Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просять суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] та зобов'язати Алупкінський районний сектор Головного управління Державної міграційної служби України в АР Крим зняти останнього з реєстрації. Позовні вимоги мотивовані тим, що він є власником спірної квартири на підставі договору купівлі-продажу, де також зареєстрована його дружина. Але, на даний час стало відомо, що в його квартирі ще зареєстрований відповідач, якого він взагалі не знає, останній в цій квартирі не проживає, будь-якої оплати за користування майном не вносить, комунальні послуги не платить. У судове засідання позивачі надали суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про часі місце судового засідання повідомлявся належним чином, за зареєстрованим місцем проживання. Однак, до суду повернувся конверт з відміткою: «за закінченням зберігання». За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України та зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши усі надані суду письмові докази та встановивши певні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 71 ЖК України,- при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім'ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях; 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом всього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Судом встановлено, що позивач [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 43,9 кв.м., житловою площею 28,4 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 10 квітня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Ялтинського міського нотаріального округу АР Крим [PERSON], за реєстровим № 1904 та зареєстрував своє право власності у Комунальному підприємстві «Ялтинське бюро технічної інвентаризації» (а.с.6). Відповідно до копії будинкової книжки на вказаний вище будинок (а.с.9-10) та довідки з місця проживання та склад сім?ї, яка видана Комунальним підприємством «Управління селищного господарства» (а.с.11), позивачі [PERSON] та [PERSON] проживають та зареєстровані у спірній квартирі [ADDRESS]. Разом з тим, відповідно до копії картки прописки, яка видана Комунальним підприємством «Управління селищного господарства», відповідач [PERSON], [INFO] зареєстрований у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). Таким чином, з'ясувавши причини відсутності відповідача понад шість місяців у спірній квартирі, суд вважає, що вони є неповажними, а тому відповідач повинний бути визнаний таким, що втратив право користування спірною квартирою. Згідно зі ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» знаття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином ці питання взаємопов'язані і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового законодавства (ст.ст.71,72,156 ЖК України). Тобто, при таких обставинах, суд вважає, що у суду є всі законні підстави задовольнити позов у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved