Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачі через свого представника звернулися до суду із даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначили, що 17.06.2014 року померла [PERSON]. При житті вона склала заповіт, яким заповіла все своє майно в тому числі і належну їй ? частину квартири [ADDRESS] позивачам. Позивачі як спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON] звернулися до нотаріальної контори, та подали заяву про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказану квартиру. Так як іншим чином захистити свої права вони не можуть та не мають змоги отримати у власність спадкове майно, тому звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на 1/8 частину кожному вказаної квартири, яка належала [PERSON], яка померла 17.06.2014 року. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, вказуючи на те, що позивачам не було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Суд, вислухавши представників, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.12.2004 року [PERSON] було складено заповіт, відповідно до якого все її майно, в тому числі належну їй ? частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на випадок смерті заповіла в рівних частинах позивачам [PERSON] і [PERSON] (а.с. 20). 17.06.2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 311940, виданого 19.06.2014 року (а.с. 19). 04.06.2015 року рішенням Обухівського районного суду Київської області було визначено [PERSON], [PERSON] додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 17.06.2014 року (а.с. 21). 21.07.2015 року позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується заявою про прийняття спадщини, посвідченою приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 9681 (а.с. 23). 23.07.2015 року позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується заявою про прийняття спадщини, посвідченою приватним нотаріусом Славутського районного нотаріального округу Хмельницької області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1054 (а.с. 22). 21.10.2015 року завідувач Української міської державної нотаріальної контори [PERSON] листом № 1087/02-14, відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], власником частини якої була померла [PERSON] Згідно архівної довідки № 63 від 02.02.2016 року виданої директором КП КОР «Західне БТІ» [PERSON], станом на 29.12.2012 року за адресою: [ADDRESS], зареєстровано право власності на ? частину квартири за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 04.04.1997 року на підставі розпорядження Трипільської ТЕС № 1663 від 02.04.1997 року (а.с. 27). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач по справі, у звязку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за заповітом і за законом і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а як вбачається з матеріалів справи позивачі вчасно звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тобто прийняли спадщину, що не спростовується відповідачем у справі. Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивачі, набувши право на спадкове майно, набули його правомірно, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, що вказує на незаконність набуття позивачами права власності, а тому суд для захисту прав позивачів вважає за необхідне визнати власниками частини майна в порядку спадкування. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved