Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилалися на те, що [INFO] померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/3 частину [ADDRESS]. У встановлений законом строк вони звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва їм було відмовлено, оскільки спадкодавець за життя не здійснив реєстрації права власності на належне йому майно. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відповідач про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 50), причини неявки не повідомляв, заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надходила. Суд ухвалює заочне рішення відповідно ст. 224 ЦПК України про що не заперечували позивачі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так встановлено, що [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності від 16.05.1997 року (а.с. 17). [PERSON], померла [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7). [PERSON], та [PERSON], є дітьми померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 10-13), а отже є спадкоємцями першої черги за законом в силу ст. 1261 ЦК України. На час смерті [PERSON], спадкоємці проживали із спадкодавцем однією сім'єю, що підтверджується довідкою наданою за місцем проживання (а.с. 8, 9), і не заявили про відмову від прийняття спадщини. [PERSON], та [PERSON],06.07.2016р., звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу їм свідоцтва про право на спадщину. Разом із тим, у видачі свідоцтва було відмовлено, оскільки спадкодавець [PERSON], за життя, не здійснила реєстрації свого права власності на належне їй нерухоме майно (а.с. 34). В силу ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013 року у справі № 6-164цс12, зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до гл. 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно щодо якого є правоустановлюючий документ але відсутня державна реєстрація, спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України. В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позовпро визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якшо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації права власності на нерухоме майно, униможливлює оформлення спадкових прав спадкоємця у нотаріальному порядку. На підставі ст. ст. 328, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved