Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до Підволочиської селищної об`єднаної територіальної громади Тернопільської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований під [ADDRESS] : за [PERSON] - на 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, зокрема - на 1/4 частку будинковолодіння, що належить їй як члену колгоспного двору, на 1/4 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , та на 1/4 частку - в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] ; за [PERSON] - на 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що належить йому як члену колгоспного двору. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачі покликалися на те, що по документах архівного фонду «Кам`янківська сільська рада» у по господарських книгах с. Кам`янки значиться домогосподарство [PERSON] 1948 р.н. голови двору, разом з якою проживали [PERSON] , 1941 р.н. чоловік (помер [INFO] ), [PERSON] , 1968 р.н. син, [PERSON] , 1971р.н. син. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем майна була його дружина [PERSON] , яка спадщину прийняла. [INFO] помер [PERSON] , єдиним спадкоємцем є його мати [PERSON] . Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії по причині того, що згідно з Законом України\~«Про власність»\~від 07\~лютого 1991\~року не передбачена така форма власності як колгоспний двір. З огляду на вказане позивачі змушені звернутися до суду для захисту своїх невизнаних прав. Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату і час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просять справу розглядати у їх відсутності, позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання позову представником відповідача, суд вважає за можливе прийняти рішення, задовольнивши позовні вимоги з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого 28 червня 1991 року виконкомом Кам`янківської сільської Ради народних депутатів, цілий жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] належить колгоспному двору, що складається з 3-ох членів, головою якого є [PERSON] . Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Кам`янківської Ради народних депутатів від 28.06.1991 року. Відповідно до реєстраційного напису, цей житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами зареєстровано в Тернопільському БТІ на праві особистої власності за колгоспним двором, що складається з 3-ох членів, головою якого є [PERSON] , та записаний 28.06.1991 року в реєстрову книгу №1 стор. №95 за реєстром №48. До складу цього колгоспного двору станом на 1991 рік входили: [PERSON] 1948 р.н. голова двору, разом з якою проживали [PERSON] , 1941 р.н. чоловік, [PERSON] , 1968 р.н. син, [PERSON] , 1971 р.н. син, що підтверджується довідкою №754, виданою 01 жовтня 2019 року архівним відділом Підволочиської районної державної адміністрації (Фонд №58). Відповідно до довідки №61 про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої 21 жовтня 2020 року Підволочиським БТІ та технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого 21 жовтня 2019 року, житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 45,3 м.кв., житловою площею 17,8 кв.м., по [ADDRESS] , належить [PERSON] відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 28 червня 1991 року. Відповідно до ст. 120 ЦК Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року, який діяв на момент виникнення правовідносин (далі ЦК УРСР), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а згідно ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Пленум Верховного Суду України у п. а) ч. 6 постанови №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснює, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена колгоспного двору визначається з рівності часток всіх його членів. Таким чином, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належало по 1/4 частці (кожному) будинковолодіння по [ADDRESS] , як членам колгоспного двору. Після припинення існування колгоспного двору свої частки вони не витребували і продовжували брати участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства колишнього колгоспного двору. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 7 постанови від 22 грудня 1995 року №20 «Про судову практику у справах права приватної власності», судам слід враховувати, що відповідно до ст. 55 Закону «Про власність» громадянин не може бути позбавлений права власності на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 березня 1995 року Кам`янківською сільською радою Підволочиського району. Після смерті [PERSON] єдиним спадкоємцем за законом була його дружина [PERSON] (свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , згідно якого [PERSON] та [PERSON] 17 лютого 1968 року зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] ), яка спадщину прийняла, однак не оформила своїх спадкових прав. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 14 липня 2000 року Кам`янківською сільською радою Підволочиського району, після його смерті залишилось спадкове майно, єдиним спадкоємцем за законом є його мати [PERSON] , (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 14 грудня 1968 року, місце реєстрації с. Кам`янки Підволочиського району, згідно з яким [INFO] народився [PERSON] , батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] ), у зареєстрованому шлюбі спадкодавець не перебував, інших спадкоємців немає, батько [PERSON] помер до відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Однією із підстав припинення права власності є смерть власника (п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 Цивільного кодексу України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до\~ст.\~1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1226 Цивільного кодексу України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З врахуванням норм чинного законодавства, позивачу [PERSON] належить 3/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зокрема 1/4 частка будинковолодіння - як членові колгоспного двору, 1/4 частка - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] , 1/4 частка - в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , позивачу [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] як членові колгоспного двору. Однак, 06 грудня 2019 року державним нотаріусом Підволочиської державної нотаріальної контори роз`яснено, що вчинення нотаріальної дії, - видача свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] після смерті [PERSON] неможливе по причині відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, і роз`яснено право на звернення до суду. З огляду на вказане позивачі через відсутність правовстановлюючого документа не можуть оформити спадкове майно на себе, що свідчить про порушення їх прав, які підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання, а власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це майно оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене,

Outcome: approved