overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, зазначивши, що [INFO] помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина за заповітом у виді житлового будинку [ADDRESS]. За життя своє право на житловий будинок спадкодавець не оформив, його право власності підтверджується довідкою сільської ради, нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно через відсутність правовстановлюючого документу спадкодавця. Просять визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину спадкового майна у виді житлового будинку. Позивачі позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити, подавши письмову заяву. Відповідач просив справу розглянути в його відсутність, подавши письмову заяву, позов визнав. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], якому за життя належав житловий будинок [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняли позивачі, подавши заяви до нотаріуса. Іншими особами спадщина не прийнята. Право власності на будинок спадкодавцем позивачів за життя не було оформлено та не зареєстровано, на час розгляду справи така можливість втрачена, що перешкоджає позивачам, які є спадкоємцями померлого оформити свої спадкові права. Право власності спадкодавця на спадкове майно підтверджено довідкою Ришавської сільської ради від 22.05.2014 року, рік забудови нерухомого майна 1977. До часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від їх державної реєстрації. Державна реєстрація права власності померлого спадкодавця не можлива, нотаріусом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно. За таких обставин відсутня можливість оформлення позивачами свого права на спадкове майно в позасудовому порядку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, зазначили, що [INFO] року померла їх мати - [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лебединецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Строк для подання заяви про прийняття спадщини ними пропущений у зв'язку з необізнаністю позивачів у законодавстві. Вони за власні кошти поховали матір, після її смерті доглядали будинок, користувались земельною ділянкою та вважали, що цього достатньо для прийняття спадщини. Вважають, що пропустили строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, просять встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судове засідання позивачі та їх представник не з'явились, направили заяву про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю. В судове засідання представник відповідача не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність, зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачів- [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилась спадщина в тому числі на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Лебединецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Строк для подання заяви про прийняття спадщини ними пропущений у зв'язку з необізнаністю позивачів у законодавстві. Вони за власні кошти поховали матір, після її смерті доглядали будинок, користувались земельною ділянкою та вважали, що цього достатньо для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У зв'язку з такими обставинами суд встановлює позивачам додатковий строк для прийняття спадщини - два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом і просить визнати дійсним договір міни нерухомого майна - квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON] що діяла від свого імені та від імені в інтересах неповнолітнього [PERSON] з іншого, зареєстрований 10.05.1997 року за № 97-112 на Одеській універсальній біржі «Вітязь». Представника позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, вказавши, що про порушення їх прав позивачі дізналися безпосередньо перед зверненням до суму у нотаріуса, який відмовився посвідчення правочинів, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення угоди його неможливо знайти. Позивачі [PERSON], [PERSON] й [PERSON] звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відстуність. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно через оголошення у пресі, причини неявки суду повідомлені не були. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можна розглянути у відсутність відповідача, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши надані докази, дослідивши матеріали справи, встановив, що 10.05.1997 року згідно договору купівлі-продажу № 97-112, зареєстрованого на Одеській універсальній біржі «Вітязь», [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діяла від свого імені та від імені в інтересах неповнолітнього [PERSON] з іншого, здійснили міну квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS]; право власності на квартиру [ADDRESS] які були на підставі цього договору було зареєстровано на праві приватної власності в ОМБТІ та РОН Одеської міської ради за [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12-13). Цивільні правовідносини між сторонами по даній справі виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України і тому регулюються Цивільним кодексом Української РСР від 18 липня 1963 року, стаття 47 ЦК України якого передбачає можливість визнання судом правочину, що вимагає нотаріального посвідчення дійсним, якщо одна із сторін повністю виконала усі умови договору, але друга ухилилась від його нотаріального посвідчення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з одного боку та [PERSON], [PERSON], [PERSON], що діяла від свого імені та від імені в інтересах неповнолітнього [PERSON] з іншого боку досягли згоди з усіх істотних умов про укладення договору міни вказаних квартир. Сторонами були дотримані всі вимоги статті 241 ЦК України. З урахування встановлених у судовому засіданні фактів суд вважає, що позивач довели ті обставини, на які вони посилались в обґрунтування позовних вимог і вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом мотивуючи тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі окрім них зареєстрований колишній чоловік [PERSON], відповідач по справі, який фактично більше року не проживає за місцем своєї реєстрації. Так як в добровільному порядку відповідач знятись з реєстрації не бажає, позивачі звернулись до суду з проханням позбавити його права користування цим житлом. Позивач [PERSON], та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви в яких вказали, що позовні вимоги підтримують, та просять провести розгляд справи без їх участі. Відповідно до ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. На підставі ст. ст.224, 225 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON], та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS]. Так, згідно свідоцтва про право власності від 26.04.2004року позивачі по даній справі є власниками по 12 частці вказаного житла (а.с.9-10). Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 03.03.2014року - ф.№3, відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаній вище квартирі з 27.05.2010року (а.с.11). З матеріалів справи вбачається, що в лютому місяці 2013року відповідач забрав свої речі та пішов проживати за іншою адресою. Шлюб з [PERSON] розірвано. Позивачі самостійно сплачують комунальні послуги, проводять в квартирі за власний рахунок ремонтні роботи. В добровільному порядку знятись з реєстрації з вказаного житла відповідач не бажає. Наведене підтверджується, зокрема, складеним актом сусідів з засвідченнями, що відповідач не мешкає в [ADDRESS], відміткою про розірвання шлюбу позивача [PERSON] з відповідачем. Згідно п.2 ст. 405 ЦК України при тимчасовій відсутності члена сім'ї власника житла, він втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в спірному житловому приміщенні більше року, [PERSON] є колишнім членом сім»ї власника житла, не несе витрат по утриманню спірного житла, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, мотивуючи це тим, що вони являючись пенсіонерами, в даний час опинились в скрутному матеріальному становищі, інших джерел доходів крім пенсії не мають, великі витрати йдуть на оплату комунальних послуг, часто хворіють, у звязку з чим значна сума коштів витрачається на ліки, а тому коштів для нормального існування не вистачає. Відповідач проживає окремо від батьків, працює, однак добровільно допомоги в матеріальному забезпеченні не надає, а тому позивачі просять суд, стягнути з відповідача аліменти на їх користь до зміни їх матеріального становища та сімейного стану. Позивачі в судове засідання не зявилися, однак надали до суду письмову заяву, в якій прохали суд слухати справу без їх участі, позов підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не зявився, але письмовою заявою прохав слухати справу без його участі , з позовними вимогами згоден в повному обсязі. Дослідивши документи справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі являючись пенсіонерами (а.с.3,5), в даний час опинилась в скрутному матеріальному становищі гроші з пенсії витрачають на на оплату комунальних послуг , часто хворіють, у звязку з чим значна сума коштів витрачається на ліки, а тому коштів для нормального існування не вистачає. Відповідач проживає окремо, і має дружину та сина, що підтверджується довідкою Петрівської сільської ради від 26 травня 2015 року № 446 (а.с.9), працює, однак добровільно допомоги в матеріальному забезпеченні батьків не надає. Згідно ст.202 СК України - повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. На підставі вищевикладеного, враховуючи скрутне матеріальне становище позивачів, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 202,205 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-30 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом про визнання боргу в сумі 9176,61 грн. за житлово-комунальні послуги простроченим та таким, що не підлягає стягненню. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Позивачі здійснюють оплату за житлово-комунальні послуги, однак відповідач продовжує надсилати їм листи-вимоги. Просять позов задоволити. У судове засідання позивачі не з'явились. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав, просить його задоволити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не повідомив про причини неявки, хоча належно повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності, згідно ст. 224 ЦПК України, з постановленням заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що позивачам належить на праві спільної сумісної власності квартира [ADDRESS], що стверджено витягом про державну реєстрацію прав від 28.05.2012р. за № 34296415 (а.с.25). Будинок знаходиться на обслуговуванні ЛКП «Сонячне». Відповідно до статті 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи позивачі звернулись з позовом до ЛКП «Сонячне» про визнання боргу за житлово-комунальні послуги простороченим та таким, що не підлягає стягненню. Такий позов є передчасним, оскільки за відсутності вимог ЛКП «Сонячне» про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги права та законні інтереси не порушено. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Посилались на те, що вони, будучи власниками вищевказаної квартири, надали згоду на реєстрацію в ній [PERSON], яка на той час перебувала в шлюбі з позивачем [PERSON] Зазначили, що відповідачка після розірвання шлюбу з [PERSON] в грудні 2012р. добровільно залишила місце реєстрації, забрала свої речі, за вказаною адресою не з'являється та не сплачує витрати, пов'язані із утриманням квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON], а позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явились і подали заяву про розгляд справи у їх відсутність. А відповідач позов не визнала, однак зазначила що дійсно більше року не проживає в спірній квартирі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. Як вбачається з свідоцтва (а.с.11), позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], в якій з 05.08.2008р. зареєстрована відповідач, що підтверджується довідкою за формою №3 (а.с.10). Згідно рішення суду від 22.04.2013р. шлюб між позивачем [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.8). Як вбачається з актів (а.с.12-13) та пояснень позивача [PERSON], його колишня дружина [PERSON] не проживає в спірній квартирі з грудня 2012р. та не зберігає в ній свої особисті речі, що відповідачкою не заперечувалось. Відповідно ч.2 ст. 405ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст.10 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації, понад рік , а тому вона повинна бути визнана такою, що втратила право користування даним житловим приміщенням за вказаною в позові адресою. Крім цього, відповідно вимогам ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] понесені останнім судові витрати в сумі 243,60 грн. (а.с.1). На підставі ст. 405 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ними права власності за набувальною давністю на нерухоме майно по ? частині кожному, яке розташоване за адресою [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не з'явились, просили справу розглядати за їх відсутності, позов підтримали, про що надали суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з 2001 р. позивачі почали проживати в кв. [ADDRESS]. Власником вищезазначеної квартири на підставі договору купівлі-продажу від 26.06.1998 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу у Луганській області [PERSON], є [PERSON], який помер [INFO] Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном-протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давнісь). Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 243,6 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання за ними права власності на ? частину за кожним на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON], який мешкав за адресою: [ADDRESS]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири. ? частина квартири належала їх батьку на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.09.1993 року, а другу частину їх батько отримав у 2004 році після смерті своєї дружини на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] За заповітом [PERSON] все належне йому майно заповів їм, своїм дітям, у рівних частинах. Вони звернулись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але оформити спадщину належним чином вони не можуть, т.я. батько при житті не зареєстрував своє право власності на другу половину вищевказаної квартири ( на той момент в КП «БТІ м.Макіївки») належним чином. У зв»язку з чим вони звернулись до суду та просять визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказане майно. Позивачі в судове засідання з»явились, на задоволені позовних вимог наполягали. Представник відповідача в судове засідання не з»явився згідно заяви, у якій проти позову заперечує, просить розглянути справу у його відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва № 5807 про право власності на житло від 24.09.1993 року, виданого комісією з приватизації житлового фонду «Макіїввугілля», квартира [ADDRESS], належала [PERSON], [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2004 року [PERSON] прийняв спадщину у вигляді ? частини вищевказаної квартири (загальною площею-67,40 кв.м., у тому числі житловою -45,50 кв.м.)після смерті [PERSON], що також підтверджено копією витягу з державного реєстру правочинів. Згідно наданої копії заповіту від 20.08.2012 року [PERSON] заповів все належне йому майно у рівних частках кожному [PERSON] та [PERSON] Копією свідоцтва про смерть підтверджено, що [PERSON] помер [INFO]. Згідно листа державного нотаріуса Другої Макіївської державної нотаріальної контори до нотаріальної контори звернулись [PERSON], [PERSON] з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Свідоцтво про право на спадщину ще не видане. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст.1296 ЦК України спадкоємець , який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що даний позов не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб і тому може бути задоволений.

Outcome: approved