Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним сертифіката на право на земельну частку (пай), визнання недійсним рішення сільської ради, державного акта на право приватної власності на землю та визнання права власності на земельні ділянки посилаючись на наступне. 26.12.1995 року Кіровською сільською радою народних депутатів колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Кіровської сільської ради, було видано Державний акт на право колективної власності на землю серія КР №000013, зареєстрованого під №13. У відповідності до сертифікату на земельну частку (пай) серія КР №0172754, виданого [PERSON] , остання мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Леніна, Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, що підтверджується відповідним сертифікатом. На підставі вказаного сертифікату, після смерті [PERSON] , відповідне право було успадковане в рівних частках її синами - [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується тим же сертифікатом із зазначенням інформації щодо спадкоємців нині покійної [PERSON] та державними актами на право приватної власності на землю. З того часу позивачі вільно володіли, користувались та розпоряджались власним майном. У 2016 році маючи на меті внести відомості про свої земельні ділянки до Державного земельного кадастру, позивачі звернулись із відповідними заявами до відділу Держгеокадастру у Долинському районі Кіровоградської області. 04.08.2016 року Державним кадастровим реєстратором було прийнято рішення №РВ-3500154342016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, у зв`язку з тим, що площа земельних ділянок кадастровий №3521984400:02:000:0804 та кадастровий №3521984400:02:000:0805 на 100% співпадає з земельною ділянкою кадастровий №3521984400:02:000:0724. Згідно плану території Боківської (Кіровської) сільської ради Долинського району Кіровоградської області земельні ділянки № [NUMBER] та [NUMBER] резерву КСП ім.Леніна, Кіровської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, значаться за позивачами. З`ясовуючи усі обставини, було встановлено, що земельна ділянка кадастровий №3521984400:02:000:0724 належить на праві власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серія І-КР №037936 від 15.03.2001 року, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.11.2000 року серія АВО №076708 . Вказане свідоцтво про право на спадщину було видане відповідачеві після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , яка згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №0172746 від 17.02.1997 року мала право на земельну частку (пай) розміром 7,45 умовних кадастрових га у землі, яка перебувала у колективній власності КСП ім.Леніна Кіровської сільської ради. Державний акт на право колективної власності на землю серія КР №000013, зареєстрований під №13, був виданий колективному сільськогосподарському підприємству ім. Леніна Кіровської сільської ради 26.12.1995 року. Таким чином, якщо [PERSON] і була членом КСП ім. Леніна Кіровської сільської ради, то внаслідок смерті 21.06.1994 року її членство у КСП ім. Леніна Кіровської сільської ради було припинено. Померлу [PERSON] було фактично незаконно включено до списку осіб, що мали право на отримання земельної частки (паю). Враховуючи викладене, оскільки внаслідок смерті членство [PERSON] у КСП їм. Леніна Кіровської сільської ради було припинено, то вона не мала права на отримання земельної частки (паю) із землі КСП ім. Леніна Кіровської сільської ради, так як Державний акт на право колективно, власності на землю КСП ім. Леніна Кіровської сільської ради був виданий після її смерті, відповідне список осіб, що мають право на отримання земельної частки (паю), що є додатком до вказаного акту, повинен був формуватись лише із осіб визначених п.2 Указу Президента від 08.08.1995 року членство яких не припинилось внаслідок смерті чи наприклад у зв`язку із виходом із членів КСП за власним бажанням до моменту видачі Державного акту на право колективної власності на землю відповідному КСП. Наслідком відсутності права у [PERSON] на отримання земельної ділянки із землі KCП ім.. Леніна Кіровської сільської ради є незаконність отримання у власність земельної ділянки кадастровий №3521984400:02:000:0724 громадянкою [PERSON] .. В зв`язку із зазначеним, позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом. Сторона позивачів в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Сторона відповідача [PERSON] в судовому засідання заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів. Сторона відповідача Боківської сільської ради Долинського району Кіровоградської області в судове засідання не з`явилась. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без участі їх представника за наявними в справі матеріалами. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, оцінивши докази в їх сукупності та дослідивши матеріали справи, а саме: -копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0172754 виданого на ім`я [PERSON] 17.02.1997 року, зареєстрованого за №1437 (т. 1 а.с.5); -копію сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0172746 виданого на ім`я [PERSON] 17.02.1997 року, зареєстрованого за №1429 (т. 2 а.с.5); -копію відповіді Відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру Кіровградській області від 31.05.2017 року щодо видачі державного акту на право колективної власності на землю серії КР №0000013 від 26.12.1995 року (т.1 а.с. 10); -копію державного акту на право власності на землю ІІ-КР №005614, виданого 06.09.2001 року гр.. [PERSON] на підтвердження права власності на земельну ділянку кадастровий №3521984400:02:000:0804, площею 3,50 га (т.1а.с.8); -копію державного акту на право власності на землю ІІ-КР №005615, виданого 06.09.2001 року гр.. [PERSON] на підтвердження права власності на земельну ділянку кадастровий №3521984400:02:000:0805, площею 3,41 га (т.1 а.с. 28); -довідку Кіровської сільської ради №396/02-23 від 19.04.2016 року щодо [PERSON] , яка померла [INFO] (т.1 а.с.9); копію державного акту на право колективної власності на землю серія КР 000013, виданого26.12. 1995 року ( т.1 а.с.11); -довідку Відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 07.03.2017 року щодо [PERSON] , яка була зазначена у списках членів КСП ім. Ле\-ніна за номером 735 на передачу земельних часток (паїв) із земель колективної власності у приватну власність (т.1 а.с.12); -інформацію відділу Держгеокадастру у Долинському районі від 18.08.2016 року щодо видачі на [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР № 0172746 від 17.02. 1997 року (т.1 а.с.13); -копію рішення №РВ-3500154352016 від 04.08.2016 року виданого [PERSON] про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий №3521984400:02:000:0804) у зв`язку з перетином ділянок, площа співпадає 100 відсотків. (т.1 а.с.14); -копію рішення №РВ-3500154342016 від 04.08.2016 року виданого [PERSON] про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру (про державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий №3521984400:02:000:0805 , у зв`язку з перетином ділянок, площа співпадає 100 відсотків. (т.1 а.с.15); -інформацію відділу Держгеокадастру у Долинському районі від 17.08.2016 року щодо реєстрації в Державному земельному кадастрі 10.08.2013 року права власності [PERSON] на ділянку кадастровий №3521984400:02:000:0724, з якою 100% співпадають площі ділянок кадастровий №3521984400:02:000:0804 та кадастровий №3521984400:02:000:0805 (т.1 а.с.16); -копію плану території Боківської сільської ради із зазначенням місця розташування земельних ділянок, що підлягали виділенню [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.17); -копію розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий №3521984400:02:000:0804, що належить [PERSON] (т.1 а.с.19); -копію розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий №3521984400:02:000:0805, що належить [PERSON] (т.1 а.с.18); -копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.11.2000 року серія АВО № 0767068 де вбачається, що після смерті [PERSON] спадкове майно, яке складається із земельної ділянки розміром 7,45 га успадковує її донька [PERSON] (т.2 а.с.6); -копію державного акту на право власності на землю І-КР №037936 виданого в 2001 році гр.. [PERSON] на підтвердження права власності на земельну ділянку кадастровий №3521984400:02:00:724, площею 6,91 га (т.1 а.с.37-38), дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачів. Згідно приписів ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з п.10 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. У судовому засіданні встановлено, що 17.02.1997 року було зареєстровано сертифікати на право на земельну частку (пай) [PERSON] та [PERSON] . В подальшому на підставі вказаних сертифікатів спадкоємці вказаних осіб отримали державні акти про право власності на земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами. У суді встановлено, що вказані земельні ділянки перетинаються, тобто має місце накладка з співпаданням 100 відсотків площі. У зв`язку з чим встановлено, що сторони, відповідно виданих правовстановлюючих документів, є володільцями одного об`єкта, що перешкоджає реалізації прав власності кожного з них, та відповідно обумовлює право на судовий захист шляхом визнання права та відновлення порушеного права. Згідно ст.24 - 25 ЦК України людина. Як учасник цивільних відносин, вважається фізичною особою, та має здатність мати цивільні права та обов`язки, які припиняються у момент її смерті. Відповідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язком можуть виникати з актів органів влади та самоврядування. Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Згідно з ч.1 ст. 155 Земельного Кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно п.2 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну ість сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 прийнятого 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Оскільки у судовому засіданні встановлено, шо [PERSON] померла [INFO] , тобто до реєстрації сертифіката про право на земельну ділянку. То є очевидним, що відповідно вищезазначених норм вона не могла набути право на земельну частку (пай) після смерті, а отже всі акти видані на її ім`я після її смерті та подальші правочини на підставі цих актів є нікчемними та підлягають визнанню недійсним. З огляду на вказане, заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Заява відповідача про застосування до пред`явлених вимог позовної давності задоволенню не підлягає, з огляду на положення ст. 268 ЦК України, згідно яких позовна давність не поширюється на вимогу власника про визнання незаконним правового акту яким порушено право власності чи інше речове право. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved