Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що після смерті [PERSON], який помер 13 червня 2013 року, залишилася спадщина, яка складається зокрема з житлового будинку (1967 року побудови) з господарсько-побутовими надвірними будівлями, що розташований за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Барахти, вул. Шевченко, 58. Позивачі стверджують, що вони звернулася у встановлений закон термін до державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок, оскільки не надано правовстановлюючий документ. Представник позивача в судовому засідання не з'явився, надіславшги до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Частиною 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільну справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ОК №272665 виданого виконавчим комітетом Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області, [PERSON] помер 13 червня 2013 року. Відповідно до заповіту, складеного 20 листопада 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2654, [PERSON] заповідав все своє майно дочці [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 листопада 2015 року, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 3/4 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Барахти, вул. Шевченко, 58. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 листопада 2015 року, [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 1/4 частки земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Барахти, вул. Шевченко, 58. Відповідно до довідки Барахтівської сільської ради Васильківського району Київської області №626 від 24 листопада 2015 року, за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Барахти, вул. Шевченко, 58, знаходиться житловий будинок 1967 року побудови, що зареєстрований за померлим [PERSON] Як вбачається з постанови Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області №2286/02-31 від 06 листопада 2015 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Тобто цією нормою встановлюється обовязок особи здійснити державну реєстрацію, що буде підтвердженням наявності у цієї особи права власності на нерухоме майно. Положення ст.ст. 1216-1218, 1258, 1261 ЦК України зазначають, що спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Спадкування може здійснюватися за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Крім того, відповідно до\~ст. 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі\~ст. 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Таким чином, до складу спадщини входять лише ті права та обовязки , носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. Не набуття права власності на річ спадкодавцем не дає підстав для виникнення такого права у спадкоємців останнього. Таким чином, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, враховуючи, що позивачі дійсно є спадкоємцями [PERSON], та прийняла спадщину в порядку і в строки передбачені ст..ст. 1269, 1270 ЦК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Outcome: approved