Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] з врахуванням змінених позовних вимог звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON], треті особи без самостійних вимог Мельниця-Подільська селищна рада, інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, відділ Держземагенства у Борщівському районі, Борщівський районний відділ УДСНС України в Тернопільській області, Борщівське міжрайонне управління Головного управління держсанепідслужби в Тернопільській області, в якому просять зобов'язати відповідача [PERSON] звільнити самовільно захоплену частину належної на праві власності позивачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,0020 га, шляхом приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд (в тому числі незавершеного будівництвом об'єкту нерухомості), а також зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні квартирами [NUMBER] та [NUMBER], належними позивачам на праві власності, шляхом демонтажу частини незавершеного будівництвом магазину на відстань не менше ніж 8 метрів від кожної із квартир, стягнути судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі вказали на те, що є власниками, перший квартири [NUMBER], другий квартири [NUMBER], в будинку [ADDRESS], та позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0462 га. Відповідач [PERSON] самовільно захопив земельну ділянку, що належить Мельниця-Подільській селищній раді, а також земельну ділянку розміром 0,0020 га, що належить позивачу [PERSON] та без жодних дозвільних документів здійснив будівництво магазину. Будівництво магазину відповідачем здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил, з порушенням державно-будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров»ю людини. Зокрема, порушуючи правила будівництва, ДБН 360-92/99 п.3.25, відповідач звів будівлю за 0,58 та 1,10 м від будинку з квартирами позивачів, замість 8 м. Внаслідок цього між будинками постійно накопичується в зимовий період сніг, в літній період стік води від дощу спрямований в стіну будинку позивачів, і це призводить до руйнування несучих стін; неможлива за такої відстані між будинками нормальна інсоляція та освітлення квартир позивачів; наявна відстань унеможливлює здійснення всіх необхідних інженерно-технічних заходів для підтримання в нормальному експлуатаційному стані квартир позивачів. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] 3 грудня 2013 року подала письмове заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що постановою Борщівського районного суду від 21 липня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року, визнано протиправними та скасовано рішення другої сесії четвертого скликання Мельнице-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 60 «Про внесення змін у рішення сесії від 26 квітня 2001 року № 218 «Про передачу безоплатно у власність земельної ділянки гр.[PERSON], на підставі якого позивачу [PERSON] 1 грудня 2006 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0462 га. Стверджує, що саме позивач [PERSON] фактично захопив частину земельної ділянки площею 0,0162 га, наданої відповідачу [PERSON] в користування рішенням сьомої сесії двадцять другого скликання Мельниця-Подільськї селищної ради від 23 січня 1996 року № 148 площею 515 кв.м, а також саме позивачі провели самочинне будівництво квартир [NUMBER] та [NUMBER] по [ADDRESS], а в подальшому незаконно отримали сертифікат відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві, а також пояснили, що доказом самовільного захоплення відповідачем земельної ділянки розміром площею 0,0020 га, належної [PERSON] є приписи державних контролюючих органів, до яких позивач звертався із скаргами. Відповідач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON], двічі належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи після відновлення 6 травня 2014 року провадження у справі, в судове засідання не прибули, причин неявки не повідомили, заяви про відкладення судового розгляду не подали. Даючи пояснення в судовому засіданні 11 грудня 2013 року, представник відповідача [PERSON] підтримала викладені письмово заперечення на позов, а також пояснила, що відповідач [PERSON], будучи належним землекористувачем, на даний час не може зареєструвати свого права на земельну ділянку та оформити документи на збудований магазин у зв»язку з невирішеним спором між ним та позивачами. На підтвердження самовільних дій позивача [PERSON] по будівництву житлового будинку є також постанова Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 липня 2013 року якою визнано недійсним сертифікат відповідності державним будівельним нормам на ім»я позивача [PERSON], а також рішення Борщівського районного суду від 6 лютого 2014 року за позовом, яким визнано недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім»я позивачів у справі. Представник Мельниця-Подільської селищної ради Якубовська Г.Я. в судовому засіданні будь-якої позиції селищної ради не висловила. Інші представники третіх осіб, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явились, причин неявки не повідомили, заяви про відкладення судового розгляду ними не подано. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачів [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові документи, надані сторонами, оцінивши докази, вважає, що вимоги до задоволення не підлягають, виходячи з наступного. У відповідності до ст.15 ЦК України особа має право на захист саме свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа, звертаючись до суду за захистом своїх прав та інтересів, повинна доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Позивачі [PERSON] та [PERSON] позов заявили з підстав, передбачених ст.391 ЦК України. Стаття 391 ЦК України ЦК є способом цивільно-правового захисту права власності і передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В п.33 Постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив, що відповідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Звертаючись до суду із позовом, позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що вони є власниками двох квартир у будинку [ADDRESS] Борщівського району: [PERSON] квартири [NUMBER], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Мельниця-Подільської селищної ради 29 жовтня 2010 року, на підставі рішення виконавчого комітету від 7 червня 2010 року № 64; [PERSON] квартири [NUMBER], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Мельниця-Подільської селищної ради 1 квітня 2010 року, на підставі рішення виконавчого комітету від 16 лютого 2010 року № 24; а також позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0462 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у [ADDRESS] кв.[NUMBER] Борщівського району Тернопільської області, згідно Державного акту серії ЯГ № 465082, який виданий Мельниця-Подільською селищною радою Борщівського району 1 грудня 2006 року на підставні рішення сесії Мельниця-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 59. Однак, в судовому засіданні встановлено, що вищезазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0462 га в [ADDRESS] кв.[NUMBER], рішенням Борщівського районного суду від 6 лютого 2014 року, яке набрало законної сили 23 квітня 2014 року, визнано нечинним. Рішення сесії Мельниця-Подільської селищної ради від 1 серпня 2006 року № 59, на підставі якого виконкомом Мельниця-Подільської селищної ради було видано [PERSON] вищевказаний державний акт на землю, скасоване постановою Борщівського районного суду від 21 липня 2011 року, що набрало законної сили 17 квітня 2013 року. Також постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 липня 2013 року визнано недійсним сертифікат відповідності державним будівельним нормам та правилам № ТП00139, виданий інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Тернопільській області на ім»я [PERSON] від 9 лютого 2010 року стосовно закінченого будівництва об'єкта житлового будинку по [ADDRESS]/[NUMBER] в смт.Мельниця-Подільська Борщівського району, загальною площею 336,6 кв.м, на підставі якого позивач [PERSON] отримав свідоцтво на право власності на квартиру [NUMBER] по [ADDRESS]. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Як вбачається з постанови Борщівського районного суду від 21 липня 2011 року та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2013 року в адміністративній справі за позовом [PERSON] до Мельниця-Подільської селищної ради Борщівського району, третя особа [PERSON], про визнання незаконними рішень, судом встановлено, що рішення сесією Мельниця-Подільської селищної ради № 211 від 18 квітня 2001 року і № 217 від 26 квітня 2001 року, якими передано у користування та безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,03 га. для обслуговування житлового будинку, а також рішення від 1 серпня 2006 року № 60 про збільшення площі земельної ділянки, яка передається безоплатно у приватну власність [PERSON] із 0,03 до 0,0462 га, прийняті з грубим порушенням чинного на той час законодавства. Встановлено, що [PERSON] на час прийняття рішень Мельниця-Подільської селищної ради № 211 та № 217 не являвся власником жодного будинку на [ADDRESS]. Квартиру [NUMBER] по [ADDRESS] [PERSON] придбав на підставі договору купівлі-продажу лише 11 липня 2001 року і за попереднім власником квартири рахувалась земельна ділянка площею лише 0,01 га. Не здобуто доказів тому, що прийняттю рішень № 211 та № 217 передувало виготовлення проекту відведення земельної ділянки, земельно-проектної, дозвільної та іншої документації на земельну ділянку площею 0,03 га. Встановлено, що рішення № 60 від 1 серпня 2006 року прийнято лише на підставі довідки проектної організації про розбіжність між наявними розмірами земельної ділянки, а також констатовано, що відповідно до ст.ст.40,42 ЗК України передбачено можливість передачі громадянинові земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, а не квартири у багатоквартирному житловому будинку, яким являється будинок [ADDRESS]. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] є безпідставними, останні не довели суду, що вони є належними власниками або особами, які володіють майном з підстав, передбачених законом або договором, а саме, земельною ділянкою площею 0,0462 га по [ADDRESS] та квартирами [NUMBER] та [NUMBER] по цій же адресі загальною площею, відповідно, 336,6 кв.м. та 156,9 кв.м, та про усунення перешкод в користуванні і розпорядженні якими звернулися із позовом до суду. На підставі викладеного, ст.ст.15, 386, 391 ЦК України,

Outcome: dismissed