Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з названим позовом (т.1 а.с.2), та просять постановити рішення, яким визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.Лиманна, 7, виділивши в натурі в їх користування 1/4 частку земельної ділянки, площею відповідно до належної частки в нерухомому майні згідно висновку судової технічної експертизи. Свої вимоги мотивують тим, що вони є власниками 1/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область,\~ м. Болград, вул. Лиманна, № 7. Належна їм частка є окремою трикімнатною квартирою під номером 2 в цьому будинку, який є чотирьох квартирним, одноповерховим, та в якому мешкають ще три родини, тобто відповідачі. \~ Будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 1144 кв.м., яка знаходиться в загальному користуванні усіх співвласників, порядок користування не визначений, однак кожна квартира користується частиною земельної ділянки, межі яких офіційно не визначені та не закріплені межовими знаками. У зв'язку з упорядкуванням та належним оформленням порядку користування своєю часткою земельної ділянки, визначенням\~ конкретних меж земельної ділянки, позивачі звернулися з даним позовом до суду про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділу в натурі її частки в конкретне користування. \~ \~ \~ Ухвалою від 13.09.2016 року відкрито провадження по справі, та призначено до судового розгляду (т.1 а.с.16). 07.10.2016 року клопотання позивача та представника позивачів було задоволено, та протокольною ухвалою витребувано у: відповідача документи щодо права володіння та користування спірною земельною ділянкою, а також що були підставою для прийняття рішення 650-V від 01.08.2008 року; з КП «[PERSON] БТІ» оригінал інвентарної справи на домоволодіння позивачів та відповідачів (т.1 а.с.38, 41, 42). У звязку з відсутністю необхідних документів у відповідача, представником [PERSON] міської ради Одеської області було заявлено клопотання 26.10.2016 року про витребування доказів щодо спірної земельної ділянки з Архівного відділу [PERSON] районної державної адміністрації Одеської області (т.1 а.с.46). 14.02.2017 року за наслідками розгляду клопотання позивача та його представника, судом призначено судово-технічну експертизу, та зупинено провадження по справі (т.1 а.с.177-178). 05.07.2017 року до суду надіслано судовим експертом висновок №29 від 27.06.2017 року (т.1 а.с.202-217), та ухвалою від 06.07.2017 року відновлено провадження і призначено судовий розгляд (т.1 а.с.218). Копію висновку вручено усім учасникам сторонам по справі (т.1 а.с.227). 27.09.2017 року до суду надійшло клопотання представника третьої особи Б-Дністровської КЕЧ району (т.1 а.с.232-233) про долучення до справи документів (т.1 а.с. 234-241), та залучення до участі у розгляді справи у якості третіх осіб на стороні відповідача [PERSON] держгеокадастру у [PERSON] районі Одеської області та [PERSON] оборони України. За наслідками розгляду названого клопотання 27.09.2017 року судом постановлено ухвалу про часткове задоволення клопотання, та залучено до участі у розгляді цієї справи у якості третьої особи на стороні відповідача [PERSON] оборони України, в іншій частині відмовлено (т.1 а.с.242). На запит суду від 27.09.2017 року [PERSON] у [PERSON] районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області 24.20.2017 року надав відповідь та копію державного акту на право користування Квартирно-експлуатаційної частини Болградського району Одеської області (т.2 а.с.4-9). Лише 19.12.2017 року представник третьої особи [PERSON] оборони надіслав до суду письмові пояснення (т.2 а.с.23-28). Ухвалою від 20.12.2017 року суд перейшов на розгляд справи за новими вимогами ЦПК України в редакції Закону України 2147-VІІІ від 03.10.2017 року, що набрали чинності 15.12.2017 року, та продовжив розгляд справи зі стадії судового розгляду (т.2 а.с.29-30). Крім того, дослідивши наявні в справі документи та докази, та вививши розбіжності в наданих копіях державного акту на право користування земельною ділянкою, цією ж ухвалою від 20.12.2017 року суд визнав явку в судове засідання представників третіх осіб обовязковою, зобовязавши надати оригінал державного акту на право користування. Представник третьої особи Білгород-Дністровської КЕЧ району [PERSON] надав оригінал витребуваного державного акту на право користування в судове засідання лише 15.03.2018 року, прибувши особисто в судове засідання, та надавши пояснення щодо наявних у справі копій цього державного акту, в звязку з чим, суд зміг завершити розгляд справи. Позивач [PERSON] (т.1 а.с.4) підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що з 1970 року проживає в [INFO]. В 2003 році разом з донькою [PERSON] приватизувала цю квартира, та стали повноправними її власниками. Весь цей час вони користуються земельною ділянкою, на якій розміщений будинок. Між усіма іншими співвласниками цього будинку склався порядок користування певними частками земельної ділянки, але часто між ними виникають суперечки щодо такого користування так як відсутні необхідні документи, які б підтверджували межі та розміри часток земельної ділянки усіх співвласників. Саме ці обставини спонукали її, позивача звернутися до суду. Позивач [PERSON] (т.1 а.с.3) будучи присутньою в судовому засіданні 13.11.2017 року підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Представник позивачів адвокат [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги №26 від 05.09.2016 року, ордеру серія ОД № 196088 (а.с.32-34) та на підставі довіреності (т.1 а.с.31), підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні у повному обсязі. Пояснив, що позивачі з 22.08.2003 року являються власниками ? частини житлового будинку розташованого за адресою: вулиця Лиманна, №7, м.Болград, Одеської області, що в цілому складає квартиру №2. Протягом тривалого часу позивачі користуються часткою земельної ділянки на якій розташований будинок, та яка є необхідною для обслуговування належної їм квартири. Після оформлення свого права власності позивачі намагалися неодноразово вирішити процесуально і документально своє право користування цією земельною ділянкою, оскільки між ними та іншими співвласниками постійно виникають суперечки щодо меж часток земельних ділянок. Рішенням 32 сесії V скликання [PERSON] міської ради Одеської області від 01.08.2008 року за № 650-V позивачу [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації для отримання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і гаражного будівництва площею 232 кв.м., розташовану за адресою: вул. Лиманна, 7, м.Болград, Одеська область. Станом на час звернення з позовом до суду позивачі не реалізували дане рішення і не виготовляли технічну документацію зважаючи на наявні протиріччя з іншими співвласниками. Саме з метою усунення суперечок між усіма чотирма співвласниками житлового будинку №7 по вул. Лиманна в м. Болград, Одеської області, просив визначити порядок користування земельною ділянкою за цією адресою в розмірі 1144 кв.м., виділивши в натурі земельну ділянку розміром 0.0273 га для обслуговування житлового будинку, закріпивши її межі згідно висновку експерта. Відповідачі [PERSON] (а.с.93-94), [PERSON] (т.1 а.с.101), [PERSON], [PERSON] (т.1 а.с.120-121, 122-123) будучи присутніми в деяких судових засіданням, надали свої пояснення кожний окремо. Між тим, усі підтвердили, що вони є співвласниками житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Лиманна, № 7, м. Болград, Одеська область, у вигляді окремих квартир. Кожна сімя користується частиною земельної ділянки з метою обслуговування своєї частки домоволодіння. Між усіма ними склався певний порядок користування цими частинами земельної ділянки, але на протязі тривалого часу вони не мають можливості документально оформити своє право користування, в звязку з чим між ними виникають різного роду суперечки щодо розмірів і меж їх часток цієї земельної ділянки. Відповідачі [PERSON], [PERSON] подали заяви кожен окремо від 09.11.2016 року, та від 14.11.2016 року про розгляд справи у їх відсутність (т.1 а.с.105-106, 107-109, 231). Відповідач [PERSON] помер 09.07.2009 року (т.1 а.с.102, т.2 а.с.62). Спадкоємцем за законом після його смерті є [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.2010 року (т.1 а.с.103, 104). Відповідач [PERSON] помер 15.03.2017 року (т.2 а.с.61). Відповідач [PERSON], будучи присутньою в судових засіданнях 07.10.2016, 14.11.2016, 26.12.2016 року не заперечувала щодо позовних вимог. Надалі подала заяву від 23.01.2016 року про розгляд справи у її відсутність (т.1 а.с.165, 231). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву в якій просять розглянути справу у їх відсутності (т.1 а.с.124-126). Відповідачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги визнали, підтвердили, що дійсно між сусідами періодично виникають суперечки щодо користування земельною ділянкою, та її частинами, оскільки між ними ніяким чином не визначено порядку користування земельною ділянкою. Надалі подали заяву про розгляд справи у їх відсутність (т.2 а.с.22). Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 16.05.2016 року за № 636/02 року, від 26.05.2017 року за №549/02-12 (т.1 а.с.139-140, т.2 а.с.18),\~ позов визнав, жодних заперечень не висказав. Пояснив, що дійсно рішенням 32 сесії V скликання [PERSON] міської ради Одеської області від 01.08.2008 року за № 650-V позивачу [PERSON] надано дозвіл на розробку технічної документації для отримання державного акту на право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських споруд і гаражного будівництва площею 232 кв.м., розташовану за адресою: вул.Лиманна, 7, м.Болград, Одеська область. Дане рішення не скасовано і є чинним. Позивачі, та інші відповідачі є співвласниками домоволодіння за адресою: вул. Лиманна, № 7, м. Болград, Одеська область, та мають право на користування земельною ділянкою на якій розташоване їх домоволодіння для його обслуговування і господарських споруд. Процедура передачі майна військових містечок в м. Болград, проводилися, і земельні ділянки нібито передавалася також. Разом з цим, Білгород-Дністровська КЕЧ району має державний акт на право користування цією земельною ділянкою. Протягом тривалого часу не вирішується остаточно питання щодо земельних ділянок колишніх військових містечок під житловими будинками, власниками яких є громадяни України жителі м.Болград. Дані обставини позбавляють їх, власників будинків будь-яким чином оформити чи то право користування, чи то право власності на земельні ділянки, що позбавляє їх можливості розпорядитися своєю власністю на власний розсуд, тобто є прямим конституційним порушенням права власності. В судове засідання 15.03.2018 року не прибув, подав заяву про закінчення розгляду справи у його відсутність (т.2 а.с.72). Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина районі [PERSON] оборони України [PERSON], який діє на підставі довіреності від 04.01.2016 року № 5 (т.1 а.с.141, 142), від 10.01.2017 року (т.1 а.с.240), від 10.01.2018 року № 03 (т.2 а.с.73) заперечував усі доводи, підтримав письмові пояснення (т.1 а.с.156-158), та наполягав на відмові в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Будучи присутнім в судовому засіданні 26.12.2016 року пояснив, що за [PERSON] оборони України рахується земельна ділянка площею 2,61 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Лиманна, [PERSON]. На цій земельній ділянці на даний час знаходиться вивільнене військове містечко №13. Актом приймання передачі військового майна від 18.03.2006 року на підставі директиви [PERSON] Оборони України № Д-22 від 11.06.2005 року комісією у складі першого заступника [PERSON] міського голови, заступника начальника Південного територіального КЕУ, головного інженера [PERSON] КЕЧ району, начальника Будинкоуправління № 1 [PERSON] КЕЧ району та представників виконкому [PERSON] міської ради та профільних служб було здійснено передачу обєкта житлового 4 квартирного будинку № 13/21 по вул.Лиманна,№ 7, введеного в експлуатацію в 1957 році, що належить до сфери управління Міноборони м. Болград Одеської області до комунальної власності разом з технічною документацією. Однак, як пояснює третя особа, земельна ділянка, на якій розташований зазначений будинок, обєктом передачі за цим актом не була, та обліковується в Білгород-Дністровській КЕЧ району, як землі оборони, що підтверджується періодичними звірками Білгород-Дністровської КЕЧ району з Держземагенством у [PERSON] районі. На підставі вищевикладеного представник третьої особи вважає позовні вимоги необґрунтованими та незаконними. В послідуючі судові засідання: 26.07.2017 року (т.1 а.с.219, 223), 27.09.2017 року (а.с.228, 229), 14.11.2017 року (а.с.245, 249), 11.12.2017 року (т.2 а.с.11, 14) представник не прибував. Будучи присутнім в судовому засіданні 15.03.2018 року, після визнання явки цієї особи обовязковою, представник третьої особи надав для дослідження оригінал державного акту на право користування земельною ділянкою загальною площею 133.31 гектара землі, який був досліджений в судовому засіданні та порівняний з наявними в матеріалах копіями, з метою усунення протиріч (т.2 а.с.67-70, т.2 а.с.5-6, т.1 а.с.162-154). Третя особа [PERSON] оборони України залучена до участі у розгляді справи на підставі ухвали суду від 27.09.2017 року (т.1 а.с.242), про час та місце розгляду справи повідомлялися згідно вимог чинного законодавства (т.1 а.с.244, т.2 а.с.11), і були двічі повідомлені належним чином (т.1 а.с.250, т.2 а.с.15). Представник в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив. 19.12.2017 року надіслав до суду письмові пояснення по суті спору (т.2 а.с.23-28), згідно яких позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просив відмовити. Стверджуючи, що земельна ділянка за адресою: вул. Лиманна, №7, м. Болград, Одеська область віднесена за цільовим призначенням до земель оборони, а за формою власності до державної власності. Однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Проте будь-які рішення щодо припинення права користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: вул. Лиманна, №7, м. Болград, Одеська область, на розміщувалося військове містечко №13, органами виконавчої влади ([PERSON] оборони) не приймалося. Згода Міністра оборони України на передачу земельної ділянки [PERSON] міській раді не надавалася, [PERSON] оборони України не зверталося до органів місцевого самоврядування з клопотанням про відмову від права користування земельною ділянкою площею 1144 кв.м., що розташована за вказаною вище адресою, яка за цільовим призначенням віднесена до земель оборони. Таким чином, [PERSON] міська рада Одеської області не має жодних повноважень на володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, що розташована за адресою: вул. Лиманна, №7, м. Болград, Одеська область (військове містечко №13), оскільки таке розпорядження землями оборони всупереч вимогам чинного законодавства України є незаконним, адже лише власник має право володіння, користування та розпорядження обєктом права власності (в даному випадку право розпоряджатися земельною ділянкою, що перебуває в державній власності, має Кабінет Міністрів України). Оскільки на час розгляду справи законним землекористувачем на підставі державного акту на право користування землею Б № 032072 від 15.06.1989 року є Білгород-Дністровська КЕЧ району (правонаступник [PERSON] КЕЧ району) та [PERSON] оборони України не приймало рішення про відчуження спірної земельної ділянки, а тому підстав для задоволення позову не має (а.с.23-27). Ухвалою суду від 20.12.2017 року явка представника була визнана обовязковою (т.2 а.с.29-30), про що повідомлено їх належним чином (т.2 а.с.35, 37, 53, 54, 55-56, 65), проте представник не прибув в судове засідання. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Стаття 17 Загальної декларації прав людини (1948 р.) проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~статті 391 Цивільного кодексу України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно п.п.2, 3\~ст. 2 Земельного кодексу України\~суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них. Відповідно до ч. 2\~ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч. 2\~ст. 95 ЗК України). Статтею 19 Земельного кодексу України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі оздоровчого призначення; г) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; є) землі лісогосподарського призначення; ж) землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики та іншого призначення. Відповідно до ст. 77 ЗК України\~землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати лише в державній власності. Навколо військових та інших оборонних об'єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Частиною 5 ст. 20 Земельного кодексу України встановлено, що земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України «Про використання земель оборони». Згідно\~ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.\~\~Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою\~статті 128 цього Кодексу.\~\~ Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Стаття 120 Земельного Кодексу України, яка регулює «Перехід права на земельну ділянку при переході права на будівлю і споруду» неодноразово змінювала свою редакцію. Так, станом на 19.08.2003 року, тобто на час набуття права власності позивачами ст.120 ЗУ України передбачала, що при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Судовим розглядом встановлено, що житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Лиманна,7 належить по 1/4 частині на праві спільної часткової власності наступним громадянам: - [PERSON] (т.1 а.с.93-100) відповідно до свідоцтва про право власності №499 від 22.07.1993 року, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради № 295 від 23.12.1992 року (т.1 а.с.76). Належна їй частка є окремою квартирою під номером 1 в цьому будинку. Загальна площа приміщень - 84,2 кв.м., з якої житлова 49,1 кв.м. (т.1 а.с.99). Крім того, в паспорті [PERSON] є відмітка про те, що «На підставі рішення №250 від 16.07.1997 року передано безкоштовно в приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку і господарських споруд 225 кв.м. Міський голова [PERSON], підпис, гербова печатка» (т.1 а.с.93). - [PERSON] та [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради № 331 від 19.08.2003 року (т.1 а.с.5). Належна позивачам частка є окремою трикімнатною квартирою під номером 2 в цьому будинку. Загальна площа 58,8 кв.м., з якої житлова приміщень - 37,8 кв.м. (т.1 а.с.12 на звороті, 99). - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], помер 09.07.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії 1-ЖД № 189567 від 10.07.2009 року (а.с.102), відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради № 446 від 20.10.2003 року (а.с.8). Належна їм частка є окремою квартирою під номером 3 в цьому будинку. Загальна площа приміщень - 91,0 кв.м., з якої житлова 45,9 кв.м. (т.1 а.с.12 на звороті, 99). [PERSON] успадкувала 1/16 частку житлового будинку розташованого за адресою: вул. Лиманна, №7, м. Болград, Одеська область (а.с.101-104, 110-119) - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності, виданого на підставі рішення виконкому [PERSON] міської ради № 383 від 25.09.2003 року (т.1 а.с.9, 127-131). Належна їм частка є окремою квартирою під номером 4 в цьому будинку. Загальна площа 69,5 кв.м., з якої житлова 37,9 кв.м. (т.1 а.с.12 на звороті, 99). Зазначене підтверджується також матеріалами інвентарної справи Комунального підприємства «[PERSON] бюро технічної інвентаризації», оригінал якої був досліджений в судовому засіданні (т.1 а.с.67-92). Згідно ч.1\~ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. 01.08.2008 року 32 сесія V скликання [PERSON] міської ради Одеської області прийняла рішення № 650-V Про надання дозволу громадянам України на розробку технічної документації для отримання державних актів на право власності на землю для обслуговування житлових будинків, господарських будівель і гаражного будівництва в межах м.Болград, а саме [PERSON], проживаючій за адресою: [INFO] на земельну ділянку, площею 232 кв.м, розташований за адресою: вул.Лиманна, №7 (т.1 а.с.6). Приймаючи дане рішення міська рада керувалася положеннями ст.ст.12, 40, 96, 116,118, 121 ЗК України, п.34 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» (т.1 а.с.6). Позивач не змогла реалізувати своє право власності на земельну ділянку з огляду на постійні суперечки щодо меж земельної ділянки за цією адресою між іншими співвласниками житлового будинку, так як при виготовленні технічної документації на земельну ділянку має бути відповідне погодження щодо меж та границь часток земельної ділянки з усіма співвласниками цього житлового будинку. Разом з цим, дане рішення міської ради є чинним до теперішнього часу, не змінене і не скасоване. Згідно ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1146 га, яка знаходиться в загальному користуванні усіх співвласників, порядок користування не визначений, однак власники кожної квартири користуються частиною земельної ділянки межі яких офіційно не визначені та не закріплені межовими знаками. В судовому засідання судом досліджена справа № 201 [PERSON] Квартирно-Експлуатаційній частині району [PERSON] оборони України (акти прийому-передачі житлових містечок та обєктів КЕЧ), з якої вбачається наступне (т.1 а.с.143-155): Відповідно до акту приймання-передачі житлового фонду від 17 березня 2006 року комісією у складі голови комісії першого заступника [PERSON] міського голови [PERSON], членів комісії заступника начальника Південного територіального квартирно-експлуатаційного управління полковника [PERSON], заступника начальника - головного інженера [PERSON] КЕЧ старшого лейтенанта [PERSON], районного інженера [PERSON] КЕЧ району [PERSON], начальника Будинкоуправління №1 [PERSON] КЕЧ району [PERSON], та інших … відповідно до Директиви міністра оборони України № Д-22 від 11.06.2005 року складено дійсний акт про те, що [PERSON] квартирно-експлуатаційна частина району здала, а [PERSON] міська рада прийняла: 1.Житловий фонд згідно опису №1. 2. Обєкти благоустрою та інженерні мережі житлового містечка згідно опису № 2. 3. Земельна ділянка площею 2,61 га, яку займає житлове містечко №13. 4.Технічну документацію на житловий фонд, інженерні мережі, документи землекористування згідно опису №3. Територія житлового містечка №13 знаходиться по вулиці Радянської Армії (теперішня назва Малевінського) та Лиманна м. Болград Одеської області (т.1 а.с.144). Згідно опису №1 житлового фонду житлового містечка №13 до комунальної власності [PERSON] міської ради були передані усі житлові будинки та господарські будівлі (сараї) 21 (а.