Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що обов'язок утримувати дитину відповідач належним чином не виконує, крім цього така часто хворіє, тому просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та 200 грн. щомісячно додаткових витрат на дитину. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила такі задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, однак подав письмове заперечення, в якому позов визнав частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання його малолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що на даний час він офіційно не працевлаштований, а більшість зароблених коштів витрачає на власне лікування та часткове утримання матері, яка перебуває на пенсії, про що надав підтверджуючі документи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 01 липня 2014 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано, а їх доньку [PERSON], [INFO], залишено проживати при матері (а. с. 2-3). Крім цього встановлено, що 10 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану було здійснено державну реєстрацію зміни імені «[PERSON]» на «[PERSON]», про що свідчить відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 5). Також встановлено, що відповідач належним чином не виконує обов'язків щодо утримання малолітньої дитини. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання доньки. Як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Таким чином, вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд,

Outcome: partial