overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, у якій вказали,[INFO] померла двоюрідна сестра та бабуся [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований в [ADDRESS],за життя [PERSON] не склала заповіту. В квітні 2014року вони звернулись до державного нотаріуса, але їм було роз*яснино, що оформлення спадщини можливо тільки при наявності оригінала свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок. З урахуванням вище викладеного просить суд винести рішення , яким визнати за ними в порядку спадкування право власності в рівних частках на житловий будинок з надвірними спорудами , який розташований в [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO] Ці обставини і з'явилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволені позову та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача - Луганської селищної ради у судовому засідання не з'явилися до початку судового засідання надали заяву про розгляд справи у їх відсутність та не заперечували проти задоволення позовних вимог . Суд вислухавши представника позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнала та визнання позову останнім не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах , що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, у якій просять суд встановити факт належності померлій [PERSON] свідоцтва про право власності на житло та визначити частки, що належить власникам квартири, посилаючись на те, що через розбіжність у написанні прізвища [PERSON] у цьому документі та у свідоцтві про смерть, та невизначення часток кожного із власників у правовстановлюючому документі, подальше розпорядження власністю є неможливим. Відповідач, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилася, заперечень проти позову не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивачі не заперечують проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 листопада 1995 року за № 4-8851 управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів на підставі розпорядження від 16 листопада 1995 р. за № 67348, квартира [ADDRESS], загальною площею 62,4 кв. м., за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], по батькові власника [PERSON] зазначено як [PERSON] замість вірного - [PERSON]. У цьому свідоцтві не конкретизовані частки майна співвласників у спільній сумісній власності. Згідно зі ст.112 ЦК України (1963 р.), майно може належати двом чи декільком громадянам. Співвласник зазначеної квартири - [PERSON] - померла [INFO] З паспорту та зі свідоцтва про смерть померлої, прізвище, ім'я, по батькові зазначено як - [PERSON]. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я по батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Через розбіжність у написанні прізвища у паспорті та у правовстановлюючому документі позивачі не можуть реалізувати своє майнове право. Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує право позивачів на розпорядження своєю часткою власності та отримання спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому вказує, що 25.04.2009 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в с. Форосна, Новоселицького району на житловий будинок і земельні ділянки. [PERSON] за своє життя оформив на їх користь заповіт яким заповів їм все своє майно яке буде належати на день смерті. У звязку з юридичною необізнаністю пропустили шестимісячний строк на прийняття спадку. Просить суд продовжити строк на прийняття спадку якій вони вважають, що пропустили з поважних причин. В судовому засіданні позивач позов підтримали в повному обємі. Представник відповідача в судовому засіданні не зявився але подав до суду заяву про визнання позову в повному обсязі з проханням справу розглянути у відсутності представник с/ради с. Форосна, Новоселицького району.. Суд вислухавши думку позивачів ухвалив, справу розглянути у відсутності представника відповідача на підставі доданих до позову доказів. Матеріалами справи суд встановив, що 25.04.2009 року померл [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок розташований в с. Форосна, вул.. Вишнева 26, Новоселиць кого району. З заповіту від 30.10.2007 року завіреного секретарем с/ради с. Форосна, Новоселицького району, зареєстрованого в реєстрі за №92, [PERSON] все своє майно заповів [PERSON] і [PERSON]. Суд оцінюючи у сукупності викладені докази та приймаючи до уваги, що згідно з ч.1 ст..61 ЦПК України, обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, тобто те що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі і визнання позову не суперечить закону і не порушує права інших осіб, суд вважає, що позивач пропустив строк прийняття спадку по поважним причинам. За таких обставин суд дійшов висновку про надання позивачу додаткового строку для звернення до нотаріальної контори про прийняття спадку. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказують, що їм на праві власності належить в рівних частках квартира [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований зять позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON] відповідач [PERSON] З 2008 року до теперішнього часу відповідач у вказаній квартирі не проживає, проживає в Росії, де конкретно невідомо, участі у сплаті комунальних послуг не приймає. Тому позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, а також уточнили, що відповідач проживав в Росії ще до 2008 року, але тоді він приїжджав, пожив кілька днів і поїхав знову до Росії, з того часу його не бачили, просили позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку на підставі наявних доказів. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивачів з 1975 року, відповідача не знає взагалі, він постійно у квартирі [ADDRESS] ніколи не проживав, на час розгляду справи у вказаній квартирі вже кілька років проживають позивачі удвох. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є сусідкою позивачів з 1975 року, відповідача бачила один раз більше 10 років тому, він постійно у квартирі [ADDRESS] ніколи не проживав, на час розгляду справи у вказаній квартирі вже кілька років проживають позивачі удвох. Заслухавши пояснення позивачів, свідчення вказаних свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.11.1993р. з відповідним реєстраційним написом, угодою про рівність часток від 18.08.2001р. з відповідним реєстраційним написом та договору дарування від 23.08.2001р. з відповідним реєстраційним написом, позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Житлосервіс-2а» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, в тому числі свідченнями свідків, допитаних в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] на протязі строку, набагато більшого, ніж один рік. Доказів поважності його непроживання у вказаному житловому приміщенні до суду не надходило. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказують, що їм на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивачів, зареєстровано місце постійного проживання відповідачів, які насправді з серпня 2013 року там не проживають, особистих речей відповідачів у будинку немає, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних платежів не приймають. Тому позивачі в своєму позові просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. До судового засідання всі учасники судового розгляду надали до суду відповідні заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивачі [PERSON], [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи Аліпова І.А. позовні вимоги підтримали, відповідач [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] позов визнала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Суд вважає встановленим та доведеним наданими доказами, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. на праві власності належить домоволодіння [ADDRESS]. У вказаному будинку, крім позивачів, зареєстровано місце постійного проживання відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідачем [PERSON] в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] визнано, що вона добровільно не проживає зі своїми дітьми у вказаному будинку з серпня 2013 року. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин, законні підстави для задоволення позову в наявності, позовні вимоги визнані позивачем, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказують, що їм на праві власності належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі крім позивачів зареєстровано місце постійного проживання матері [PERSON] - [PERSON] та її сина (брата позивачки по матері) - відповідача [PERSON] При цьому у січні 2010 року відповідач виїхав на заробітки до м.Київа і з того часу у вказаній квартирі не проживає, але добровільно зніматись з місця реєстрації не бажає. Тому позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаною квартирою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним в позові, а також доповнив, що на час розгляду справи в суді у квартирі [ADDRESS] проживає лише мати позивача [PERSON] - [PERSON] Просив позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що близько 20 років доглядала свою стареньку мати, яка проживала по [ADDRESS], останні роки перед смертю своєї матері у 2010 році та після її смерті проживала там практично постійно. Знайома з [PERSON] та її матір'ю [PERSON] приблизно 3-4 роки. За весь цей час у квартирі [ADDRESS] сина [PERSON] - відповідача [PERSON] ніколи не бачила. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що є другом позивача [PERSON], яка розповідала йому, що у квартирі [ADDRESS] живе її бабуся [PERSON] У зв'язку з тим, що вона проживає одна, свідок на прохання [PERSON] двічі ( перед Новим 2014 роком та після Нового року) провідував її та приносив ліки, напої, продукти. Крім бабусі у квартирі нікого не бачив, жодних слідів проживання іншої людини (чоловіка) не було. Заслухавши пояснення представника позивача, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно договору дарування від 22.07.2005р. та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної часткової власності квартира [ADDRESS]. Згідно довідки ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Бердянськ», у вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання позивачів, а також [PERSON] та відповідача [PERSON] Суд вважає доведеним, в тому числі свідченнями свідків, допитаних в судовому засіданні, що відповідач [PERSON] у вказаній квартирі не проживає на протязі близько 4 років, доказів протилежного до суду надано не було. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказують, що на підставі ордеру №64 від 12.01.1995р., виданого позивачу [PERSON], йому та членам його сім'ї - позивачам [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було надано в користування квартиру [ADDRESS]. 15.06.2006р. позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON], у зв'язку з чим відповідачку було вселено у вказану квартиру та зареєстровано місце проживання. В липні 2012 року фактичні шлюбні відносини [PERSON] з відповідачкою були припинені. 01.02.2013р. відповідачка зібрала свої речі та виїхала з вказаної квартири для проживання в іншому житлі, спільна дитина - син [PERSON] залишився проживати з батьком. З того часу відповідачка у вказаній квартирі не проживає, але добровільно зніматись з реєстрації у цій квартирі не бажає. Тому позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у вказаній квартирі. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним в позові, також уточнила, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 21.02.2014р. Просила позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позові та пояснення свого представника [PERSON], просили позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. В порядку ст.224 ЦПК України суд розглянув справу в заочному порядку. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що є сусідами сім'ї [PERSON], особисто знайомі з відповідачкою [PERSON], яка проживала у квартирі [ADDRESS] до початку 2013 року. Приблизно з січня-лютого 2013 року свідки відповідачку не бачили. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, свідчення свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову на підставі наступного. Згідно ордеру №64 від 12.01.1995р., позивачам був виданий ордер на квартиру [ADDRESS]. Згідно довідки КП «Житлосервіс-2а» та довідки Бердянського МВ УДМС України в Запорізькій області, у вказаній квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР, при тимчасові відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає встановленим та доведеним, в тому числі свідчення свідків, допитаних в судовому засіданні, що відповідачка [PERSON] не проживає у вказаній квартирі з початку 2013 року, тобто на протязі більше шести місяців. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому зазначили, що 18.11.2016 року між позивачами та [PERSON] було укладено договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В строк до 22.11.2016 року продавець [PERSON], зобов*язалась провести зняття з реєстраційного обліку всіх осіб зареєстрованих у вказаній квартирі. Проте, до теперешнього часу в спірній квартирі залишились зареєстровані відповідачі. Позивачі просять позбавити відповідачів права користування жилим приміщенням - квартирою №74 в буд. 8 по вул. Познанська у м. Харкові. До суду від позивачів надійшла заява про слухання справи за їх відсутністю. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі до суду не з'явились, про дату і час слухання справи сповіщались належним чином, заяв про слухання справи у свою відсутність не надали. Суд, ухвалив розглядати справу відповідно до ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини: квартира [ADDRESS] належить позивачам по 1/2 частини зазначеної квартири, відповідно до договору купівлі-продажу від 18.11.2016 року ( а.с. 8-10). На теперішній час в спірній квартирі зареєстровані відповідачі. Відповідно дост. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно дост. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У частині 2 пункту 15постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»роз'яснено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, щостаття 33 Конституціїгарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Статтею 7 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Реєстрація відповідачів у належній позивачам на праві власності квартирі створює позивачам перешкоду у здійсненні ним права власності, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому зазначили, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. крім позивачів у вищевказаній квартирі зареєстрований відповідач - [PERSON] Відповідач в квартирі ніколи не мешкав, особистих речей там не має, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні будинку не приймає. При цьому жодних перешкод для проживання за спірною адресою позивач відповідачу не створював, неприязнених стосунків між ними не було. Позивачі просять задовольнити позов, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою реєстрації та зняти останнього з реєстраційного обліку. До суду позивачі не з'явились, але надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали та просили ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідача. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Згідно листа начальника Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС в Харківській області (далі Служба) останній просить слухати справу за відсутності представника служби та прийняти рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва на право власності [NUMBER] від 04.08.2006 квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS], проте останній рік за адресою реєстрації не проживає, власних речей в домоволодінні не має, що підтверджується відповідним актом (а.с. 12). Суд вважає доведеним той факт, що відповідач протягом тривалого часу не мешкає за адресою спірної квартири. Про це прямо свідчить зміст акту від 16.02.2015 (а.с. 12). Відповідач подав до суду заяву, відповідно до якої проти позовних вимог не заперечував та просив позов задовольнити. (а.с. 23) В силу ст. 386 ЦК України власник, який має підстави припустити можливість порушення свого права власності другою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону здійснення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про здійснення визначених дій для попередження такого порушення. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Враховуючи викладене, позовні вимоги мають бути задоволені.

Outcome: approved