с.145). Відповідно до опису №3 технічної документації житлового фонду, інженерних мереж та земельної ділянки житлового містечка №13 також було передано: - індивідуальні облікові картки на будівлі (на 27 будівель); - генплан житлового містечка №13 - інвентарну справу; - схему мереж житлового містечка № 13; - облікову картку на земельну ділянку (т.1 а.с.147). Втім, за весь час розгляду справи, а ні відповідачем [PERSON] міською радою, а ні третіми особами названу облікову картку на земельну ділянку військового містечка № 13 надано не було. Як вбачається з акту приймання-передачі військового майна від 18.03.2006 року до комунальної власності територіальної громади міста Болграда було передано житловий будинок № 13/21 вул. Лиманна, 7, м. Болград, Одеської області (т.1 а.с.148). Присутній в судовому засіданні представник міської ради підтвердив, що це саме будинок позивачів, і що з передачею житлового фонду до комунальної власності також перейшли і земельні ділянки під цими житловими будинками, які необхідні до обслуговування житлових будинків. Стаття 84 ЗК України в редакції станом на 17.03.2006 року (на час передачі майна військових містечок [PERSON] міській раді) визначала «Право власності на землю держави», згідно якої у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності (ч.1). Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації відповідно до закону (ч.2). До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать: б) землі оборони, крім земельних ділянок під об'єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення (ч.3 п. «б») Таким чином, земельна ділянка під житловими будинками фактично була передана у комунальну власність, що підтверджується описами до [PERSON] приймання-передачі житлового фонду від 17 березня 2006 року, що спростовує твердження представника третьої особи, що земельна ділянка під житловим будинком, який є власністю громадян України є землями [PERSON] оборони. З дослідженої копії державного акту про право користування землею, завіреного 15.06.1989 року серії Б № 032072, в якому в плані землекористування КЕЧ Болградського району зазначена земельна ділянка під №3 вул. Лиманна прощею 0,61, межі якої не визначені, та не можливо зрозуміти під якими саме житловими обєктами вона знаходиться. А також є схематичне зображення військового містечка № 13 з площею земельної ділянки 4.20 га, вул.Радянська Армія, вул.Лиманна, м.Болград, однак відсутнє будь-яке посилання та обґрунтування щодо визначення обєктів нерухомості (т.1 а.с.152-154). Архівним відділом [PERSON] районної державної адміністрації надано суду копії документів, засвідчені належним чином: протокол № 6, рішення № 128 від 21.06.1989 року виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів Одеської області «Про видачу державного акту на право користування землею [PERSON] КЕЧ», та документи, що були підставою для прийняття рішення (т.1 а.с.167-172). За інформацією [PERSON] у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 24.10.2017 року за № 1144/106-17 (т.2 а.с.4-9) вбачається, що відповідно до облікових даних [PERSON] у [PERSON] районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області, земельна ділянка за адресою: вул.Лиманна, № 7, м.Болград рахується за [PERSON] оборони України (військове містечко №13), що підтверджується державною статистичною звітністю ф6-зм, на підставі наявного державного акту на право постійного користування Б № 032072 виданого [PERSON] районною радою народних депутатів у 1989 році. Слід зазначити, що [PERSON] у [PERSON] районі Головного управління держгеокадастру в Одеській області 24.10.2017 року надав копію цього ж державного акту серії Б № 032072 (т.2 а.с.4-60), де в плані графічні зображення значно відрізняються від тих, що зображені в копії наданій представником [PERSON] КЕЧ району (т.1 а.с.152-154). Як у подальшому було встановлено судом, оригінал державного акту знаходиться в південному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінні Збройних сил України, яке надали копію суду (т.2 а.с.66-70), та оригінал був переданий через представника третьої особи [PERSON] КЕЧ району. В додатку до державного акту під названою «Сторонні землекористувачі» за по рядковим №7 та № обліку 13 значиться житловий будинок, площа 4.20 га (т.2 а.с.70). Таким чином, навіть з оригіналу державного акту на право користування земельною ділянкою не вбачається де ж саме знаходиться житловий будинок №7 по вулиці Лиманна в м.Болград, чи дійсно він розташований на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні [PERSON] КЕЧ району. Тоді як, згідно відомостей наявності та обліку площі земельних ділянок, які рахуються за [PERSON] оборони України по Білгород-Дністровській КЕЧ району станом на 01.03.2016 року за порядковим номером № 9 значиться земельна ділянка з місцем знаходженням за адресою: вул. Лиманна, [PERSON], м. Болград, Одеська область, «За ким закріплена та ким використовується» - житлове, «[PERSON] по площі, форма 405), станом на 01.01.2013 року - 2.61 га, «[PERSON] по площі (форма 6-зем) на період звірки» - 2.61 га (т.1 а.с.155, 234-236). Тобто, земельна ділянка за цією адресою використовується житловим фондом, а відтак не має сумнівів в тому, що земельна ділянка розміром 0,1146 га, що знаходиться по вул.Лиманній,№ 7 в м. Болград, Одеської області знаходиться у користуванні [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а саме чотирьох сімей. Усі вищеназвані документи свідчать про те, що земельна ділянка під житловими будинками колишнього військового містечка №13 по вул. Лиманна та вул.[PERSON], була передана [PERSON] міській раді Одеської області 17.03.2006 року. В тім до теперішнього часу зміни не були внесені в Державний акт на право користування землею, і будь-яким іншим чином, а ні Білгород-Дністровська КЕЧ району як правонаступник Квартирно-експлуатаційної частини Болградського району Одеської області, а ні [PERSON] оборони України не вживали заходи і не вживають по теперішній час для належного оформлення своїх прав на земельні ділянки. Згідно п.6 розділу Х Перехідних положень ЗК України громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Даний пункт визначає механізм та строк заміни права постійного користування земельними ділянками на інші правові титули по відношенню до суб'єктів, котрі відповідно до чинного ЗКУ вже не мають права набувати земельні ділянки на праві постійного користування (див. ст. 92 ЗКУ), але мали таке право відповідно до законодавства, що діяло раніше (див. ст. 7 ЗКУ в ред. 1992 року). Оскільки ЗКУ на момент прийняття не встановив чітких матеріально-правових і процесуальних гарантій зміни громадянами юридичного титулу права постійного користування земельною ділянкою на право власності або на право оренди, виникло питання щодо відповідності положення п. 6 розд. X «Перехідні положення» ЗКУ Конституції України. У зв'язку із цим питання було предметом розгляду КСУ. Результатом розгляду такого питання стало Рішення КСУ у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками) від 22.09.2005 N 5-рп/2005. Ним визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення п. 6 розд. X «Перехідні положення» ЗКУ «В частині зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення». Хоча переоформлення права постійного користування не є на сьогодні обов'язком, проте користувач може його здійснити за власним бажанням. Однак, як зміг переконатися суд в судовому засіданні треті особи протягом тривалого часу, а саме з 2006 року, тобто з часу передання майна колишніх військових містечок в м.Болград у комунальну власність [PERSON] міської ради Одеської області не вживають жодних спроб та заходів для належного оформлення правовстановлюючих документів на землі оборони, посилаючись виключно на відсутність коштів. \~Частини житлового будинку у праві спільної часткової власності в натурі визначені, дане підтверджується технічним паспортом на житловий будинок (т.1 а.с.11-13, 99). Частини співвласників вищевказаної земельної ділянки, площею 0,1146 га у спільній сумісній власності відповідно до вищевказаних документів на право власності в натурі на місцевості не виділені. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Стаття 370 Цивільного кодексу України\~передбачає, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч.ч.1, 3, 4 ст. 88 Земельного кодексу України (в редакції на час розгляду справи) володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» слідує, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Враховуючи, що земельна ділянка, що є у спільному користуванні позивачів та відповідачів, які не можуть визначити порядок користування нею за домовленістю між собою, та існує спір про частки кожного, в ході судового розгляду було призначено проведення судово-технічної експертизи (а.с.177-178). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно висновку ПП «Відкриття» судової земельно-технічної експертизи № 29 від 27 червня 2017 року (т.1 а.с.203-216) площа земельної ділянки, яка розташована по вул.Лиманна, 7, м. Болград, Одеська область має в плані неправильну геометричну форму та згідно даних геодезичних вишукувань, які виконані ФОП «[PERSON]С.» складає 0.1146 га (стр.4 висновку). Експертом встановлено, і схематично зображено в додатку № 1 фактичний порядок користування земельною ділянкою за адресою: вул. Лиманна, № 7 м. Болград, Одеська область усіма співвласниками, де розмір земельної ділянки якою користуються позивачі становить 273 кв.м. (т.1 а.с.209). Також експертом надано два інших варіанти розподілу земельної ділянки між усіма співвласниками названого домоволодіння зі збільшенням фактичного розміру частки земельної ділянки позивачів до 286 кв.м. (т.1 а.с.210), та зменшенням фактичного розміру частки земельної ділянки позивачів до 232 кв.м. (т.1 а.с.211). Дослідивши в судовому засіданні даний висновок експерта, та усі можливі варіанти розподілу земельної ділянки за адресою: вул. Лиманна, №7, м. Болград, Одеська область загальною площею 0.1146 га між чотирма співвласниками цього домоволодіння, усі співвласники, як один погодилися на визначення порядку користування земельною ділянкою і виділу її в натурі на місцевості за існуючим і встановленим між ними вже на даний час сталим (укладеним) порядком, що схематично зображений в додатку № 1 до висновку експерта з розміром земельної ділянки позивачів 0.0273 га. (т.1 а.с.209). Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Стаття 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до 110 ЦПК України \~висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. В силу зазначених процесуальних вимог, суд приймає як належний і допустимий доказ - висновок експерта ПП «Відкриття», яким встановлені розміри та межі тих часток земельних ділянок, якими користуються усі співвласники житлового будинку за адресою: вул.Лиманна, 7, м. Болград, Одеська область, визначено фактичний порядок користування земельною ділянкою, а також можливі варіанти розподілу цієї ж земельної ділянки між співвласниками. Посилання третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог, Білгород-Дністровська квартирно-експлуатаційна частина району [PERSON] оборони України, про те, що за [PERSON] оборони України рахується земельна ділянка площею 2,61 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Болград, вул. Лиманна, [PERSON], в тому числі земельна ділянка розташована за адресою: Одеська область, м.Болград, вул.Лиманна,7, та в звязку з відсутністю коштів у Міноборони, по теперішній час не вирішено питання присвоєння цій земельній ділянці кадастрового номера, та відповідно не вирішено питання передачі земельних ділянок під житлових фондом міській раді, а тому не можливо визначати порядок користування цією земельною ділянкою між співвласниками суд розцінює критично. Так, ще в 2006 році було вирішено питання про передачу майна колишніх військових містечок в м.Болград, Одеської області [PERSON] міській раді. Згідно діючих на час передачі вимог ЗК України, разом з житловим фондом передавались і земельні ділянки під житловими будинками для їх обслуговування, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами про приймання-передачу житлового фонду (а.с.143-155). Проте, документально до теперішнього часу не вирішено питання з цими земельними ділянками під житловим фондом, хоча мало б було бути вирішено відразу ж, тобто не внесено зміни в Державний акт на право користування землею серії Б № 032072 та у відповідні реєстри, облікові дані щодо обліку земель [PERSON] оборони. Разом з цим міська рада надала усім співмешканцям цього житлового будинку дозвіл на приватизацію їх часток земельної ділянки, однак вони не взмозі його реалізувати, оскільки земельна ділянка згідно облікових даних [PERSON] у [PERSON] районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області рахується за [PERSON] оборони і перебуває у користуванні Білгород-Дністровської КЕЧ району [PERSON] оборони України. Усі ці обставини негативно випливають на право власності як позивачів, так і відповідачів як співвласників житлового будинку, розміщеного за адресою: вул. Лиманна, 7, м.Болград, Одеська область, які між собою не можуть визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований їх житловий будинок. А відтак, порушене право позивачів підлягає захисту в судовому порядку, в звязку з чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Вимоги щодо відшкодування судових витрат позивачами не заявлялися, а тому суд не приймає рішення щодо стягнення судових витрат на користь позивачів. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved