Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом до відповідачів зазначивши, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.06.2006 року, позивачі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. Відповідач був зареєстрований у вказаному домоволодіння з 20.01.1999 року. З вересня 2003 року та по теперішній час відповідач не мешкає у вказаному домоволодінні. Тобто відповідач понад 1 рік не мешкає у вказаному домоволодінні без поважних причин. Його особистих речей немає в домоволодінні. Той факт, що відповідач продовжує бути зареєстрованим у будинку призводить до того, що позивачі несуть додаткові втрати по утриманню домоволодіння. Позивачі в судовому засіданні не були присутні. Уточнили позовні вимоги, в яких просили визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду підстав, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином та у встановленому законом порядку, через оголошення у пресі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи по справі управління по справам громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Жовтневого ГУМВС України в Донецькій області, в судовому засіданні не були присутні надали письмові заперечення по справі, в яких зазначено, що вказана установа не може бути в якості третьої особи по справі, оскільки прийняття рішення по справі жодним чином не впливає не права та обов'язки вказаної установи. З огляду на те, що в справі є досить даних про права й взаємовідносини сторін, суд розглядає спір на підставі наявних у справі доказів і за згодою позивача приймає рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про право на спадщину за законом від 27.06.2006 року, позивачі є співвласниками домоволодіння [ADDRESS]. Право власності позивачів зареєстровано у встановленому законом порядку. Позивачі позбавлені можливості у повній мірі розпоряджатися своєю власністю, оскільки в квартирі зареєстрований відповідач. Крім того позивачі несуть додаткові витрати по утриманню своєї власності по сплаті комунальних послуг. Відповідно до акту КСН «Новоселівка» від 28.11.2013 року, [PERSON] не мешкає у вказаному домоволодінні з вересня 2003 року. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України тільки члени сім'ї власника або наймача кватири мають право користуватися житловим приміщенням. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів родини наймача квартири відносяться дружина або чоловік наймача (власника), їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, які постійно мешкають разом з наймачем та ведуть спільне господарство. Частиною 1 ст. ст. 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Стаття 383 ЦК Україні та ст. 150 ЖК України передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів його сім'ї, інших осіб по його розсуду і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження і втручання в права власника можуть бути допущені лише на підставах, передбаченим законом. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника відносяться чоловік наймача, їх батьки і діти, незалежно від того, чи є вони неповнолітніми або дорослими. Згідно ст. 163 ЖК України, у випадку тимчасової відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається зайняте житлове приміщення у випадках і в межах строків, встановлених ч.1, п.1 і 5 частини 3 і частиною 4 ст. 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. На підставі викладеного, суд вважає, що відповідач був зареєстрований та став мешкати у вказаному домоволодінні зі згоди власників. Тривалий час більш ніж рік не мешкає у вказаному домоволодінні, що підтверджується матеріалами справи. Проте, позивачами у встановленому законом порядку не доведено, що відповідач не мешкає у вказаному домоволодінні без поважних причин. Тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed