Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Кривошиївської сільськоїради Хмільницького району про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що [INFO]. в с. Майори Біляївського району Одеської області померла їх мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається, зокрема, із земельної ділянки площею 2.7798га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області. Будучи спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], вони звернулись із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на нього за [PERSON], що змушує позивачів звернутися до суду із зазначеним позовом. Сторони в судове засідання не з'явились, про час та день судового розгляду були повідомлені належним чином, надіслали суду заяви, якими просять розглянути справу у їх відсутність. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. Враховуючи вищевикладені обставини суд розглядає справу у відсутність представників сторін, у зв'язку з чим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснюється За наведених вище обставин справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.06.2016 року, виданого Біляївським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2.7798 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23.01.2003 року на підставі розпорядження Хмільницької районної державної адміністрації від 17.12.2002р. № 349. Позивачі проживали разом зі матір'ю [PERSON], яку перевезли до себе у с. Майори Біляївського району Одеської області зв'язку із її похилим віком та частими хворобами, на момент смерті останньої, що підтверджується довідкою Біляївської міської ради № 704 від 23.12.2016р. та довідкою Кривошиївської сільської ради Хмільницького району. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого законом строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Інших спадкоємців, окрім позивачів, судом не встановлено. Таким чином суд вважає, що позивачі в силу вимог закону є такими, що прийняли спадщину. Однак не можуть оформити своє право на земельну ділянку в нотаріальному порядку, оскільки відсутні оригінал правовстановлюючого документу на зазначене спадкове майно. Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. А згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину позивачі не мають змоги, позаяк відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю, що в свою чергу і зумовило їх звернутися до суду з даним позовом. Належність спадкодавцеві земельної ділянки згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 23.01.2003 року, підтверджується копією цього акта. Згідно зі статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Як уже зазначалося судом до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК). А так як право спадкодавця на земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 23.01.2003 року не припинилося після її смерті, хоча відповідний правовстановлюючий документ і був втрачений, суд приходить до висновку, що в порядку спадкування вказане право має бути визнане за спадкоємцями, які прийняли спадщину. За таких обставин суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved