Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На теперішній час у квартирі зареєстровані чотири особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідач не проживає у вищевказаній квартирі більше трьох років, оскільки переїхав на постійне місце проживання до іншої країни, внаслідок чого не сплачує комунальні послуги, які на нього нараховуються та не утримує житло. Натомість, позивач [PERSON] не має можливості отримати субсидію на квартиру, що призводить до матеріальних збитків у сімї. На підставі вищевикладеного, позивачі просять усунути перешкоди позивачам у користуванні власністю, а саме: квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS], шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Позивачі в судове засідання не зявилися. Від представника позивача [PERSON] [PERSON] та позивача [PERSON] надійшла до суду заява в якій вони просили суд справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення, оскільки проживає на території Російської Федерації вже більше трьох років. Згідно з положенням ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, таким чином не скористався своїм правом приймати участь у розгляді справи. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтва на право власності на житло № Ц-110а (а.с. 14) та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19377119 (а.с. 15), [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 84 та Акту обстеження квартири за фактом проживання, підписаних та виданих головою правління ОСББ «Карнаватка 9» [PERSON] (а.с. 17,18) відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], проте фактично там не проживає з травня 2014 року. Згідно зі змісту квитанцій про оплату (а.с. 19, 20) відповідач не сплачує комунальні послуги за користування вищевказаною квартирою. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 405 ЦК України\~передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, відповідно до Закону України «Про ратифікацію\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, №4, №7 та №11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, суд приходить до висновку, що перешкоди створені відповідачем позбавляють позивачів можливості користуватися та розпоряджатися належним їм на праві приватної спільної часткової власності нерухомим майном, зокрема: отримати субсидію та сплачувати комунальні послуги у меншому розмірі, ніж коли вони нараховуються з врахуванням реєстрації відповідача. Тому, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вищевказаною квартирою. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved