Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які сплачує [PERSON], [INFO], в її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], з 400,00 грн. до 2850, 00 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 31.08.2012 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Оскільки відповідач не надавав їй матеріальну допомогу, вимушена була звертатись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Так, рішенням Жидачівського районного суду Львівської області вказаний позов задоволено та вирішено стягувати в її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини підлягає збільшенню у зв'язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Позивачка [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить позов задовольнити, покликаючись на викладені в ньому мотиви. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був завчасно, належним чином повідомлений про слухання справи, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України. Заяви про розгляд справи без його участі на адресу суду не подав. При таких обставинах суд постановив провести, на підставі вимог ст.281 ЦПК України, заочний розгляд справи. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України. Оскільки учасники справи в судове засідання не зявились, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно, повно та об'єктивно оцінивши кожний доказ окремо та в цілому, з'ясувавши всі фактичні обставини, які мають значення для вирішення справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст. 150 СК України\~батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 31.08.2012 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія 1-СГ №249412, актовий запис № 148, копія якого наявна в матеріалах справи. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 23.08.2012 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено, за рішенням суду, за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що син сторін по справі, [PERSON], [INFO], має плоскостопість, у дитини хворий шлунок та кишківник, а тому йому рекомендовано що півроку проходити санаторно-курортне лікування, що стверджується відповідними довідками з лікувальних установ, копії яких наявні в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 18 Конвенції про права дитини визначає, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], котрий проживає разом з матірю. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 23.08.2012 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь позивачки аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Син сторін по справі [PERSON], [INFO], часто хворіє, у дитини наявна плоскостопість, хворий шлунок та кишківник, а тому лікарями йому рекомендовано що півроку проходити санаторно-курортне лікування. Аліменти, що стягуються з відповідача в сумі 400,00 грн. не дають змоги утримувати дитини, забезпечувати її всім необхідним та належним чином підтримувати здоровя дитини. На підставі наведеного, врахувавши розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; те що обов'язок утримувати дитину до досягнення повноліття покладений на обох батьків; суд приходить до висновку, що позов є підставним і обґрунтованим та з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі заявлених позовних вимог. Крім того, відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує\~як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 5 ч.1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, а тому згідно з вимогами\~ст. 141 ЦПК України\~та\~ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. Разом з тим, суд вважає, що попередній виконавчий лист по справі слід відкликати.

Outcome: approved