Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими особами, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що є співвласником житлової квартири по вул.Січових Стрільців, 42 в м.Бережани Тернопільської області. Відповідачі - її внуки та є зареєстрованими у її квартирі з 27 червня 2006 року, однак у ній не проживають, оскільки разом з батьками у 2002 році емігрували у США. При залишенні квартири відповідачі забрали всі свої речі та документи та не проживають у ній вже більше шести років. У судовому засіданні у своєму вступному слові позивачка [PERSON] дала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, на електронну адресу суду направив заяву, в якій визнав позовну заяву в повному обсязі, щодо її задоволення не заперечив, розгляд справи просив провести у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, електронним зв?язком надіслав до суду заяву, в якій зазначив, що визнає позов в повному обсязі, щодо його задоволення не заперечує, судовий розгляд справи просив провести у його відсутності. Суд, заслухавши пояснення позивача, взявши до уваги пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. Позивачка [PERSON] є власником 1/5 частини квартири №18 в житловому будинку №42 по вул.С.Стрільців в м.Бережани Тернопільської області. Відповідач [PERSON] є внуком позивачки та зареєстрований в житловому будинку позивача з 27 червня 2006 року, але фактично не проживає у ньому з 2012 року, тобто останні 8-м (вісім) років. Факт відсутності відповідача [PERSON] у квартирі [PERSON] по вул.Січових Стрільців, 42/18 в м.Бережани Тернопільської області також підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] Згідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог\~ст.\~405\~ЦК України дає суду підстави визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком по вул.Грушевського, 8 в м.Бережани Тернопільської області. Відповідно п. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється органом реєстрації на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Що стосується позовних вимог в частині визнання [PERSON] особою, що втратила право користування жилим приміщенням, то суд вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Так, відповідно до\~ст. 52 Конституції України, ст.ст. 3,4,18 Закону України від 7 березня 2002 року «Про охорону дитинства» всі діти на території України, незалежно від раси, кольору шкіри, статі мають рівні права і свободи. Держава гарантує і розробляє систему заходів щодо основних правових, екологічних, організаційних, культурних та соціальних засад щодо охорони дитинства, удосконалення законодавства про правовий і соціальний захист дітей. У ст. 3 Конвенції від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» зазначено, що діти мають право на особливе піклування та допомогу і суди, в усіх діях щодо дітей мають першочергову увагу приділяти якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи, що [PERSON] є неповнолітнім, позивач не повідомила і не надала суду доказів про наявність у нього іншого житла, санітарно-гігієнічні та побутові умови проживання в якому відповідають його фізичному та розумовому розвитку; він, як член сім'ї власника жилого приміщення має право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником, позбавлення його права користування житлом істотно порушить законні права та інтереси [PERSON], а тому підстав для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, немає. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: partial