиною першою статті 164 СК України підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав, судом зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав у даній справі. Однак, судом встановлено факт наявності заборгованості зі сплати аліментів на дитину, але цей факт як самостійна підстава - не може бути підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Посилання позивача в позовній заяві на те, що батько не бажає спілкуватися з дитиною та не бере участь у його вихованні, відхиляється судом, оскільки не доведений позивачем у встановленому законом порядку. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). У контексті вказаної практики суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім. Вказана позиція узгоджується з практикою та правовою позицією Верховного Суду, що висловлена у Постанові від 27.02.2020 року у справі № 161/8507/18 (провадження № 61-3670 св 19). В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судові витрати слід покласти на позивачку згідно ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed