Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]. про збільшення розміру аліментів мотивуючи тим, що рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2008 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 28 серпня 2008 року і до досягнення повноліття. Позивачка вказує, що розмір аліментів є недостатнім, просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не прибула, проте від неї надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON]. у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого виконкомом Бритавської сільської ради Чечельницького району Вінницької області від 13 квітня 2006 року, [NUMBER]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чечельницького районного управління юстиції Вінницької області від 22 липня 2008 року [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23 квітня 2008 року. Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2008 року з [PERSON], 1978 року народження, в користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 250 (двісті п'ятдесят) гривень щомісячно, починаючи з 28 серпня 2008 року і до досягнення повноліття. Позивачка просить збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів, стягнувши з нього аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Надаючи правову оцінку правовідносин, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне. Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено рівність прав та обов'язків батьків щодо дитини незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно пунктів 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або отримувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, поліпшення або погіршення здоров'я когось із них. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Судом встановлено, що з часу присудження аліментів, які були визначені в твердій грошовій сумі, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя. У зв'язку з чим, 250 грн. аліментів не можуть забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини, оскільки даний розмір навіть менший ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що свідчить про те, що майновий стан отримувача аліментів погіршився, відтак, наявні підстави для збільшення розміру аліментів, встановленого рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище відповідача та дитини, зокрема те, що відповідач не має постійного офіційного місця праці, однак є працездатним, тобто такий, що може бути працевлаштований та отримувати дохід не менше встановленої законом мінімальної заробітної плати, наявність у нього на утриманні похилих батьків, які потребують піклування, також враховуючи розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, беручи до уваги і розмір аліментів на який погодився відповідач, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та збільшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], стягуваних з відповідача за рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 01 жовтня 2008 року по справі № 2-262, і визначити аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved