Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять суд визначити розмір частки в праві спільної часткової власності на житловий будинок [ADDRESS] за співвласником [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) в розмірі Ѕ ідеальної частини та за співвласником [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків: [NUMBER] ) в розмірі Ѕ ідеальної частини. Позовні вимоги мотивують тим, що [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Дякон Г.І. 04.10.1999 року (реєстраційний №992), являється співвласником житлового будинку [ADDRESS] і її ідеальна частка складає ј частину. Також, [PERSON] являється законним власником земельних ділянок площею 0, 0326 га (кадастровий номер: 4610300000:07:015:0124) та площею 0,0409 га (кадастровий номер: 4610300000:07:015:0123) для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№69998889, 70004407 від 07.10.2016 року. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. 17.02.2000 року (реєстраційний №689), являється співвласником житлового будинку [ADDRESS] і його ідеальна частка також складає 1/4 частину. Крім того, [PERSON] являється законним власником земельних ділянок площею 0,0468 га (кадастровий номер: 4610300000:07:015:0022) та площею 0,0092 га (кадастровий номер: 4610300000:07:015:0122) для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№69773897, 69766896 від 05.10.2016 року. Згідно довідки КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №569 від 25.03.2019 року власником іншої 1/2 ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з існуючого житлового фонду житлово-комунальної контори НПУ «Борислав-Нафта», посвідченого Бориславською державною нотаріальною конторою 20.10.1964 року (реєстраційний №2688), являється [PERSON] (дані про власність станом на 31.12.2012 року). Крім того, Ѕ ідеальна частина житлового будинку [ADDRESS] , належна на праві власності [PERSON] , переведена в літню кухню житлового будинку [ADDRESS] . В подальшому, [PERSON] та [PERSON] , з дотриманням усіх державних норм, правил та національних стандартів, здійснено реконструкцію житлового будинку [ADDRESS] і подано та зареєстровано в Департаменті ДАБІ у Львівській області Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно даних Технічного паспорта від 02.11.2017 року житловий будинок [ADDRESS] , позначений літерою «А-1», є загальною площею 171, 4 кв.м., житловою площею 115, кв.м. і до його складу не входить Уг частка, зареєстрована згідно даних про власність станом на 31.12.2012 року за [PERSON] , яку переведено в літню кухню будинку [ADDRESS] . Аналогічні дані містяться в Технічному паспорті від 12.03.2019 року. [INFO] у [PERSON] наступила смерть, а після настання 25.10.2004 року смерті в його правонаступника - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2005 року (реєстраційний № 556 ) власником житлового будинку [ADDRESS] із господарськими будівлями до нього в тому числі і з літньою кухнею (літера «Г»), яка в свою чергу була переведена із Ѕ частки будинку [ADDRESS] , стала [PERSON] , яка одночасно згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.09.2006 року являється власником земельної ділянки площею 0, 0910 га для обслуговування зазначеного житлового будинку, на якій розміщена дана літня кухня (літера «Г»). Із аналізу наведених вище фактичних обставин вбачається, що на даний конкретний час житлового будинку за [ADDRESS] загальною площею 54, 1 кв.м., житловою площею 41, 2 кв.м. із співвласником [PERSON] чи правонаступниками останнього, які б володіли 1/2 ідеальною часткою, фактично не існує, а існує реконструйований та готовий до експлуатації житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 171, 4 кв.м., житловою площею 115 кв.м., співвласниками якого являються [PERSON] та [PERSON] , і їх частки складають по 1/2 а не по 1/4 ідеальній частці. Тобто, дані технічної інвентаризації та дані про зареєстроване право власності на будинковолодіння по [ADDRESS] містять суттєві суперечності в частині співвласників цього житлового будинку, належних їм ідеальних часток у праві спільної часткової власності та техніко- економічних показників даного об`єкту нерухомого майна. При цьому, будь-якого спору про право не існує, оскільки заявниками пройдено з дотриманням чинного законодавства України усі етапи містобудування, зареєстровано в спеціально уповноваженому органі Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Одночасно, має місце невідповідність заявленого [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/2 ідеальну частку реконструйованого житлового будинку даним документів, що їх посвідчують, згідно яких їх частка складає по 1/4. Коли [PERSON] та [PERSON] звернулись у відділ реєстрації Бориславської міської ради по питанню реєстрації за ними права власності на реконструйований житловий будинок [ADDRESS] загальною площею 171, 4 кв.м., то через наявні суперечності, про що зазначено вище, одержали відмову реєстратора у вигляді рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №47139717 від 31.05.2019 року. Зокрема, відділом реєстрації Бориславської міської ради встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] із трьома співвласниками та з ідеальними частками кожного із них по 1/4, 1/4 та 1/2 фактично не існує, а існує реконструйований житловий будинок по [ADDRESS] , співвласниками якого являються [PERSON] та [PERSON] , частки в праві спільної часткової власності яких становить по 1/2 ідеальній частці, внаслідок чого державному реєстратору неможливо провести державну реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок із зазначенням часток по 1/2 ідеальній частці кожен. Тобто, заявниками не одержано відмови спеціально уповноваженого органу в реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що могло б свідчити про наявність спору про право на реконструйований об`єкт, а одержано відмову органу реєстрації, оскільки, «...подані документи для проведення державної реєстрації прав не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують...». Отже, визначити справжній розмір часток позивачів у праві спільної часткової власності на вказаний вище житловий будинок іншим способом, окрім судового, неможливо. У судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просять його задоволити. Представник відповідача Бориславської міської ради Львівської області у судовому засіданні не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляду справи у відсутності представника, з приводу задоволення позовних вимог, позиція викладена у відзиві, в якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з тим, що Бориславська міська рада Львівської області не є власником спірного нерухомого майна не земельної ділянки тобто не є належним відповідачем по справі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] у судовому засіданні вказала про підставність позовних вимог. Просить їх задоволити. Заслухавши сторін, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав відповідно до п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 1 Протоколу 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено: кожна фізична або юридична особа має право володіти мирно своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Бориславської державної нотаріальної контори Дякон Г.І. 04.10.1999 року (реєстраційний №992), являється співвласником житлового будинку [ADDRESS] і її ідеальна частка складає ј частину. Також, [PERSON] являється законним власником земельних ділянок площею 0, 0326 га (кадастровий номер: 4610300000:07:015:0124) та площею 0,0409 га (кадастровий номер:4610300000:07:015:0123) для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№69998889, 70004407 від 07.10.2016 року. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Бекиш В.О. 17.02.2000 року (реєстраційний №689), являється співвласником житлового будинку [ADDRESS] і його ідеальна частка також складає 1/4 частину. Крім того, [PERSON] являється законним власником земельних ділянок площею 0,0468 га (кадастровий номер: 4610300000:07:015:0022) та площею 0,0092 га (кадастровий номер: 4610300000:07:015:0122) для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, що підтверджується Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№69773897, 69766896 від 05.10.2016 року. Згідно довідки КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» №569 від 25.03.2019 року власником іншої 1/2 ідеальної частки житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з існуючого житлового фонду житлово-комунальної контори НПУ «Борислав-Нафта», посвідченого Бориславською державною нотаріальною конторою 20.10.1964 року (реєстраційний №2688), являється [PERSON] . Крім того, Ѕ ідеальна частина житлового будинку [ADDRESS] , належна на праві власності [PERSON] , переведена в літню кухню житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] , з дотриманням усіх державних норм, правил та національних стандартів, здійснено реконструкцію житлового будинку [ADDRESS] і подано та зареєстровано в Департаменті ДАБІ у Львівській області Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно даних Технічного паспорта від 02.11.2017 року житловий будинок [ADDRESS] , позначений літерою «А-1», є загальною площею 171, 4 кв.м., житловою площею 115, кв.м. і до його складу не входить Уг частка, зареєстрована згідно даних про власність станом на 31.12.2012 року за [PERSON] , яку переведено в літню кухню будинку [ADDRESS] . Аналогічні дані містяться в Технічному паспорті від 12.03.2019 року. [INFO] у [PERSON] наступила смерть, а після настання 25.10.2004 року смерті в його правонаступника - [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.05.2005 року (реєстраційний № 556 ) власником житлового будинку [ADDRESS] із господарськими будівлями до нього в тому числі і з літньою кухнею (літера «Г»), яка в свою чергу була переведена із Ѕ частки будинку [ADDRESS] , стала [PERSON] , яка одночасно згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 14.09.2006 року являється власником земельної ділянки площею 0, 0910 га для обслуговування зазначеного житлового будинку, на якій розміщена дана літня кухня (літера «Г»). Порядок користування спільною частковою власністю визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження спільною частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ч.1 ст.355 ЦК України, майно, що є власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно з ч.2 ст.355 ЦК України, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Поняття спільної часткової власності визначено у ч.1 ст.356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. За положенням ст. 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїми коштами за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до роз`яснень судам, які були надані у п.п. 9, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок»: право власності на жилий будинок виникає лише з моменту прийняття його до експлуатації та державної реєстрації. При розгляді спорів між учасниками спільної часткової власності на жилий будинок про зміну часток суди повинні враховувати, що такі вимоги можуть бути задоволені, якщо учасник спільної власності збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку (жилих і підсобних його приміщень) шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної з дозволу виконкому місцевої Ради і за згодою решти учасників спільної власності. Спорудження господарських будівель (сараїв, гаражів тощо) не є підставою для збільшення встановленого раніше розміру частки в праві власності на будинок. Як вбачається з матеріалів справи, Ѕ ідеальна частина житлового будинку [ADDRESS] , належна на праві власності [PERSON] , переведена в літню кухню житлового будинку [ADDRESS] таким чином частка позивачів у будинку змінилася та не відповідає розміру частки, вказаної у правовстановлюючих документах, реальним часткам, тому суд вбачає за необхідне перерозподілити частки позивачів у власності на житловий будинок, що необхідно для її державної реєстрації та вчинення інших дій по володінню власністю. При таких обставинах, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Оскільки позивачами [PERSON] та [PERSON] заявлено клопотання про покладення на них судових витрат по сплаті судового збору, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, понесених позивачем за первісним позовом. Враховуючи викладене,

Outcome: approved