Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 11.04.1999 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований управлінням ЗАГС м. Санкт-Петербург, актовий запис F 465. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку F [PERSON], [INFO]. Вказує, що протягом останніх років сімейні відносини з відповідачем не підтримуються. За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружньої сімFї та шлюб існує формально. Спільне господарство не ведуть. Вважає подальше збереження сімFї не можливим, а тому, просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 22.12.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Сторонам встановлено строк для подачі заяв. Ухвалою суду від 22.04.2019 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підтримала та просила задовільнити. Від вимоги про стягнення з відповідача на її користь сплаченого судового збору відмовилася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зFявився, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку - шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України». Справу вирішено за правилами заочного розгляду, передбаченими ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зFявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ст. 110 СК, один з подружжя має право предFявити до суду позов про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як розFяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові F 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімFї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 11.04.1999 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів управлінням ЗАГС м. Санкт-Петербург зроблено відповідний актовий запис F 465. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку F [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. На даний час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову, оскільки таке рішення відповідатиме інтересам сторін.

Outcome: approved