Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку площею 3,1705 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, і знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер 17.11.2011 року. В обґрунтування позовних вимог [PERSON], [PERSON] зазначили, що після смерті [PERSON], вони є спадкоємцями земельної ділянки площею 3,1705 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, й знаходиться на території Котелевської селищної ради Полтавської області. Земельна ділянка належить спадкодавцю на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №523669, що виданий 13.06.2001 року Котелевською селищною радою Полтавської області, і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2157. [PERSON] є спадкоємицею за заповітом та має право на спадкування на 5/6 частки земельної ділянки, а [PERSON], як непрацездатна вдова, має право на обов'язкову частку у спадщині, що складає 1/6 частки. Також у встановлений шести місячний строк до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася його дочка [PERSON]. Для належного оформлення своїх спадкових прав [PERSON], [PERSON] звернулися до Котелевської державної нотаріальної контори, однак їм було повідомлено, що державний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки не надано оригінал правовстановлюючого документа, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №523669 від 13.06.2001 року. На даний час позивачі не мають можливості прийняти спадщину у вигляді спірної земельної ділянки, так як оригінал державного акта на право приватної власності на землю втрачено. Згідно з витягом № НВ-5303888542016 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.04.2016 року площа земельної ділянки становить 3,1705 га. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 34-39). Позивачі подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 41, 42). Відповідач Котелевська селищна рада Полтавської області 10.05.2016 року подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги [PERSON], [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника відповідача. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 43). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON], 04.05.2016 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Проти задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] заперечень не надала (а.с. 40). Представник третьої особи - Котелевської державної нотаріальної контори на засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, 10.05.2016 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника, заперечень з приводу заявлених позовних вимог [PERSON], [PERSON] не надав (а.с. 44). Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абз.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Визнання відповідачем предявленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч.4 ст.174 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved