Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їх шлюб, зареєстрований 20 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у звязку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. Крім того, позивачка вагітна від іншого чоловіка. У звязку з зазначеним позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, підтверджує той факт, що біологічним батьком дитини , яку вона чекає є [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, не заперечує той факт, що він не є біологічним батьком дитини, яку чекає позивачка та просить розглянути його за його відсутністю (а.с.22) . Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутністю. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] /Гребенюк/ [PERSON], [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований 20 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області про що зроблено відповідний актовий запис № 133, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №226174, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області 20 грудня 2014 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають одну спільну дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №463668, виданим 09 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.5). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Крім того, судом встановлено, що позивач на даний час перебуває вагітною від іншого чоловіка, а саме [PERSON]. Цей факт підтверджується: заявою самої позивачки [PERSON]; заявою [PERSON], в якій він підтвердив, що це його дитина та він є її біологічним батьком, що також засвідчено приватним нотаріусом Тарутинського районного нотаріального округу ГТУЮ в Одеській області [PERSON]. Також, відповідач надав до суду заяву, в якій підтвердив, що він не є біологічним батьком дитини та не заперечує факту, що батьком є інша людина. Відповідно до ч. 3 ст. 110 СК України, чоловік, дружина мають право предявити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Таким чином, батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а саме [PERSON], чим виконано вимоги ч. 3 ст. 110 СК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] /Гребенюк/ [PERSON], [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Гребенюк». Крім того, вимога позивачки щодо стягнення з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір підлягає задоволенню у звязку з наступним. Частина 1 статті 141 ЦПК України регламентує, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] сплатила судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок, що підтверджується квитанцією №ПН513 від 17 січня 2018 року (а.с.1). Враховуючи, що позовні вимоги позивачки задоволено в повному обсязі, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений останньою судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved