Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилими приміщеннями до відповідача [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] як законний представник, посилаючись на те, що вони - [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності є власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] Відповідач по справі, [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON] та до літа 2014 року вона разом із спільним сином - [PERSON] проживали у належній позивачам квартирі. Разом з тим, [PERSON] залишалась зареєстрованою у належній її батькам двокімнатній квартирі [ADDRESS], а [PERSON] був зареєстрований у належній позивачам квартирі [ADDRESS] Вказують, що таким чином у належній позивачам квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстровані [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] При цьому влітку 2014 року подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] були припинені та [PERSON] разом із спільним сином переїхала жити в квартиру [ADDRESS]. Також рішенням суду від 16.09.2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та за взаємною згодою батьків місцем проживання дитини визначено місце проживання матері. Даний факт також підтверджується відповідним актом КЖРЕП-17 від 28.11.2015 року. Стверджують, що реєстрація неповнолітнього [PERSON] у належній позивачам квартирі тягне за собою зайві витрати на оплату комунальних послуг, створює труднощі в отриманні відповідних довідок, субсидій та компенсацій, а також обмежує їх право розпоряджатись їх власністю. На основі викладеного, просять визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право на користування жилими приміщеннями у квартирі [ADDRESS] В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Вказав, що неповнолітній [PERSON] у зв'язку з розлученням з відповідачкою не проживає в спірній квартирі разом з позивачем з липня 2014 року. Підтвердив, що сторони за взаємною згодою домовились про те, що син проживатиме з відповідачкою. Вказав, що задоволення позовних вимог позивачам потрібно для того, щоб продати спірну квартиру. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтвердила той факт, що син дійсно не проживає з позивачем, однак вказала, що у спірній квартирі не проживає ніхто. Вказала, що позивач [PERSON] проживає з іншою жінкою по іншій адресі. При цьому інший позивач, який являється [PERSON] дідусем - [PERSON] також проживає за іншою адресою. Також на її думку, дитина повинна бути прописаною з одним із батьків. При цьому зауважила, що у випадку задоволення позову, неповнолітній залишиться без реєстрації, у зв'язку з чим будуть порушені його права, оскільки її батьки не погоджуються зареєструвати її сина у своїй квартирі. Просила відмовити в задоволенні позову. При цьому, відповідачка підтвердила те, що вона також є співвласником квартири, де вона зареєстрована та де проживають її батьки. Представник третьої особи - Служби у справах дітей ЧМР в судовому засіданні вказала, що згідно вимог законодавства місцем проживання дитини є місце проживання її батьків. При цьому батьки повинні самостійно вирішити з ким із них проживатиме дитина. Просила вирішити позов з урахуванням інтересів дитини згідно вимог Закону. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивачі - [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності є власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 28.10.1997 року (а.с.5), копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.6) та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-8). Як вбачається з довідки КЖРЕП 17 №149 від 25.01.2016 року за адресою [ADDRESS] в м.Чернівці зареєстровані позивачі - [PERSON], [PERSON] та неповнолітній [PERSON] (а.с.9). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.09.2014 року (а.с.13) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З акту КЖРЕП 17 №438 від 28.11.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований [ADDRESS], але по даній адресі не проживає з вересня 2014 року по теперішній час (а.с.10). Водночас з копії акту КЖРЕП 14 від 08.11.2014 року (а.с.12) комісією з виходом на місце встановлено, що [PERSON], [INFO], проживає за адресою [ADDRESS] без реєстрації. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Згідно вимог ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до вказаних вимог Закону судом встановлено, чого також не заперечували в судовому засіданні самі сторони, що неповнолітній [PERSON], [INFO] проживає з вересня 2014 року разом з матір'ю у квартирі [ADDRESS]. Відповідно до пояснень самої відповідачки [PERSON] рішення про проживання її неповнолітнього сина [PERSON] разом з нею - було прийнято нею з її колишнім чоловіком [PERSON] - за взаємною згодою. Відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України - член сім»ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Твердження відповідачки про те, що її батьки заперечують щодо реєстрації її неповнолітнього сина в квартирі, де останні проживають та де вона зареєстрована, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову. За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення, неповнолітнього [PERSON], в інтересах якого діє законний представник [PERSON], слід визнати таким, що втратив право на користування спірним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved