Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 26 листопада 2 009 року померла її баба - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 167648, виданого та зареєстрованого відділом РАЦС Сквирського РУЮ Київської області від 26.11.2009 року, за актовим записом № 245. В обґрунтування позовних вимог вказали, 03 квітня 2009 року їх баба [PERSON], залишила заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори від 03.04.2009 року, за реєстровим номером 1117, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачам по справі [PERSON] та [PERSON]. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку № 53 по вул.Академіка Кононського (в минулому вулиця Будьоного) м.Сквира Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 64.9 кв.м., житловою площею 36.10 кв.м. Належність спадкодавці майна підтверджено свідоцтвом про право власності на частку в спільному подружньому майні від 16.08.1969 року та свідоцтвом про право на спадщину від 16.08.1989 року. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняли спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачам було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: свідоцтва про право власності на частку в спільному подружньому майні від 16.08.1969 року та свідоцтва про право на спадщину від 16.08.1989 року. Отримати дублікати не мають можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивачі не можуть скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Позивачі у судове засідання не з'явилися, звернулися до суду з письмовою заявою, в якій просять розглянути справу у їх відсутність та ухвалити рішення по суті позовних вимог, позов підтримують. Відповідач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення у судовому засіданні у його відсутність, позов визнає, заперечень не має. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2009 року померла баба позивачів - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 167648, виданого та зареєстрованого відділом РАЦС Сквирського РУЮ Київської області від 26.11.2009 року, за актовим записом № 245. Після смерті спадкодавці відкрилася спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку № 53 по вул. Академіка Кононського (в минулому вулиця Будьоного) м.Сквира Київської області, з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 64.9 кв.м., житловою площею 36.10 кв.м. Належність спадкодавці майна підтверджено свідоцтвом про право власності на частку в спільному подружньому майні від 16.08.1969 року та свідоцтвом про право на спадщину від 16.08.1989 року. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, згідно ст.1223 ЦК України, прийняли спадщину після смерті спадкодавці шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ЦК України, протягом шестимісячного строку. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачу було відмовлено у видачі вищевказаного свідоцтва в зв`язку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкову масу, а саме: свідоцтва про право власності на частку в спільному подружньому майні від 16.08.1969 року та свідоцтва про право на спадщину від 16.08.1989 року. Отримати дублікати не мають можливості, оскільки відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю особи. Виходячи з цього позивачі не можуть скористатися своїм правом на спадкуванням за заповітом. Вказані обставини позбавляють позивачів вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вони вимушені звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачами, окрім прийняття ними спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Згідно ч.5 ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч.1 ст.20 ЦК України, право на захист особа здійснює на власний розсуд. Згідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкування та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у судовому засіданні по суті позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved