Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Свинаренко О.В. про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, в якій вказала, що її батько [PERSON] , як член ЖБК «Будівельник-4», перебуваючи у шлюбі з [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] . 20.11.1984 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб та Рішенням суду від 30 вересня 1988 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ паю, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 2184 руб. 90 коп. в рахунок 1/2 паю, що знаходиться в кооперативі, усього 2326 руб. 30 коп., на виконання якого було видано виконавчий документ 3/1513 від 08.12.1988 року про стягнення з [PERSON] вказаної суми. Зі слів батьків позивачки, їй стало відомо, що її батько [PERSON] повністю виплатив її матері [PERSON] вартість половини паю за квартиру [ADDRESS] , тому [PERSON] на зазначену квартиру не претендує. На підставі Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP затвердженої Міністерством комунального господарства Української PCP 31.01.1966 року, квартира [ADDRESS] була зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності,про що видане реєстраційне посвідчення від 10.08.1995 року Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації. [INFO] батько позивачки, [PERSON] помер. Спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] є позивачка [PERSON] та її сестра, [PERSON] , яка подала приватному нотаріусу Запорізького міського округу Свинаренко О.В заяву про відмову від права на спадкування за померлим [PERSON] на користь [PERSON] . 17.05.2018 року позивачка звернулась до приватного нотаріусу Запорізького міського округу Свинаренко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , однак в цей же день їй було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 70-02/31 у зв`язку з тим, що нотаріус не може самостійно визначити розмір спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину та видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вищевказану квартиру. Тому, позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати за собою право власності на квартиру [ADDRESS] загальною площею 47,57 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. у порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , [INFO] . В судове засідання позивачка не з`явилась, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка надала письмову заяву про визнання позову у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, оскільки вона стягнула з [PERSON] 2326 рублів 30 копійок за рішенням суду, що складає вартість половини паю за квартиру [ADDRESS] , та яка була сплачена їй [PERSON] , також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. 3-я особа по справі [PERSON] проти позову не заперечує, проживає за межами України, тому просить розглянути справу без її участі. Приватний нотаріус Свинаренко О.В. надала суду завірену копію спадкової справи після смерті [PERSON] , та клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем прийнято судом. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що батьками позивачки [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] . (а.с. 18) 08.05.87 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . (а.с.18) Батько позивачки, [PERSON] , як член ЖБК «Будівельник-4», перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з матір`ю позивачки, [PERSON] набув у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується ордером №106 на право зайняття квартири [ADDRESS] , виданим на ім`я [PERSON] 17.05.1968 року Запорізькою міською радою трудящих; довідкою житлово-будівельного кооперативу «Будівельник - 4» від 21.03.1995 року, згідно якої вартість квартири [ADDRESS] у розмірі 4369,79 карбованців 90 коп. була виплачена повністю [PERSON] у квітні 1982 року та свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 17 серпня 1963 року (а.с.9-11, 13). 20.11.1984 року батьки позивачки, [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] (а.с.14). Рішенням суду ім`ям Української Радянської Соціалістичної Республіки від 30 вересня 1988 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ паю, з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто 2184 руб. 90 коп. в рахунок 1/2 паю, що знаходиться в кооперативі, усього 2326 руб. 30 коп., на виконання якого було видано виконавчий документ 3/1513 від 08.12.1988 року про стягнення з [PERSON] вказаної суми (а.с.15,16). Згідно письмових пояснень відповідачки [PERSON] , на виконання рішення суду [PERSON] протягом двох років було сплачено на її користь суму 2326 руб. 30 коп. в рахунок вартості 1/2 частки паю за квартиру [ADDRESS] , тому на вказану квартиру вона не претендує (а.с.150). Відповідно до Реєстраційного посвідчення від 10.08.1995 року виданого ЗМБТІ, квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності, на підставі Довідки №117 ЖБК «Будівельник - 4» від 21.03.1995 року, та записана у реєстрі №271 за реєстровим номером 38019 та видано Технічний паспорт на квартиру (а.с.12, 23-27). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серія [NUMBER] від 07.07.2017 року (а.с.74). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1261 ЦК України встановлено, що першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємцями після смерті [PERSON] , є його діти, позивачка по справі - [PERSON] , та рідна сестра позивачки, третя особа по справі - [PERSON] . (а.с.18, 19). 11.07.2017 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] . (а.с.72) 11.07.2017 року [PERSON] , подала нотаріально посвідчену заяву про відмову від права на спадкування за померлим [PERSON] на користь [PERSON] , яка знаходиться в матеріалах спадкової справи (а.с.73) Приватним нотаріусом Запорізького міського округу Свинаренко О.В. була заведена спадкова справа № 10/2017, зареєстрована в реєстрі за № 60916359, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48368876 від 11.07.2017 року (а.с.17). Частинами 1, 3 статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до ч.1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. 17.05.2018 року позивачка звернулась до приватного нотаріусу Запорізького міського округу Свинаренко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , однак в цей же день їй було надано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 70-02/31 у зв`язку з тим, що нотаріус не може самостійно визначити розмір спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину та видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину на вищевказану квартиру.(а.с.20-22). Відповідно до глави 10 п.4.15 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотарі\-усами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Відповідно до глави 10 п. 4.18 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нота\-ріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 передбачено, що «Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Згідно п.2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії якщо не подано відомості (інформацію)та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 ро\-ку «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із ст. 15 ЗУ «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю до кооперативу за рахунок спільних коштів члена кооперативу та членів його сім`ї, яким ця квартира надана. Відповідно до ст. 22 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Згідно із ст. 28 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Згідно із ст. 28 Кодексу законів про шлюб та сім`ю України Якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення: про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов`язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу Згідно із ст. 146 ЖК Української PCP поділ квартири в будинку житлово- будівельного кооперативу між членом кооперативу і його дружиною допускається в разі розірвання шлюбу між ними, якщо пай є спільною власністю подружжя і якщо кожному з колишнього подружжя є можливість виділити ізольоване жиле приміщення в займаній ними квартирі. Поділ квартири провадиться за згодою між колишнім подружжям, а в разі відсутності згоди - за рішенням суду. Якщо поділити квартиру неможливо, один з колишнього подружжя, за яким визнано право на частину паєнагромадження, вправі вимагати від другого, який є членом житлово-будівельного кооперативу, виплати йому суми, що відповідає його частині паєнагромадження. Судом встановлено, що [PERSON] сплатив [PERSON] за рішенням суду 2326 рублів 30 копійок, вартості 1/2 паю за квартиру [ADDRESS] , та у 1995 році зареєстрував дану квартиру в ЗМБТІ, що підтверджується Реєстраційним посвідченням від 10.08.1995 року. (а.с. 12) Згідно із ч. 3 ст. 3ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Дослідивши матеріали справи та враховуючи вимоги законодавства, суд дійшов обґрунтованого висновку, що батько позивачки на законних підставах набув право власності на квартиру [ADDRESS] та отримав реєстраційне посвідчення на квартиру від 10.08.1995 року, видане ЗМБТІ. Оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, обраний спосіб захисту узгоджується з передбаченим ст. 16 ЦК України та спрямований на захист спадкових прав позивачки, яка не має можливості їх захисту іншим шляхом.

Outcome: approved