Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-27 00:00:00

Позивачка 01.08.2019 року звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, мотивуючи тим, що 17 листопада 2017 року Шишацьким районним судом Полтавської області у справі №551/851/17. ( суддя Колос Ю.А. ) за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 19.01.2015р. прийнято заочне рішення ( яке набрало законної сили 05.12.2017р. ) про задоволення позову і розірвання зазначеного шлюбу. В цьому рішенні судом встановлено, що з 15.06.2017 року [PERSON] і [PERSON] не підтримують шлюбних відносин і не проживають разом. З 29.09.2017 року [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин у них [INFO] народилася спільна дитина син - [PERSON] , народження якого зареєстровано Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про що 03 жовтня 2018 року складено відповідний запис № 10. В зв`язку із поганою якістю друку первинно виданого свідоцтва про народження, Шишацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області повторно видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.11.2018 року. Ст. 122 СК України передбачено, дитина, яка зачата і ( або ) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Відомості про батька дитини, внесені органом РАЦС на підставі актового запису № 3 про укладення шлюбу, зареєстрованого 19.01.2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Шишацького РУЮ у Полтавській області, так як після розірвання її шлюбу із [PERSON] не пройшо 10 місяців. 19 грудня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі № 233/4419/18. за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей : [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення [PERSON] не оскаржувалося і набрало законної сили 29.01.2019 року. В цьому рішенні судом встановлено, що [PERSON] зі своїми дітьми не зустрічається, їх життям, здоров`ям та розвитком не цікавиться, не утримує їх фінансово, ухиляється від сплати аліментів та взагалі ухиляється від батьківських обов`язків. Натомість фактичний рідний батько [PERSON] - [PERSON] за власним бажанням знаходився на пологах та приймав безпосередню участь у процесі появи сина на світ - перерізав пуповину сина та відразу взяв новонародженого Давіда на руки, пригорнувши до себе. З народження й до цього часу [PERSON] , як батько [PERSON] , його повністю утримає та виховує, піклується про його фізичний, інтелектуальний та духовний розвиток, самоусвідомлення, піклується про стан здоров`я ( в тому числі возить до лікарів, купує всі необхідні ліки та проводить процедури з оздоровлення ). Таким чином, вищевикладене підтверджує, що [PERSON] не є батьком її сина - [PERSON] , який народився [INFO] насправді від [PERSON] . Згідно ч.1 ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Тому, батько дитини має рівні із матір`ю дитини права у її вихованні. Між тим, відповідно до 6 принципу «Декларації прав дитини», прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Збирання доказів у цивільних справах - не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді іншої справи. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Ст. 122 СК України передбачено, дитина, яка зачата і ( або ) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства. Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком. Відповідно до приписів ст. 136 СК України - особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Згідно п.п. 10, 11 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою ( ст. 122, 124 СК України ), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини ( ст. 126, 127 СК України ). Відповідно до ст. 136 СК України - оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі ( ст. 138 СК України ), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. При цьому, відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III «Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно п. 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5 - підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства ( материнства ), усиновлення ( удочеріння ), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька ( матір ) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення ( удочеріння ) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Прохала : Визнати громадянина України [PERSON] ( [INFO] , уродженця м. Полтава, паспорт серії [NUMBER] виданий Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 05.10.2000 року, місце реєстрації : [ADDRESS] , фактичне місце проживання : [ADDRESS] ) - Батьком дитини [PERSON] ( [INFO] ), народженого громадянкою України [PERSON] ( [INFO] , уродженкою м. Суми, паспорт серії [NUMBER] виданий Ковпаківським ВМ СМВ УМВС України в Сумській області 15.05.2003 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце реєстрації : [ADDRESS] ). Зобов`язати Полтавський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , за № 10 від 03 жовтня 2018 року складеного Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області де у графі відомостей стосовно «по батькові» дитини замість [PERSON] вказати « [PERSON] », а у графі відомостей «Батько» замість : « [PERSON] » вказати : « [PERSON] », виключивши таким чином відомості про батьківство [PERSON] . В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка та її представник - адвокат Довбенко О.Ю. ( а. с. 50-51 ), надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, де позов підтримали та не заперечували щодо винесення заочного рішення ( а. с. 49, 64 ). Відповідач [PERSON] надав відзив на позов та заяву про розгляд справи в його відсутності, де позов визнав та не заперечував щодо його задовлення(а.с. 34-41, 54). Представник Полтавського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області - Яковенко І.М. ( а. с. 53 ) надала заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов визнала та не заперечувала щодо його задовлення ( а. с. 52 ). Відповідач [PERSON] не з`явився в судове засідання та не надав відзив на позов з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про день та час розгляду справи за місцем реєстрації ( а. с. 25-26 ), про що маються докази у справі у вигляді повернутої судової кореспонденції з відміткою пошти «за закінченням строку зберігання» ( а. с. 59-60, 61-63, 71-73 ). Щодо виклику відповідача публікувалось оголошення про його виклик у встановленому порядку на сайті суду (а.с. 57, 70). Від відповідача не надійшло відзиву на позов та будь-яких заяв про поважність причин не явки або про відкладення слухання справи. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи згідно ст. 223, 280 ЦПК України. Судом встановлено, що заочним рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 17 листопада 2017 року у справі № 551/851/17. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ( набрало законної сили 05.12.2017 р. ) задоволено позов і розірвано зазначений шлюб. В цьому рішенні судом встановлено, що з 15.06.2017 року [PERSON] і [PERSON] не підтримують шлюбних відносин і не проживають разом. З 29.09.2017 року [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. Від цих відносин у них ( [PERSON] і [PERSON] ) [INFO] народилася спільна дитина син - [PERSON] , народження якого зареєстровано Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про що 03 жовтня 2018 року складено відповідний запис № 10. В зв`язку із поганою якістю друку первинно виданого свідоцтва про народження, Шишацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області повторно видано Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 21.11.2018 року. Відомості про батька дитини, внесені органом РАЦС на підставі актового запису №3 про укладення шлюбу, зареєстрованого 19.01.2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Шишацького РУЮ у Полтавській області, так як після розірвання її шлюбу із [PERSON] не пройшо 10 місяців. 19 грудня 2018 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області у справі № 233/4419/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення [PERSON] не оскаржувалося і набрало законної сили 29.01.2019 року. В даному рішенні судом встановлено, що [PERSON] зі своїми дітьми не зустрічається, їх життям, здоров`ям та розвитком не цікавиться, не утримує їх фінансово, ухиляється від сплати аліментів та взагалі ухиляється від батьківських обов`язків. Фактичний рідний батько [PERSON] - [PERSON] з народження й до цього часу його повністю утримає та виховує, піклується про його фізичний, інтелектуальний та духовний розвиток, самоусвідомлення, піклується про стан здоров`я ( в тому числі возить до лікарів, купує всі необхідні ліки та проводить процедури з оздоровлення ). Таким чином, вищевикладене підтверджує, що [PERSON] не є батьком сина [PERSON] - [PERSON] , який народився [INFO] [PERSON] . Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 122,136 СК України. Постановою Пленуму ВСУ від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», враховуючи визнання відповідачем [PERSON] батьківства щодо дитини [PERSON] , який народився [INFO] , про що надано докази.

Outcome: approved