Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , ТДВ СК «Альфа-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В обґрунтування позову вказали, що 02.02.2018 року відповідач [PERSON] , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. [NUMBER] , здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в якому також перебувала [PERSON] , що стало причиною ДТП, вчинивши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок цієї ДТП позивачам було завдано матеріального збитку у вигляді пошкодження транспортного засобу ВАЗ 2111, що належить [PERSON] , у розмірі 47170,06 грн., витрат на складання звіту про оцінку вартості (розміру) збитків - у розмірі 1000 грн., а також витрат на відновлення стану здоров`я [PERSON] , яка постраждала внаслідок ДТП у розмірі 3200 грн. 20.04.2018 року ТДВ СК «Альфа-Гарант», яке застрахувало цивільно-правову відповідальність [PERSON] , в якості часткового страхового відшкодування заподіяної матеріальної шкоди перераховано грошові кошти у розмірі 20498,80 грн., однак решта матеріальної шкоди у розмірі 30871,26 грн. залишається не відшкодованою. Також, внаслідок вчиненої відповідачем ДТП [PERSON] було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю, нервовому потрясінні та психологічному стресі, якого вона зазнала внаслідок ДТП. Крім того, у момент ДТП позивачі перебували в автомобілі разом зі своїми дітьми. Зазначені обставини призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагають від позивачів додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачі протягом тривалого часу не мають можливості використовувати свій автомобіль за призначенням. У зв`язку з цим, розмір моральної шкоди позивачі оцінили у 30000 грн., який вони вважають розумним та справедливим. За таких обставин, просили: - стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] на користь [PERSON] 27671,26 грн. у відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди; - стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] на користь [PERSON] 3200 грн. у відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди; - стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] на користь [PERSON] 30000 грн. в якості матеріальної компенсації заподіяної внаслідок ДТП моральної шкоди; - стягнути з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] на користь [PERSON] 704,80 грн. судового збору та на користь [PERSON] 1409,60 грн. судового збору. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 15.01.2019 року за наслідками розгляду заяви сторони позивача про залишення без розгляду частини позовних вимог, провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] на користь [PERSON] 27671,26 грн. у відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди; про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] на користь [PERSON] 3200 грн. у відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди; про стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь [PERSON] 30000 грн. в якості матеріальної компенсації заподіяної внаслідок ДТП моральної шкоди - закрито. Ухвалою суду від 26.03.2019 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача 20.09.2019 року подав у судове засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити та провести розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі матеріалів справи та наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02.03.2018 року у справі № 405/1126/18 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. за те, що він 02.02.2018 року, о 15:21 год., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2109, д.н.з. [NUMBER] , в м. Кропивницькому, по вул. Кавалерійська, не стежив за зміною дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість руху в наслідок чого допустив виїзд на зустрічну смугу руху та зіштовхнувся з транспортним засобом ВАЗ 2111, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 23-25). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У результаті ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми легкого клінічного перебігу, струсу головного мозку, забою зовнішнього носу, забою м`яких тканин голови, що підтверджується висновком старшого слідчого СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Яверницького С . М. від 05.02.2018 року щодо розгляду матеріалів, зареєстрованих в журналі обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 5006 від 02.02.2018 року; консультативним висновком спеціаліста Центру екстреної медичної допомоги від 02.02.2018 року та виписками Кіровоградської обласної лікарні (а.с. 15, 16, 18, 22). Як вбачається з листка непрацездатності серії АДО № 835523, виданого 09.02.2018 року Олександрійською центральною районною лікарнею, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 03.02.2018 року по 08.02.2018 року включно (а.с. 17). Таким чином, суд дійшов висновку, що [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини [PERSON] спричинено моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню відповідачем. Згідно п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди,завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні інших цивільних прав, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (рішення від 09.11.2004 року у справі «Науменко проти України»). За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача про спричинення їй моральної шкоди, яка полягає у у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, викликаним внаслідок ДТП, яка завдана з вини [PERSON] , знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. Зазначені позивачем підстави для відшкодування моральної шкоди є обґрунтованими. Однак, враховуючи тривалість вимушених змін у житті позивача, глибину душевних страждань, розладу здоров`я, яких зазнала [PERSON] внаслідок протиправних дій відповідача та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд визначає розмір компенсації в сумі 20000 грн., що підлягає стягненню на користь позивача із відповідача у відшкодування моральної шкоди.

Outcome: partial