Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом до Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області про визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будовами та спорудами. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з будинку [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] зі спадкоємців першої черги з ним постійно проживали позивачі - син та дружина. Оскільки заповіту спадкодавець не залишив, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину за [PERSON] немає, відтак вони є єдиними спадкоємцями за померлим. Бажаючи оформити спадщину, позивач [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав відмову нотаріуса у оформленні спадщини через відсутність правовстановлюючих документів у спадкодавця. На підставі наведеного просять визнати за ними право власності по 1/2 частині кожному на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У судове засідання позивачі не з`явилися, однак подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили такі задовольнити. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради та не заперечив проти задоволення позову. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON] та батько позивача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Перечинського районного управління юстиції Закарпатської області 02 лютого 2011 року (а. с. 10, 11, 12). Також встановлено, що згідно довідок виконкому Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 626 від 07 травня 2019 року та № 786 від 09 липня 2019 року, згідно даних погосподарської книги [NUMBER] за 1991-1995 роки забудовником індивідуального житлового будинку за адресою: [ADDRESS] був [PERSON] , [INFO] , де на день його смерті, згідно даних погосподарської книги [NUMBER] за 2011-2016 роки, були зареєстровані та проживали позивачі [PERSON] та [PERSON] (а. с.14, 16). Разом з цим, згідно довідки виконкому Т.Пасіцької сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 627 від 07 травня 2019 року у архіві БТІ відсутні відомості щодо реєстрації права власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 цього Кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В той же час, як вбачається з копії наданої на вимогу суду спадкової справи №75/2011, заведеної Перечинською державною нотаріальною контрою 21 липня 2011 року, стосовно спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , у Перечинську державну нотаріальну контору надійшли заяви [PERSON] № 110 про відмову від прийняття спадщини на користь свого сина - [PERSON] , а також позивача [PERSON] № 111 про прийняття спадщини (а. с. 33, 34, зворот). Так, частинами 1, 5, 6 статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Крім того, положеннями частини 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори від 17 липня 2019 року № 174/02-14/75/2011, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно, а також відсутня інформація про реєстрацію права власності на вказаний будинок (а. с. 41). Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Отже, у судовому засіданні встановлено, що оскільки [PERSON] та [PERSON] будучи спадкоємцями першої черги за законом прийняли спадщину за [PERSON] , оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач [PERSON] протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України відмовилася від спадщини на користь свого сина - позивача [PERSON] , відомостей щодо відкликання такої відмови суду не надано, а тому лише позивач [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину за батьком [PERSON] (а. с. 34, зворот). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1222 цього Кодексу спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Отже враховуючи те, що позивач [PERSON] протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, а позивач [PERSON] протягом цього ж строку відмовилася від її прийняття на користь позивача [PERSON] , у якого існують перешкоди в її оформленні у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: partial