overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачка 28.09.2017 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки у зв'язку з продовженням навчання. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком її дочки [PERSON], [INFO], який сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини згідно рішення Тисменицького районного суду від 04.10.2016 р. Після досягнення повноліття дочка продовжує навчання на другому курсі спеціальності «Дошкільна освіта» Педагогічного факультету Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника на денній формі навчання на контрактній основі, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Просила стягувати з відповідача аліменти на користь повнолітньої дочки у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом до досягнення дочкою 23 років за умови продовження нею навчання. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, просила його задоволити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що не має змоги сплачувати 2500 грн., оскільки сплачує аліменти ще на одну неповнолітню дочку, крім того і так дає гроші дітям, купляє їм одяг, просив зменшити вказану суму. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON], [INFO], продовжує навчання на другому курсі спеціальності «Дошкільна освіта» Педагогічного факультету Прикарпатського національного університету ім. Василя Стефаника на денній формі навчання на контрактній основі, та у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Вона перебуває на утриманні матері. У відповідності з вимогами ст.199 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу. Суд вважає, що відповідач, стан здоров'я якого задовільний, який офіційно працює, може надавати дочці, яка навчається, належне матеріальне утримання у розмірі 1000 грн., оскільки сплачує аліменти на іншу дочку, і додатково надає кошти дітям. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 182, 199, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

Позивачка 28.10.2014 р. звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом про розірвання шлюбу вказавши, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем вони не підтримують з 2000р., спільного господарства не ведуть, чоловік покинув сім'ю, вони не спілкуються один з одним, шлюб має формальний характер. Сторони в судове засідання не з'явились, про день, час, місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Позивачка надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглядати справу без її участі, на підставі наданих доказів, просила розірвати шлюб, спір стосовно майна відсутній; після розірвання шлюбу просила їй залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі. Суд, вивчивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 07 березня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з матір'ю. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2000р., сімейне життя не склалося, спільного господарства не ведуть, чоловік покинув сім'ю, сторони не спілкуються один з одним, шлюб має формальний характер, що призвело до відчуження та розпаду родини. Спір про майно відсутній. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивачка 28.10. 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 07 листопада 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №793. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з жовтня 2013 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, про що мається почтове повідомлення. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07 листопада 2008 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №793. /а.с.4/ Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO]./а.с.5/ Встановлено, що в жовтня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

Позивачка 28.10.2020 року звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду. 13.11.2020, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в поданій заяві просила справу розглянути у її відсутність. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомив, заяв по суті та з процесуальних питань не надав, тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якої згідно свідоцтва про народження є відповідач [PERSON] (а.с.5). Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Задовольняючи позов, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Отже, аліменти у цій справі слід стягнути з 28.10.2020. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом про стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст.180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивачка 28.11.2013 р. звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки, розташовані на території Петрівської сільської ради Старобешівського району: площею 3,4419 га, кадастровий номер 1424586000:06:000:3419 та площею 0,3227 га, кадастровий номер 1424586000:06:000:3420, які були передані їй у власність на підставі рішення Петровської сільської ради від 27.09.2001 р. №23/17-3, у зв'язку з тим, що виданий їй право встановлювальний документ - державний акт серії І-ДН №068201 втрачений нею. Втрата правовстановлювального документа призвела до того, що реєстраційною службою Старобешівського районного управління юстиції їй було відмовлено у реєстрації її права власності на вищеозначені земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тим самим не визнається її право на нерухоме майно, розташоване на території Петрівської сільської ради. Посилаючись на ст.392 Цивільного кодексу України, позивачка просить визнати право власності на вищевказані земельні ділянки. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала письмову заяву, згідно до якої, наполягаючи на задоволенні позову, просила суд розглянути справу за її відсутності. Представники відповідача та третіх осіб до суду не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, подали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-24 00:00:00

Позивачка 28.11.2013 р. звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки, розташовані на території Петрівської сільської ради Старобешівського району: площею 3,8283 га, кадастровий номер 1424586000:06:000:3418 та площею 0,3061 га, кадастровий номер 1424586000:06:000:3417, які були передані їй у власність на підставі рішення Петровської сільської ради від 27.09.2001 р. №23/17-3, у зв'язку з тим, що виданий їй право встановлювальний документ - державний акт серії ІІ-ДН №166235 втрачений нею. Втрата правовстановлювального документа призвела до того, що реєстраційною службою Старобешівського районного управління юстиції їй було відмовлено у реєстрації її права власності на вищевказані земельні ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тим самим не визнається її право на нерухоме майно, розташоване на території Петровської сільської ради. Посилаючись на ст.392 Цивільного кодексу України, позивачка просить визнати право власності на вищевказану земельну ділянку. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала письмову заяву, згідно до якої, наполягаючи на задоволенні позову, просила суд розглянути справу за її відсутності. Представники відповідача та третіх осіб до суду не з'явились, про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, подали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

Позивачка 28.11.2014 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2010 р., від якого мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. Позивач у попереднє судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлений належно, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належно, в матеріалах справи маємо заяву з клопотанням слухати справу у його відсутність, та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.12.2010 року, виданого виконкомом Гірницької міської ради м. Селидове Донецької області. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно зі ст.181 СК України, рішенням суду, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері чи батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальний стан як дитини, так і платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач має одну неповнолітню дитину, має змогу виплачувати аліменти на утримання дитини. Інших осіб на утримані не має. Суд вважає, що слід стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у частковому співвідношенні до його заробітку (доходів) у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 28.11.2014 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 28.11.2014 р. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

Позивачка 28.11.2016 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно. Після зменшення розміру позову 27.12.2016 р. просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно на утримання двох дітей. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], яким відповідач не надає належного матеріального утримання. Позивачка у судове засідання не зявилася, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов у зменшеному розмірі підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, у поданій суду заяві позов у зменшеному розмірі визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов у зменшеному розмірі підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що у шлюбі сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає належного матеріального утримання дітям. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей сторін, зокрема те, що діти здорові, знаходяться на утриманні матері. Суд також враховує стан здоровя відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, не маючи постійного доходу, інших дітей не має, має матір пенсіонерку. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

Позивачка, 28.11.2016 року, звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 24 листопада 1991 року в Михайликівській сільській раді Шишацького району Полтавської області, актовий запис № 11, від шлюбу мають двох спільних дітей доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час є повнолітньою і проживає з відповідачем, та сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. В позовній заяві позивачка просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися через відсутність взаєморозуміння та розбіжності в характерах, з 2004 року вони не проживають разом як подружжя, їх сімя фактично розпалася і не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх, а справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги позивачки визнав і просив суд розглянути справу без його участі. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки в 2004 році, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивачка 28.11.2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 20.04.2013 року розпався через не складення сімейного життя по причині різних частих побутових непорозумінь, внаслідок чого з серпня 2017 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - синів : Ярослава, 24.12.20123 року народження та Арсенія, [INFO]., які проживають з позивачкою та залишаться проживати із нею. Згода на утримання дітей та їх місцепроживання між ними досягнута. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй дошлюбне прізвище - Стеблій. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, ден позивачка позов підтримала, а відповідач позов визнав. ( а. с. 16, 22 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони 20.04.2013 року в Київському ВРАЦС Полтавського МУЮ уклали шлюб ( актовий запис № 70 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають та залишаться проживати із позивачкою. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони проживають окремо з серпня 2017 року, не підтримують шлюбно сімейних стосунків, не мають спільного бюджету та господарства. Спорів про майно та місце проживання дітей не мають. Сім»я розпалась остаточно. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

Позивачка 28 березня 2017 року звернулася до суду з позовом, в якому згіднго уточнень вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 13 березня 1998 року до 17 серпня 2016 року. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO], який є курсантом Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації. Просила стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно на період навчання, але не більш ніж до досягнення 23 років. Від позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від представника відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, не заперечував щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 березня 1998 року до 17 серпня 2016 року (а.с.5-6). Мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який є курсантом Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (а.с.7) і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, на утримання повнолітнього сина до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 28 березня 2017 року, оскільки повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір в розмірі 640 необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

Позивачка 28 жовтня 2013 року звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття з проведенням індексації розміру аліментів відповідно до закону, починаючи з моменту подання позову до суду. В зв'язку із складністю цієї справи на підставі ст. 218 ЦПК України суд відкладає виготовлення повного тексту рішення на строк не біль 5-ти діб з дня закінчення цієї справ та проголошує вступну та резолютивну частини рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved