Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Миргородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів, в якому просила стягнути на її користь з відповідачки 1600 доларів США та судові витрати в сумі 352 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 28 червня 2014 року вона та відповідачка домовилися про продаж останньою житлового будинку №11, який знаходиться по вулиці Матросова в селищі Ромодан Миргородського району Полтавської області за 40000 грн. В забезпечення і виконання майбутнього договору купівлі продажу вона передала відповідачці за будинок частково аванс в сумі 1600 доларів США. Решту грошей за купівлю-продаж будинку вона повинна була доплатити вже в національній валюті, як вказано в розписці, під час нотаріального посвідчення угоди, коли продавець підготовить усі документи для її укладення і посвідчення. В свою чергу відповідачка власноручно написала розписку про отримання нею авансу 1600 доларів США, поставила дату та підпис і передала її позивачці, як доказ і підтвердження правовідносин. Інших угод, зокрема завдатку, в тому числі нотаріальних, що тягнуть за собою правові наслідки, вони не укладали. На даний час поки ще не відбулося нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу і позивачка не прийняла будинок в своє користування, вона вирішила не купувати зазначений житловий будинок по ряду обєктивних та субєктивних причин. Оскільки вказаний будинок знаходиться у незадовільному фізичному стані і практично є непридатним і майже аварійним для проживання. В наявності безліч відкритих і скритих недоліків, які вона виявила після оплати першої частини грошей. Відновлювати житло є недоцільним з фінансової і будівельної точки зору. Відповідачка в телефонних розмовах погоджувалась з її вимогами і обіцяла повернути 1600 доларів США, але з майбутнього продажу будинку іншим особам, мотивуючи це відсутністю грошей і великим підвищенням курсу долара США до Української гривні. Таким чином, відповідачка не заперечує викладені обставини, але і не повертає їй грошей. Вона вживала заходів щодо досудового врегулювання спору і направляла відповідачці письмову пропозицію (претензію) стосовно повернення грошей, але це не дало належного результату. Позивачка [PERSON], та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі, при цьому позивачка пояснила, що із-за хвилювань втрати грошей її чоловік помер. Вона залишилась сама з двома дітьми і вказані кошти їй необхідні для проживання. Представник відповідачки [PERSON] адвокат [PERSON] позовні вимоги визнав частково в сумі 18640грн., які були сплачені авансом по курсу долара на день отримання 28.06.2014р. Вважає, що в доларах передачі грошей не було, бо національною грошовою одиницею є гривна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Судом встановлено, що 28.06.2014 року [PERSON] отримала авансовий платіж від позивачки [PERSON] (дошлюбна [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про одруження виданого повторно 28.07.2008 року) [PERSON] в якості авансу 1600 доларів США по курсу на день отримання 28.06.2014 року 11,65 грн. за 1 долар США становив 1600 х 11,65 = 18640 грн., за нерухоме майно будинок, який розташований за адресою: смт. Ромодан вул. Матросова,11. Загальна вартість будинку складає 38000 грн. Сторони узгодили, що залишок суми 19360 грн., буде внесений покупцем після предявлення продавцем документів необхідних для укладення договору купівлі - продажу, посвідченого нотаріально, що підтверджено власноручно написаною відповідачкою розпискою. (а.с. 3, 18,19). Відповідно до ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. За змістом указаної статті завдатком може забезпечуватись тільки дійсне зобовязання. Договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки між сторонами укладено не було, як і не було між ними укладено договору завдатку. У тих випадках коли сторона домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Сума авансового платежу не може бути змінена, оскільки як слідує із розписки, підписаної сторонами авансовий платіж сплачувався саме в доларах США із зазначенням його курсу по відношенню до гривні на день передачі грошей 28.06.2014р., що не свідчить про сплату авансового платежу в гривнях, як на тому наполягає представник відповідачки [PERSON] Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця гривня, тому вимоги про стягнення суми авансу підлягають задоволенню по курсу долара до національної валюти гривні по її курсу на день ухвалення судового рішення, виходячи з передбаченого ч.1 ст.11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства. Зважаючи на ту обставину, що сторони домовились укласти договір купівлі продажу будинку та земельної ділянки, але в послідуючому його не уклали, сума авансового платежу, отримана відповідачкою [PERSON] від позивачки [PERSON] -1600дол.США, що відповідає курсу долара на день ухвалення рішення підлягає до стягнення з відповідачки. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 352 грн. 00 коп. (а.с. 1)

Outcome: approved