Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивачка 20.08.2014 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 25.10.2012 року вона та [PERSON] зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Спільне життя з [PERSON] не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні обов'язки та відносини з ведення спільного господарства та виховання дитини, а також через вживання [PERSON] спиртних напоїв та влаштування скандалів. Крім того, [PERSON] пред'являє їй необґрунтовані претензії, що принижує її честь та гідність, не бере участі у матеріальному забезпеченні життя. Подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання фактично припинено з початку 2014 року. Суперечок про поділ майна та місця проживання дитини не мають. Подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити нашим інтересам та інтересам нашої дитини. При таких обставинах вважає, що їх шлюб підлягає розірванню та примирення між ними неможливе. В судове засідання 20.10.2014 року позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі в якій просила залишити за нею шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, але надала суду письмову заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що на розірвання шлюбу згоден. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (надалі сторони) 25.10.2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого вказаним відділом 25.10.2012 року, актовий запис № 2002 (а.с.6). З свідоцтва вбачається, що дошлюбне прізвище позивачки Чебан. Від шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 23.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 9375 (а.с.4). Подружнє життя сторін не склалося, про що зазначено у позовній заяві. З початку 2014 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть разом спільного господарства та спільно не проживають. На час розгляду справи майнові вимоги, будь кого з сторін, суду не пред'явлені. Питання щодо проживання та утримання дитини сторонами узгоджено. Відповідно до вищезазначеного суд вважає, що майнового спору між сторонами не має, примирення між ними неможливе. Згідно ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідач визнав позов та не заперечував проти винесення судового рішення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказами. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. З урахуванням викладеного, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved