Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, зазначивши, що житловий будинок № 19 по вул. Миру в с. Селище Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспних дворів, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 13 червня 2002 року помер [PERSON], спадщину після смерті якого прийняли батьки [PERSON] та [PERSON] 6 вересня 2005 року помер [PERSON], спадщину після якого прийняла дружина [PERSON], яка померла 14 жовтня 2005 року. Вони (позивачі) є спадкоємцями [PERSON] пятої черги за законом, спадщину прийняли, але нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок. Позивачі просили суд визнати за ними в рівних частинах право власності на житловий будинок № 19 по вул. Миру в с. Селище Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON] У судове засідання позивачі та представник позивача [PERSON] [PERSON] не зявилися, позивачі подали до суду заяву, в якій зазначили, що позовні вимоги відповідно до уточненої позовної заяви підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання представник Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада проти позову не заперечує, просив розгляд справи проводити без їх участі. Суд розглядає справу в загальному порядку у відсутності осіб, які беруть участь у справі, за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 19 по вул. Миру (колишня назва Пролетарська) в с. Селище Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями довідок виконкому Мринської сільської ради № 445 від 7 серпня 2017 року та № 846/3-14 від 21 липня 2017 року (а.с. 11; 12). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. За таких обставин [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частині житлового будинку № 19 по вул. Миру в с. Селище Носівського району Чернігівської області, як членам колишнього колгоспного двору. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] за життя не зареєстрували у встановленому порядку право власності на належний їм житловий будинок. 13 червня 2002 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 2064/01-16 від 22 вересня 2017 року (а.с. 34) та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (а.с. 35-36) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, останній за життя заповітів не складав. У судовому засіданні встановлено, що в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину після смерті [PERSON] прийняли його батьки [PERSON] та [PERSON], оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копіями довідки виконкому Мринської сільської ради № 845/3-14 від 21 липня 2017 року (а.с. 13) та свідоцтва про народження (а.с. 9). Таким чином, [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/6 частині житлового будинку № 19 по вул. Миру в с. Селище Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. 6 вересня 2005 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З повідомлення Носівської районної державної нотаріальної контори № 2065/01-16 від 22 вересня 2017 року (а.с. 45) та інформаційних довідок зі Спадкового реєстру від 22 вересня 2017 року (а.с. 46; 47) вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, останній за життя заповітів не складав. У судовому засіданні встановлено, що в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON], що підтверджується копіями довідки виконкому Мринської сільської ради № 847/3-14 від 21 липня 2017 року (а.с. 14) та свідоцтва про одруження (а.с. 8). Таким чином, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] належну йому 1/2 (1/3+1/6) частину житлового будинку № 19 по вул. Миру в с. Селище Носівського району Чернігівської області. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 14 жовтня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] заповітів не складала, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 22 вересня 2017 року (а.с. 44), а тому спадкування після її смерті здійснюється за законом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України є спадкоємцями [PERSON] першої черги за правом представлення, оскільки їх батько (син [PERSON]Р.) помер 13 серпня 2005 року, що підтверджується копіями свідоцтв (а.с. 7; 8а; 9; 10). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті [PERSON], що підтверджується копією спадкової справи до майна померлої [PERSON] (а.с. 38-42). Таким чином, позивачі у рівних частинах успадкували після смерті [PERSON] належний їй житловий будинок № 19 по вул. Миру в с. Селище Носівського району Чернігівської області. У судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок у звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1212/02-31 від 26 липня 2017 року (а.с. 19). З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок № 19 по вул. Миру в с. Селище Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 16-18). За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved