Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Бериславської міської ради Херсонської області про визнання права власності на обєкт нерухомості. В обґрунтування позову посилаються на те, що їм на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира №11 в м. Бериславі по провулку Шкільний в будинку №2. Вказана квартира приватизована відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», про що видано Бериславським бюро приватизації державного житлового фонду, свідоцтво про право власності на житло, зареєстроване в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації. Однак цей документ було втрачено. Отримати його дублікат неможливо, у звязку з тим, що вказане підприємство було ліквідоване. Таким чином, у зв'язку з втратою оригіналу правовстановлюючого документу, позбавлені можливості розпоряджатися своїм майном і змушені вирішувати питання у судовому порядку. Просять суд, визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилася, була повідомлена про день, місце та час розгляду справи належним чином, причина неявки суду не надана. Позивач [PERSON], в судове засідання не зявилася, була повідомлена про день, місце та час розгляду справи належним чином, до суду подала заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивача [PERSON], за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі з підстав зазначених у ньому. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторони, належним чином повідомленої про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву підлягаючою задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. З копії свідоцтва про права власності на житло, виданого 25.11.1999 року за №4167 згідно з розпорядження (наказу) Бериславським бюро приватизації державного житлового фонду, квартира, що знаходиться за адресою: м. Берислав, провулок Шкільний, 2/11Ю дійсно належить на праві приватизації власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). З копії технічного паспорта на квартиру №11 у житловому будинку №2. Провулок Шкільний, м. Берислав, вбачається, що, його власниками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб [PERSON] І-ВЛ №056936 від 16 червня 2016 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, у звязку з чим [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Самойлову» (а.с. 21). Згідно оголошення в Бериславській районній газеті «Маяк» від 17.12.2016 року, вбачається, що позивачі дійсно звертались з оголошенням про втрату свідоцтва про право власності на житло (а.с. 22). Згідно листа приватного нотаріуса Бериславського районного нотаріального округу про відмову в посвідченні договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], вбачається, що для посвідчення договору купівлі-продажу позивачам необхідно мати оригінальний примірник правовстановлюючого документа, який посвідчує їх право власності на вищезазначену квартиру та запропоновано звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (а.с.11). Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом ст. 392 ЦК України потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, піддягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України, право власності - це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до п.5 ч.І ст.34 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень-така проводиться на підставі свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката. Згідно п.9 ч.І ст.34 вищевказаного Закону державна реєстрація власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав нанерухоме майно. Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року за № 1127, не визначено проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, реєстрація якого проведена до 1 січня 2013 року відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, у звязку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого органом місцевого самоврядування або місцевою держадміністрацією. Таким чином, враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved