Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просили суд: стягнути з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача-1 [PERSON] суму відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 50 311,91 грн; стягнути з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача-1 [PERSON] суму сплати судових витрат у розмірі 16 300,91 грн; стягнути з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача-1 [PERSON] сплату судового бору у розмірі 1 093,16 грн; стягнути із відповідача-2 ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь позивача-2 [PERSON] суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 30 575,60 грн; стягнути з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача-2 [PERSON] суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн; стягнути з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача-2 [PERSON] сплату судового збору у розмірі 945,53 грн; стягнути із відповідача-2 ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь позивача-3 [PERSON] суму відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3 061,45 грн; стягнути з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача-3 [PERSON] суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн; стягнути з відповідача-1 [PERSON] на користь позивача-3 [PERSON] сплату судового збору у розмірі 670,80 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі посилаються на те, що 05.02.2017 о 13 год. 00 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Саманд», д.н.з. [NUMBER] , в м. Києві по проспекту А. Навої, проїхав регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «Мітсубісі Лансер», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався на зелене світло світлофора, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2017 [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 340 грн. В результаті ДТП, яка сталася з вини відповідача [PERSON] , позивач-1 [PERSON] , як власниця транспортного засобу «Мітсубісі Лансер», д.н.з. [NUMBER] , зазнала матеріальної шкоди, а позивач-2 та його дружина [PERSON] зазнали тілесних ушкоджень, витрат на діагностування та лікування. Відповідно до звіту № 08/17 від 10.02.2017 матеріальний збиток, завданий [PERSON] - власнику транспортного засобу «Мітсубісі Лансер», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкоджень становить 200 753,06 грн. Як убачається із дослідницької частини вищезазначеного звіту сума вартості відновлювального ремонту автомобіля «Мітсубісі Лансер», д.н.з. [NUMBER] більша ринкової вартості такого автомобіля, а отже відповідно до ч. 30.1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» такий автомобіль вважається фізично знищеним. Відповідно до вказаного звіту вартість працездатних та ліквідних складових автомобіля «Мітсубісі Лансер», д.н.з. [NUMBER] , який належить позивачу-1, в результаті його пошкодження при ДТП становить 55 441,69 грн. Отже позивачу-1, в результаті пошкодження належного їй транспортного засобу, з вини відповідача-1, спричинено матеріальну школу в розмірі 145 311,91 грн (із розрахунку 200 753,6-55 441,69=145 311,91). Цивільно-правова відповідальність відповідача-1 [PERSON] застрахована СК «Глобус» відповідно до полісу серії АЕ № 9159688. 06.02.2017 позивач-1 звернулась до СК «Глобус» із відповідною заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Листом від 04.05.2017 СК «Глобус» повідомлено позивача-1 про прийняття рішення щодо виплати їй страхового відшкодування у розмірі 100 000 грн та здійснено таку виплату на рахунок позивача-1. Отже, враховуючи виплату страхового відшкодування СК «Глобус» на користь позивача-1 в розмірі 100 000 грн, різниця між фактичним розміром шкоди, заподіяної позивачу-1 з вини відповідача-1, і страховим відшкодуванням становить 45 311,91 грн. Також позивачу-1 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона опинилася у надзвичайній стресовій ситуації через те, що члени її сім`ї, внаслідок ДТП, яку спричинив відповідач-1, зазнали тілесних ушкоджень середнього та легкого ступенів тяжкості, на тривалий час члени сім`ї позбавлені можливості користування автомобілем. Необхідність звернення до адвоката та спеціаліста забрала у позивача-1 особистий час. ДТП стала великим психологічним потрясінням для неї, у зв`язку з чим позивач-1 оцінює завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. Вартість проведення дослідження щодо оцінки та визначення розміру завданих пошкодженням автомобіля матеріальних збитків склала 1 300,00 грн. Позивач-1 змушена була звернутись за послугами до адвоката для захисту порушених прав та законних інтересів себе та своєї сім`ї, вартість яких склала 15 000,00 грн. Позивачем-1 сплачено судовий збір у розмірі 1 093,16 грн. У вказаній ДТП, що сталася з вини відповідача-1, позивач-2 [PERSON] зазнав шкоди здоров`ю. Відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 311/ж від 16.02.2017 [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП. Також, в результаті ДТП було втрачено два слухові апарати «Sumo DM», чим завдано шкоди майну позивача-2 у розмірі 29 746 грн, що підтверджується рахунком-факторую № СФ-0001445 від 17.03.2017. Також позивачем-2 понесені витрати на діагностику та лікування ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача-1 [PERSON] , такі як оплата послуг спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи, що становить 829,60 грн. Також позивачу-2 заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він та його дружина опинилися в надзвичайній стресовій ситуації, внаслідок ДТП, яку спричинив відповідач-1, зазнали тілесних ушкоджень середнього та легкого ступенів тяжкості, були пошкоджені його слухові апарати, через відсутність яких, до цього дня, він позбавлений можливості спілкуватися з рідними та оточуючими людьми, у зв`язку з чим позивач-2 моральну шкоду оцінює в розмірі 5 000,00 грн. Також позивачем-2 сплачено судовий збір у розмірі 945,53 грн. У вищевказаній ДТП, яку спричинив відповідач-1, позивач-3 [PERSON] зазнала значної шкоди здоров`ю, оскільки відповідно до висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 312/ж від 16.02.2017 позивач-3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а також легкі тілесні ушкодження. Позивачем-3 понесені витрати на діагностику та лікування ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, такі як оплата послуг спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи, що становить 829,60 грн, витрати на діагностику МРТ головного мозку та шийного відділу хребта, що становлять 1 800,00 грн, а також витрати на придбання ліків у сумі 431,85 грн. Позивачу -3 [PERSON] заподіяно моральну шкоду, яка полягає у тому, що вона та її чоловік опинилися в надзвичайній стресовій ситуації, внаслідок ДТП, яку спричинив відповідач-1, зазнали тілесних ушкоджень легкого та середнього ступенів тяжкості, отримала перелом зап`ястної кістки, що призвело до тривалого розладу здоров`я, через що була позбавлена можливості продовжувати активний спосіб життя, у зв`язку з чим позивач-3 оцінює спричинену моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 670,80 грн. 06 липня 2017 року позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , Страхової компанії «Глобус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, залишено без руху та надано можливість позивачам виправити недоліки в строк не більше ніж десять днів з дня отримання ухвали, про що у вказаний термін надати суду документальні підтвердження (т. 1 а.с.100, 101). Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 липня 2017 року відкрито провадження у даній цивільній справі (т. 1 а.с.120, 121). 24 листопада 2017 року від представника відповідача-2 Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» Пешкова О .О. до суду надійшло заперечення на позовну заяву [PERSON] та [PERSON] , в якому просить у позові [PERSON] та [PERSON] до ТДВ СТДВ «Глобус» відмовити повністю за безпідставністю та необґрунтованістю заявлених вимог. В обґрунтування, заперечень представник відповідача-2 посилався на те, що 06 червня 2016 року між [PERSON] та відповідачем-2 укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9159668, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль «Саманд», д.н.з. [NUMBER] . 26 квітня 2017 року до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, у зв`язку з настанням ДТП 05 лютого 2017 року за участю транспортного засобу «Саманд», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та транспортного засобу «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] 29 червня 2017 року до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся представник [PERSON] - [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю від третьої особи; та з заявою про настання ДТП та виплату страхового відшкодування від третьої особи. Цього ж дня до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся представник [PERSON] - [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю від третьої особи. Листом Управління патрульної поліції у м. Києві повідомляється про те, що ДТП, яка мала місце 05 лютого 2017 року в м. Києві на вул. Алішера Навої за участі автомобілів «Саманд», державний реєстраційний № [NUMBER] та «Мітсубіші», державний реєстраційний № [NUMBER] , оформлялась без потерпілих, оскільки учасники пригоди відмовились від госпіталізації. ТДВ СТДВ «Глобус», за результатом розгляду заяв від 29.06.2017, 21 листопада 2017 року направлено листи [PERSON] , в яких повідомило про прийняття рішень щодо відмови у виплаті страхового відшкодування щодо витрат пов`язаних з проведенням судово-медичної експертизи, а також про відмову у відшкодуванні шкоди за втрачені слухові апарати. 21 листопада 2017 року ТДВ СТДВ «Глобус» на адресу [PERSON] надіслано лист, яким повідомило, що ТДВ СТДВ «Глобус» розглянуто заяву від 29.06.2017 щодо відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, внаслідок ДТП, та прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування щодо витрат понесених на лікування та витрат пов`язаних з проведенням судово-медичної експертизи. ТДВ СТДВ «Глобус» зазначає про те, що страховик відшкодовує лише ту шкоду, яка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Страховик відшкодовує лише ті витрати, які підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я та пов`язані з наслідками ДТП. Не передбачено відшкодування витрат пов`язаних з проведенням висновків спеціалістів у галузі судово-медичної експертизи, оскільки зазначені витрати не спрямовані на лікування потерпілого. У зв`язку з наведеним представник ТДВ СТДВ «Глобус» вважає, що витрати [PERSON] та [PERSON] на проведення висновку № 311/ж від 16 лютого 2017 року у розмірі 829,60 грн та висновку № 312/ж від 16 лютого 2017 року у розмірі 829,60 грн не підлягають задоволенню у повному обсязі. Шкода, у зв`язку з втратою двох слухових апаратів у розмірі 29 746,00 грн, не підлягає відшкодуванню, оскільки: визначено розмір шкоди на підставі рахунку-фактури № СФ-0001445 від 17 березня 2017 року, а не на підставі аварійного сертифікату, рапорту, звіту, акту чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства; не було збережено пошкоджене майно в тому стані, в якому воно знаходилося після ДТП; ані в постанові Дніпровського районного суду м. Києва від 31.03.2017, ані в довідці № 3017044582882907 про ДТП, ані в довідці Управління патрульної поліції у м. Києві № 20282вп/41/11/03-2017 від 22.08.2017 не зазначено, що внаслідок ДТП було завдано шкоду майну, а саме втрачено або пошкоджено слухові апарати. Витрати [PERSON] на проведення діагностики у розмірі 1 800,00 грн та лікування у розмірі 431,85 грн не підлягають відшкодуванню, оскільки не знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП (т.1 а.с. 141-160). У своїх поясненнях на позовну заяву [PERSON] , що надійшли до суду 24 листопада 2017 року, представник відповідача-2 ТДВ СТДВ «Глобус» Пешков О.О. зазначив про те, що 07 лютого 2017 року на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представником ТДВ СТДВ «Глобус» було проведено огляд транспортного засобу «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] , у зв`язку з чим складено відповідний Акт огляду пошкодженого транспортного засобу, який було підписано [PERSON] та 08 лютого 2017 року остання звернулась до ТДВ СТДВ «Глобус» із заявою про виплату страхового відшкодування із зазначенням банківських реквізитів. Згідно ремонтної калькуляції № GL-1610 від 28 лютого 2017 року розмір відновлювального ремонту транспортного засобу «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 104 037,26 грн. 25 квітня 2017 року ТДВ СТДВ «Глобус» на адресу [PERSON] направлено лист, яким повідомлено про прийняте рішення по зазначеній події, та 04 травня 2017 року ТДВ СТДВ «Глобус» здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 100 000,00 грн на банківський рахунок [PERSON] , тобто таким чином ТДВ СТДВ «Глобус» виконало свої зобов`язання перед позивачем-1 за укладеним полісом обов`язкового страхування цвіль-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9159668 в повному обсязі, виплативши страхове відшкодування (т.1 а.с.163-187). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2018 року затверджено мирову угоду, укладену 22 січня 2018 року між представником позивачів [PERSON] , [PERSON] - [PERSON] та представником відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» - Пешковим Олегом Олександровичем, за умовами якої [PERSON] відмовляється від заявлених позовних вимог до ТДВ СТДВ «Глобус» по відшкодуванню витрат за втрачені слухові апарати у розмірі 29 746,00 грн. та відшкодуванню витрат за проведення Висновку № 311/ж від 16.02.2017 року у розмірі 829,60 грн. [PERSON] відмовляється від заявлених позовних вимог до ТДВ СТДВ «Глобус» по відшкодуванню витрат за проведення Висновку № 312/ж від 16.02.2017 року у розмірі 829,60 грн., відшкодуванню витрат на проведення діагностики у розмірі 1 800 грн., та відшкодуванню витрат на придбання лікарських засобів у розмірі 431,85 грн. [PERSON] та [PERSON] не висуватимуть в майбутньому позовних вимог до ТДВ СТДВ «Глобус», з підстав стягнення страхового відшкодування, яке підлягає виплаті внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.02.2017 року о 13 год. 00 хв. в м. Києві по пр-ту А.Навої за участю автомобіля «САМАНД», державний реєстраційний № [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля «МІТСУБІШІ» державний реєстраційний № [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] ТДВ СТДВ «Глобус» зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 2 231,85 грн. за понесені витрати на проведення діагностики та придбання лікарських засобів. ТДВ СТДВ «Глобус» зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня вступу ухвали Дніпровського районного суду м. Києва про затвердження мирової угоди в законну силу, та пред`явлення копії, завіреної належним чином до ТДВ СТДВ «Глобус». ТДВ СТДВ «Глобус» зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування в безготівковій формі шляхом перерахування суми страхового відшкодування на банківський рахунок [PERSON] , згідно реквізитів. [PERSON] , [PERSON] та ТДВ СТДВ «Глобус», усвідомлюють наслідки укладання мирової угоди. Будь-яких претензій ні нематеріального, ні морального характеру [PERSON] та [PERSON] до ТДВ СТДВ «Глобус» не має і в подальшому не буде мати. Провадження у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , ТДВ СТДВ «Глобус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині заявлених [PERSON] , [PERSON] до ТДВ СТДВ «Глобус» про відшкодування матеріальної шкодизакрито (т.1 а.с.224-227). 09 лютого 2018 року представником позивачів [PERSON] подано до суду позовну заяву [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (із змінами та доповненнями та з урахуванням редакції ЦПК України від 07.01.2018) (т. 1 а.с. 240-249). У вказаній позовній заяві позивачі, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , просять суд: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-1 [PERSON] суму відшкодування матеріальної та моральної шкоди у розмірі 50 311,91 грн; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-1 [PERSON] суму сплати судових витрат у розмірі 16 300,91 грн; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-1 [PERSON] сплату судового бору у розмірі 1 280,00 грн; стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача-2 [PERSON] суму відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 29 746,00 грн; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-2 [PERSON] суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-2 [PERSON] відшкодування судових витрат 829,60 грн - оплата послуг спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-2 [PERSON] сплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн; стягнути із відповідача [PERSON] на користь позивача-3 [PERSON] суму відшкодування моральної шкоди в розмірі в розмірі 10 000,00 грн; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-3 [PERSON] відшкодування судових витрат 829,60 грн - оплата послуг спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи; стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача-3 [PERSON] сплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн. У підготовчому судовому засіданні 11 квітня 2018 року протокольною ухвалою суду залучено до участі у справі ТДВ СТДВ «Глобус» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору (т.2 а.с. 21-24). 25 квітня 2018 року представником відповідача [PERSON] - [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вважає, що обставини, на які позивачі посилаються у позові як на підставу для задоволення позову, не доведені та не підтверджені належними доказами, а позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону. Вказує про те, що сума матеріальної шкоди, що визначена на підставі висновку експерта, є безпідставно завищеною, а деякі деталі автомобіля взагалі були внесені експертом у ручному режимі. сторона відповідача не була присутньою при огляді спеціалістом пошкоджено у ДТП автомобіля. Вимога про стягнення із відповідача на користь позивача [PERSON] витрат на правову вимогу у розмірі 15 000,00 грн є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано до суду акту прийому-передачі виконаних робіт. Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача-2 [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 29 746,00 грн, що спричинена втратою двох слухових апаратів, то позивачем-2 не надано жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував втрату слухових апаратів саме при ДТП, крім того слухові апарати не збережені в тому стані, в якому вони знаходились після ДТП, що свідчить про безпідставність такої позовної вимоги. Вимоги позивачів про стягнення із відповідача на їх користь моральної шкоди не відповідають ступеню можливих перенесених страждань, а тому не підлягають до задоволення. Також не підлягають до задоволення вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення із відповідача на їх користь витрат на проведення висновків № 311/ж та №312/ж від 16.02.2017, оскільки позивачами не доведено, що дані витрати знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, а також особи, що склали вказані висновки не попереджались про кримінальну відповідальність та діяли безпосередньо за замовленням позивачів (т.2 а.с. 29-31). Від представника позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] 11 липня 2018 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказує про те, що звіт про оцінку автомобіля «МІТСУБІШІ» державний реєстраційний № [NUMBER] від 10.02.2017 складений, а оцінка проведена відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, із змінами, та містить підтвердження надсилання відповідачу рекомендованого повідомлення, яке надіслано експертом Опанасюком О . Є. 07.02.2017, та отримане відповідачем 08.02.2017, за два дні до проведення огляду. Твердження сторони відповідача про те, що позивачем [PERSON] не надано жодних доказів щодо пошкодження слухових апаратів, а також твердження, що вимога про відшкодування шкоди ґрунтується лише на рахунку-фактурі не відповідає дійсності, оскільки у поясненнях, наданих [PERSON] при оформленні ДТП, та які долучені до матеріалу про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] , позивачем зазначається про втрату слухових апаратів. Також у матеріалах справи містяться інші докази, які в сукупності дають змогу дійти висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підтвердження обсягу та вартості витрат на правову допомогу представником позивачів додано звіт про виконання умов договору (т.2 а.с. 53-73). Ухвалою суду від 23 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про призначення у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа ТДВ «СТДВ «Глобус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, авто-товарознавчої експертизи (т.2 а.с. 98, 99, 102, 103). Цього ж дня ухвалою суду закінчено підготовче провадження у цій цивільній справі та призначено її до судового розгляду по суті (т.2 а.с. 100-101). 23 квітня 2019 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про зупинення провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа ТДВ «СТДВ «Глобус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.с. 173,174). Позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні повністю підтримали заявлений ними позов, з підстав викладених у ньому, просили задовольнити повністю. Позивач-1 [PERSON] зазначила, що третьою особою ТДВ «СТДВ «Глобус» їй відшкодовано матеріальний збиток, завданий при ДТП з вини відповідача, у межах страхової суми за полісом страхування у розмірі 100 000,00 грн, у зв`язку з чим просить стягнути із відповідача різницю між страховим відшкодуванням та фактичним розміром завданої шкоди, що складає 45 311,91 грн. Внаслідок неправомірних дій відповідача позивач-1 зазнала душевних страждань, які оцінює в 5 000,00 грн. Позивач-2 [PERSON] вказав, що при ДТП втратив свої слухові апарати, в результаті чого позбавлений можливості нормально спілкуватися з оточуючими, у зв`язку з чим просить стягнути із відповідача вартість втраченого майна у розмірі 29 746 грн. Також в результаті ДТП позивач-2 отримав тілесні ушкодження та змушений був звернутися до спеціаліста щодо проведення медичного дослідження з метою визначення ступеню тілесних ушкоджень, тому просить відшкодувати його вартість у розмірі 829,60 грн, а також стягнути на його користь із відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. Позивач-3 показала суду, що внаслідок ДТП зазнала тілесних ушкоджень та з метою визначення їх ступеню звернулась до спеціаліста щодо проведення медичного дослідження, вартість якого склала 829,60 грн; також просить стягнути із відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] підтримав позовну заяву, з підстав викладених у ній, та просив задовольнити у повному обсязі, з урахуванням поданих змін та доповнень. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заперечив проти позову, посилаючись на його необґрунтованість та відсутність доказів на підтвердження викладених обставин. Вислухавши позиції сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить наступного. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON] , 05.02.2017 о 13 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем «Саманд» н/з [NUMBER] , в м. Києві по пр-ту А.Навої, на регульованому перехресті проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора та скоїв зіткнення з автомобілем «Мітсубіс» д/н [NUMBER] , який рухався на зелене світло світлофора, що призвело до пошкодження транспортних засобів та заподіяло матеріальні збитки, чим порушив п.п. 8.7 ПДР України, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 (т.1 а.с. 18). Станом на день розгляду справи вказана постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 31 березня 2017 року набрала законної сили. За нормою частини четвертоїст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Пошкоджений у ДТП транспортний засіб «Мітсубісі» д/н [NUMBER] належить на праві власності позивачу-1 [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (т. 1 а.с. 22). 06 червня 2016 року між ТДВ «СТДВ «Глобус» та [PERSON] укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9159668, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності особи, що експлуатує автомобіль «Саманд», д.н.з. [NUMBER] (т. 2 а.с. 165). Згідно із умовами вказаного Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого складає: за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, 200 000,00 грн; за шкоду, заподіяну майну, 100 000,00 грн; розмір франшизи 0 грн. 06 лютого 2017 року до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від страхувальника, у зв`язку з настанням ДТП 05.02.2017 за участю транспортного засобу «Саманд», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та транспортного засобу «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (т. 1 а.с.166-168). Цього ж дня до ТДВ СТДВ «Глобус» звернулася позивач-1 [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи, у зв`язку з настанням вказаної ДТП (т. 1 а.с.169-170). 07 лютого 2017 ТДВ СТДВ «Глобус» складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] (дефектна відомість) (т.1 а.с.171-172). У своїй заяві від 08 лютого 2017 року до ТДВ СТДВ «Глобус» [PERSON] просить страхове відшкодування за цим випадком перерахувати за визначеними реквізитами (т. 1 а.с. 173). За даними звіту № 08/17 про оцінку автомобіля Mitsubishi Lancer держномер [NUMBER] , складеного 10.02.2017 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Mitsubishi Lancer держномер [NUMBER] , в результаті його пошкодження, складає 200 753,06 грн (т.1 а.с.23-53). Позиачем-1 [PERSON] здійснено оплату проведеного експертного дослідження у розмірі 1 300,00 грн (т.1 а.с. 65). Згідно із звітом № 08-2/17 про оцінку автомобіля Mitsubishi Lancer держномер [NUMBER] , складеного 10.02.2017 суб`єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON] , вартість працездатних та ліквідних складових автомобіля Mitsubishi Lancer держномер [NUMBER] , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 55 411,69 грн (т.1 а.с.54-62). Вказані звіти складені, а оцінка проведена відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, із змінами згідно з Наказом Міністерства юстиції України № 1355/5/1159 від 24.07.2009. Згідно із Ремонтною калькуляцією № GL-1610 від 28 лютого 2017 року розмір відновлювального ремонту транспортного засобу «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу становить 104 037,26 грн (т. 1 а.с.174-182). Із Розрахунку суми страхового відшкодування від 04 травня 2017 та Страхового акту № ЦВ-ЦВ-1610 від 04 травня 2017 убачається, що розмір страхового відшкодування за полісом страхування № АЕ-9159668 від 06.06.2016, виплаченого ТДВ СТДВ «Глобус» на ім`я [PERSON] відповідно до платіжного доручення № 17479 від 04 травня 2017 року склав 100 000,00 грн (т. 1 а.с. 184, 185, 186). Із Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 16.02.2017 № 311/ж убачається, що ушкодження у вигляді синців спричинені [PERSON] тупим предметом (предметами) могли утворитися 05.02.2017, внаслідок ДТП та відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т.1 а.с.68). Вартість складання вказаного Висновку становить 829,60 грн та сплачена [PERSON] згідно із фіскальним чеком № 0008 від 16.02.2017 (т. 1 а.с. 88). За даними Висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 16.02.2017 № 312/ж, складеного відносно [PERSON] , убачається, що характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), за даністю можуть відповідати вказаному терміну, тобто 05.02.2017, та є підстави стверджувати, що тілесні ушкодження відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу, та легких тілесних ушкоджень за критерієм тривалості розладу здоров`я (т.1 а.с.85-87). Вартість складання вказаного Висновку становить 829,60 грн та сплачена [PERSON] згідно із фіскальним чеком № 0009 від 16.02.2017 (т. 1 а.с. 89). Позивачем-3 [PERSON] понесені наступні витрати на діагностику та лікування ушкоджень, отриманих нею при вказаній ДТП: діагностика МРТ головного мозку та шийного відділу хребта у розмірі 1 800,00 грн, придбання ліків у сумі 431,85 грн (т.1 а.с.90-93). 29 червня 2017 року до ТДВ СТДВ «Глобус» звернувся представник [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від третьої особи, а також - із заявами про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю від третьої особи (т. 1 а.с. 148-455). У листі заступника начальника ДПП УПП у м. Києві [PERSON] від 28.08.2017 повідомляється про те, що ДТП, яка мала місце 05.02.2017 в м. Києві на вул. А. Навої за участі автомобілів Samand LX д/н [NUMBER] та Mitsubishi Lancer д/н [NUMBER] , оформлялась без потерпілих, оскільки учасники пригоди відмовились від госпіталізації. В подальшому учасники пригоди для проведення додаткової перевірки стосовно отриманих травм до Управління патрульної поліції у м. Києві не звертались, у зв`язку з чим перевірка з даного приводу не проводилась (т. 1 а.с. 147). Листами вих. № ЦВ-ЦВ-3239/3, № ЦВ-ЦВ-3240/3 від 21.11.2017 ТДВ СТДВ «Глобус» повідомило позивачу-2 [PERSON] про відсутність підстав для відшкодування йому витрат на лікування та виплати йому страхового відшкодування, у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують факт того, що слухові апарати були втрачені в ДТП, та у зв`язку з неможливістю визначити розмір заподіяної шкоди (т. 1 а.с. 156, 157). Листом вих. № ЦВ-ЦВ-3238/3 від 21.11.2017 ТДВ СТДВ «Глобус» повідомило позивачу-3 [PERSON] про відсутність підстав для відшкодування їй витрат на лікування та діагностику травм (т.1 а.с. 158-159). У своїх письмових поясненнях від 05.02.2017, наданих інспектору УПП у м. Києві при оформленні ДТП, [PERSON] зазначає, що при зіткненні злетіли з вух водія та пасажира по 2 слухові апарати, приблизною вартістю по 15 000 грн кожний (т.1 а.с. 21). У довідці директора Центру ліцензування Федерації футболу України [PERSON] вих. № 51 від 04.05.2017 недержавний заклад післядипломної освіти «Центр ліцензування» Федерації футболу України ЄДРПОУ 21701445 підтверджує, що у 2010 році ними було надано допомогу у придбанні протезів слухових апаратів для сина співробітниці - [PERSON] , інваліда дитинства. Підтверджуючі документи додаються (т.1 а.с. 72-84). Рахунком-фактурою № 1182 від 05 травня 2010 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр слухової реабілітації «АВРОРА» та платіжними дорученнями № 260 від 27.05.2010, № 301 від 17.06.2010 підтверджується оплата Центром ліцензування ФФУ слухового апарату Sumo DM, вартістю 18 260,00 грн, та супутніх товарів, а всього на загальну суму 19 382,00 грн; одержувач замовлення [PERSON] . За даними рахунку-фактури № СФ-0001445 від 17.03.2017 Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр слухової реабілітації «АВРОРА» вартість слухового апарату Sumo DM становить 29 746,00 грн (т. 1 а.с. 71). Позивач-2 [PERSON] є інвалідом дитинства з порушенням слуху та з трьох років постійно користується слуховими апаратами на два вуха, що підтверджується консультативним висновком № 1740/12 від 04.05.2017 та довідкою за вих. № 119 від 05.05.2010 (т.1 а.с.69, 70). Факт звернення позивачами [PERSON] та [PERSON] за медичною допомогою, у зв`язку з ДТП, що сталася із вини відповідача, підтверджується листом директора Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києва» [PERSON] № 634/02-06 від 04.08.2017, випискою із медичної картки [PERSON] , довідкою Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, журналом реєстрації амбулаторних хворих, супровідним листком № 015595, виданим Центром екстреної медичної допомоги та медицини катастроф м. Києва відносно [PERSON] (т.2 а.с. 57, 58-61, 64, 65-66, 67-68, 69-72). Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ч. 22.1.ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із вимогами ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ч.2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому, обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду. Статтею 1194 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до ч. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, оцінюючи вказані факти в їх сукупності, беручи до уваги презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України), приймаючи до уваги вимоги ст. 1194 ЦК України, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача-1 [PERSON] 45 311,91 гривень завданої матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобіля «Мітсубіші», д.н.з. [NUMBER] , що становить різницю між фактичним розміром шкоди, заподіяної позивачу-1 з вини відповідача [PERSON] , та сумою страхового відшкодування, здійсненого страховиком ТДВ «СТДВ «Глобус» на користь позивача-1. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат, понесених позивачем-1 у зв`язку з проведенням експертного дослідження, у розмірі 1 300,00 гривень. Щодо позовних вимог позивача-2 [PERSON] про відшкодування йому вартості втрачених при ДТП слухових апаратів у розмірі 29 746,00 грн, а також позовних вимог позивача-2 та позивача-3 про відшкодування їм вартості проведених судово-медичних експертиз, то суд приходить наступного. У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 № 4 роз`яснюється про те, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом враховується, що вказані позивачами у цій частині обставини та наведені ними письмові докази, що оцінені судом у їх сукупності, стороною відповідача будь-якими належними та допустимим доказами не спростовані, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог у частині стягнення із відповідача на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] матеріальних збитків, спричинених внаслідок ДТП. З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним факт заподіяння відповідачем позивачу-2 [PERSON] матеріальної шкоди, спричиненої втратою його майна, внаслідок ДТП, що сталася з вини відповідача, а саме слухових апаратів Sumo DM, у розмірі 29 746,00 грн. Також із відповідача на користь позивача-2 [PERSON] та на користь позивача-3 [PERSON] підлягають стягненню витрати по оплаті судово-медичної експертизи в сумі 829,60 грн кожному. Стосовно вимог про відшкодуванняіз відповідача на користь позивачів моральної шкоди суд приходить наступного висновку. Відповідно до положень ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно із ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Однак позивачі, посилаючись на те, що вони опинилася у надзвичайній стресовій ситуації, внаслідок ДТП спричиненої з вини відповідача, зокрема для позивача-1 ДТП стала для великим психологічним потрясінням, що негативним чином вплинуло на її відносини з родиною та оточуючими людьми, спричинило втрату особистого часу; позивач-2 при ДТП отримав легкі тілесні ушкодження, а також були втрачені його слухові апарати, внаслідок чого до цього часу він позбавлений можливості нормального спілкування із близькими та оточуючими людьми; позивач-3 внаслідок ДТП зазнала тілесних ушкоджень легкого та середнього ступенів тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоров`я, в результаті чого була позбавлена можливості продовжувати активний спосіб життя, - не надали суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження таких обставин. Разом із тим, суд визнає, що протиправні винні дії відповідача дійсно завдали позивачам моральної шкоди, оскільки права позивачів були порушені, в тому числі пошкодженням їх майна, а позивачам [PERSON] та [PERSON] , окрім цього, завдано тілесних ушкоджень легкого та середнього ступенів тяжкості, і природно, що будь-яка особа у такій ситуації зазнає моральної шкоди, що виражається у душевних стражданнях, яких особа зазнає в зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Отже, з урахуванням принципів розумності, справедливості та співмірності, з огляду на ступінь вини відповідача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог стосовно розміру шкоди заявленого до відшкодування, як завдання моральної шкоди, шляхом зменшення відповідної суми, зокрема: для позивача-1 до 1 000,00 грн; для позивача-2 до 2 000,00 грн, для позивача-3 до 5 000,00 грн. Вирішуючи питання про стягнення із відповідача на користь позивача-1 витрат на правничу допомогу суд виходить із такого. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 133 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. ч. 1, 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України ). Правовий аналіз договірним правовідносинам, які стосуються надання правової допомоги та сплати в порядку компенсації гонорару адвоката, детально викладено постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, в якій вказується, зокрема таке. У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Глава 52 Цивільного кодексу регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: (1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»); (2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; (3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) Адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; (6) Відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності ввід конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. За матеріалами справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн надано наступні письмові докази: Договір про надання юридичних послуг по кримінальній справі від 10.02.2017 (т.1 а.с. 66), Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги з гр. [PERSON] від 10.02.2017 (т.1 а.с. 67), Звіт про виконання умов договору про надання правової допомоги (т.2 а.с. 73). Відповідно до п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується надати Замовнику юридичні послуги по цивільній справі про ДТП, яка сталася 05.02.2017 в м. Києві, по якій замовник є потерпілою стороною і позивачем, а Замовник зобов`язується оплатити ці послуги. Згідно із п.1 Додатку вартість послуг, згідно договору про надання правової допомоги від 10.02.2017, складає 15 000,00 грн. Таким чином, убачається, що стороною позивача-1 не надано належних та допустимих доказів, зокрема таких як акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, саме в частині здійснення позивачем-1 оплати наданої адвокатом правової допомоги, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в частині стягнення: з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 45 311,91 грн, витрати з оплати звіту про оцінку майна в сумі 1 300 грн, моральну шкоду в сумі 1 000 грн; з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 29 746 грн, витрати з оплати судово-медичної експертизи в сумі 829,60 грн, моральну шкоду в сумі 2 000 грн; з [PERSON] на користь [PERSON] витрати з оплати судово-медичної експертизи в сумі 829,60 грн, моральну шкоду в сумі 5 000 грн, а в іншій частині позову слід відмовити. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь кожного із позивачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 280,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial