overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

Позивачка25.02.2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 01 жовтня 2005 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управлінні юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №828. Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON]. не з'явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 жовтня 2005 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управлінні юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №828. /а.с.6/ Від подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO]./а.с.7/ Встановлено, що в 2008 році сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

Позивачка 25.02.2015 року звернулася до Полтавського районного суду до відповідача з уточненим позовом після усунення недоліків про поділ спільного майна подружжя ( а. с. 18 21 ), згідно якого прохала визнати автомобіль «Форд Фокус» д.н.з. [NUMBER], рік випуску 2008 об»єктом права спільної сумісної власності подружжя та стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію належної їй ? частки у спільному майні, який буде визначений судом на день прийняття рішення. Ухвалою суду від 26.02.2015 року відкрито провадження у справі ( а. с. 29 ). В ході судового розгляду справи 28.04.2015 року сторони у справі надали суду письмово текст мирової угоди від 28.04.2015 року по даній справі, підписаний обома сторонами ( а. с. 56 - 58 ), в якій зазначені умови її укладення. Прохали її затвердити судом, вказавши, що наслідки її укладення, передбачені чинним законодавством, їм зрозумілі. Суд, дослідивши матеріали справи, текст мирової угоди, вважає, що мирова угода підлягає затвердженню судом, а справа підлягає закриттю. Умови угоди не суперечать діючому законодавству та не порушують права та інтереси сторін або інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

Позивачка 25.02.2016 р. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 22.10.2010 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач постійно п'є та не допомагає сім'ї, у зв'язку з чим подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, та не повідомив про причину своєї неявки, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 22.10.2010 року (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4,5). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

Позивачка 25.03.2014 р звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини В заяві вказала, що вони з відповідачем 30.04.2011 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зареєстрували шлюб. Від шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов визнав Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

Позивачка 25.03.2016 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24.05.2008р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, сімейні обов'язки, перестали бути пов'язані спільним побутом, позивачка співмешкає з іншим чоловіком, від якого вагітна, тому просить розірвати шлюб з [PERSON] Позивачка [PERSON] в судовому засіданні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Заслухавши позивачку, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 24 травня 2008р., актовий запис №104. Сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивачка 25.03.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 04.10.2003 року розпався через не складення сімейного життя, декілька років вони проживають окремо, шлюбні відносини припинили, на даний час між ними відсутнє порозуміння, любов та повага, у відповідача власні погляди на життя, які свідчать про відсутність бажання жити нормальним сімейним життям. Відповідач не вживає заходів для примирення та не бажає розлучатись. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 20 ). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді повернутих на адресу суду повісток з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає» ( а. с. 15-16, 21-22, 26-27 ). Щодо належного виклику відповідача було опубліковано оголошення ( а. с. 28, 31 ), що згідно вимог чинного законодавства є належним його повідомленням. Від нього не надійшло станом на 25.06.2019 року заяви про відкладення розгляду справи та позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 04.10.2003 року в Полтавському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського обласного управління юстиції зареєстрували шлюб ( актовий запис № 1526 ) ( а. с. 7 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно - сімейних стосунків, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Надання сторонам строку для примирення є недоцільним, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

Позивачка 25.04.2014р. звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка на позові наполягає, представник відповідача проти позову не заперечує. Тому суд розглядає справу без участі сторін, за правилами ст.ст. 130, 174 ЦПК у попередньому засіданні та без технічної фіксації. Вивчивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] в м.Приморську Запорізької області (а.с. 4). В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO] батьками записані - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Згідно заповіту 11.04.1997р. [PERSON] заповіла належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] (а.с. 28). 30.01.1997р. між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір обміну квартир [ADDRESS] та [ADDRESS] (а.с. 6). За договором від 24.02.1997р. [PERSON] подарував [PERSON] ? частку квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно технічної характеристики квартири [ADDRESS] загальна площа квартири складає 35,4 кв.м., житлова площа - 19,9 кв.м. (а.с. 10-11). Постановою державного нотаріуса від 25.04.2014р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують право власності та державну реєстрацію права власності за спадкодавицею (а.с. 12). За довідкою КП «ПЖЕО» [PERSON] була власницею вказаної квартири та проживала в ній з 2010р. по день смерті (а.с. 9). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру після [PERSON] заведено спадкову справу в Приморській державній нотаріальній конторі (а.с. 23). За інформацією Приморського КПТІ нерухоме майно, яке розташоване [ADDRESS] було зареєстроване на праві власності за [PERSON] (а.с. 24). За ст.392 ЦК України власник майна може заявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою. То ж позивачка є спадкоємцем за заповітом своєї матері [PERSON] Позивачка проживала на час смерті разом з нею і прийняла спадок в тому рахунку і права спадкодавця, як це передбачено в ст.1218 ЦК. Проте не взмозі реалізувати своє право так як відсутні оригінали правовстановлюючих документів, нотаріус відмовила в видачі свідоцтва про право власності. За ст.1222, ст.1261 ЦК України позивачка має право на спадкування цього будинку, як спадкоємиця 1-ї черги за законом. Тому позов обґрунтовано і він підлягає задоволенню. Вимог про відшкодування судових витрат не заявлено, тому суд це питання не вирішує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

Позивачка, 25.04.2017 року, звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в позовній заяві зазначила, що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 24 березня 2016 року в центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 144, від шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, а з відповідача на утримання сина стягнуто аліменти за рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 27 грудня 2016 року. В позовній заяві позивачка просила суд розірвати їх шлюб з відповідачем, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що сімейні та подружні стосунки у них не склалися, вони припинили спільне проживання з травня 2016 року, малолітній син знаходиться на її повному утриманні, їх сім'я фактично розпалася і не може бути збереженою. В судове засідання позивачка не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій підтримала свої позовні вимоги, просила суд задовольнити їх, а справу просила розглянути без її участі, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про місце і час розгляду справи повідомлявся за місцем реєстрації, причини неявки до суду не відомі, в звязку з цим суд, відповідно до норм ст.ст.169, 224 ЦПК України, та за згодою позивачки, розглядає справу у заочному порядку та ухвалює заочне рішення. Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши надані позивачкою докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки, згідно ст. 110 СК України, кожний з подружжя має право подати до суду позов про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сімейне та подружнє життя між сторонами не склалось, вони припинили подружні стосунки, їх шлюб набув формального характеру і суперечить інтересам сторін, а тому цей шлюб слід розірвати, на примирення позивачка не погоджується. На підставі ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

Позивачка 25.04.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 08.09.2017 року розпався через постійні сварки та непорозуміння на побутовому грунті, сімейно-шлюбні відносини припинили , проживають окремо, тому вважає, що шлюб розпався остаточно та його збереження не можливо. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Майнового спору не мають. Прохала розірвати між ними шлюб. В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує та наполягає на розірванні шлюбу. ( а. с. 19). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялась належним чином за місцем проживання про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень з відміткою про отримання судової повістки ( а. с. 15 ) та повернутих на адресу суду повісток з відміткою пошти «адресат не знайдений» ( а. с. 22-24, 25-27 ), «за зазначеною адресою не проживає» ( а. с. 32-34 ) та «від одержання відмовився» ( а .с. 35-37 ), також було опубліковано оголошення на сайті суду щодо його виклику, що згідно вимог чинного законодавства є належним його повідомленням. Від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 08.09.2017 року в Шевченківському районному у м. Полтаві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 1569 ) ( а. с. 3 ). Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому, сторони не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, проживають окремо, внаслідок чого збереження сім`ї є неможливим. Спорів про поділ майна не мають. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

Позивачка 25.05.2016 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] Нізара про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 03 липня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №52. Від спільного подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з липня 2014 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] Нізар не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03 липня 2010 року. Шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №52./а.с.3/ Від спільного подружнього життя дітей немає. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивачка 25.05.2020 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що від зареєстрованого ними 23.04.2004 року шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживавають з позивачкою та залишаться проживати із нею. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей щомісячно до досягнення ними повноліття аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі, де вказала, що позов підтримала, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 37 ). Відповідач не надав відзив на позовну заяву, в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за місцем свого проживання про дату, час та місце судового засідання, про що маються докази в матеріалах та на сайті суду опублікувано оголошення про виклики відповідача ( а. с. 29, 36 ), що згідно вимог чинного законодавства є належним повідомленням. Від нього не надійшло станом на 17.09.2020 року заяви про відкладення розгляду справи та позивачка не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Тому, суд за згоди позивачки, вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого 23.04.2004 року шлюбу(а.с.3) мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ( а. с. 4, 5 ), які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні ( а. с. 2, 3 ). Відповідач не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей. Інших осіб, яким би сплачував аліменти відповідач не має, також не має утриманців. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 180 СК України, оскільки батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, зазначений у позові розмір аліментів відповідає вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved