Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

Позивачка 15 грудня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1996 року по 31 березня 1999 року. Від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка є студенткою 1 курсу денного відділення Університету митної справи та фінансів і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно сплачував аліменти на утримання доньки до її повноліття, проте в подальшому відмовляється надавати матеріальну допомогу, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Просила стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Від позивачки надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв до суду не надходило. З письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Від третьої особи надійшла письмова заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 1996 року по 31 березня 1999 року (а.с.5). Мають повнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4,8), яка є студенткою 1 курсу денного відділення Університету митної справи та фінансів (а.с.6) і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку, щомісячно, на утримання повнолітньої дочки до досягнення нею двадцяти трьох років, починаючи з 15 грудня 2016 року, оскільки повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати. В силу ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 640 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved