Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до Вовчинецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Кернична Марія Василівна, про визнання права власності на спадкове майно. Позов обґрунтовують тим, що [INFO] помер рідний брат позивачів, після смерті якого відкрилась спадщина на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS]. 20.06.2018 року позивачі звернулись до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. На час відкриття спадщини позивачі постійно проживали та були зареєстровані зі спадкодавцем. Таким чином позивачі прийняли спадщину після смерті брата. 12.12.2018 року приватним нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа та роз'яснено право на звернення до суду з вказаним позовом. [PERSON] особисте розпорядження на випадок своєї смерті не склав, а тому спадкування повинно відбутись за законом. У зв'язку з вищенаведеним існують передбачені законом підстави для визнання за [PERSON] права власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS] та за [PERSON] право власності на ѕ частини житлового будинку. Позивачі в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є рідними братами та сестрою, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та витягом з державного реєстру актів цивільного стану (а.с.6-7, 8, 9). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.10). Після його смерті приватним нотаріусом Керничною М.В. 20.06.2018 року було зареєстровано спадкову справу № 62597994, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі (а.с.14). Як вбачається із довідки Вовчинецької сільської ради № 02-2-15/425 від 19.12.2018 року на день смерті [PERSON] він був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS], разом з ним за вказаною адресою також зареєстрована його сестра [PERSON] (а.с.15). Позивачі звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], але 12.12.2018 року приватний нотаріус М.В. Кернична постановила відмовити позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] після смерті [PERSON], який помер [INFO], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а.с.13). Як вбачається із довідки Івано-Франківського ОБТІ від 25.01.2013 року № 127, право власності на домоволодіння [ADDRESS] станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с.22). Як вбачається із копії свідоцтва виданого [PERSON] на забудову садиби будівництво будинку розпочато в 1962 році та закінчено в 195 році. Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок на [ADDRESS], житловий будинок було побудовано у 1965 році (а.с.18-27). Право власності на будинок [PERSON] не оформив, хоча фактично був його власником, домоволодіння належало колгоспу. Згідно довідки Вовчинецької сільської ради від 20.12.2018 року на день своєї смерті проживав та був зареєстрований у будинку [ADDRESS]. Разом з ним в будинку були зареєстровані та проживали дружина [PERSON], дочка [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Станом на 15.04.1991 року, коли вступив в дію Закон України «Про власність» у спадковому будинку проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], тому вони набули право власності на будинок [ADDRESS] в рівних частках. [INFO] [PERSON] померла. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишила, тому спадкування повинно було відбутись на підставі закону. Відповідно до довідки Вовчинецької сільської ради від 19.12.2018 року на час смерті [PERSON], окрім останньої, у житловому будинку на [ADDRESS] постійно проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.16. Спадкоємці фактично вступили в управління майном покійної, а саме: 1/3 частини спадкового майна, тому вважаються такими, що прийняли спадщину відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР. Отже, після смерті [PERSON] позивачці [PERSON] та померлому [PERSON] фактично стало належати по Ѕ частині будинку. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на Ѕ частину житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами на [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Батьки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] померли, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.11, 12). Дружини та дітей у померлого немає. Відповідно до ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку у разі відсутності документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в удовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки у позивачів відсутні правовстановлюючі документи на право власності на спадкове майно, суд вважає, що існують передбачені законом підстави для визнання за позивачами права власності на ј та ѕ частин житлового будинку з господарськими будівлями тв. Спорудами на [ADDRESS]. Відповідач відзиву на позовні вимоги та доказів на спростування вимог позивачів не надав. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. 392, 1216, 1218, 1223, 261, 1262, 1267, України,

Outcome: approved