Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визначення розміру часток у спільній сумісній власності. Свій позов мотивували тим, що на підставі наказу виконавчого комітету Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області № 12 від 21.12.1994 року позивачі разом із покійним [PERSON] скористались правом на приватизацію державного житлового фонду та отримали на праві сумісній власності 57/1000 долі будинку за адресою: [ADDRESS], в якій позивачі з [PERSON] постійно проживали. На виконання наказу виконавчого комітету Уланівської сільської ради Хмільницького району № 12 від 21.12.1994 року позивачам та [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житло № б/н від 19.01.1995 року. Згідно даного свідоцтва позивачам та [PERSON] вказана квартира була передана в спільну сумісну власність. Свідоцтво про право власності на житло було зареєстровано в Хмільницькому відділенні ВООБТІ. При видачі свідоцтва про право власності на житло частки власності у квартирі між співвласниками визначені не були. У свідоцтві лише зазначено співвласників, без розміру їх часток. [INFO] помер співвласник житлового будинку - [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме частина квартири в [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який прийняв спадщину є його син - позивач [PERSON], який подав заяву про прийняття спадщини. Звернувшись до нотаріальної контори та пред'явивши необхідні документи, [PERSON] роз'яснили, що він не може успадкувати частку квартири, що належала батькові, так як для цього обов'язковою умовою являється визначення ідеальних часток, які належали покійному та йому. При видачі свідоцтва про право власності на житло частки, які належать співвласникам визначені не були, що наразі перешкоджає оформити його право на спадщину. Оскільки один із співвласників квартири помер, відповідно в нотаріальному порядку визначити ідеальні частки квартири не представляється можливим. За таких обставин позивачі вимушені звернутися до суду з позовом для визначення часток у спільній квартирі. Справа розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення осіб, які беруть участь у справі. Відповідач Уланівська сільська рада подала заяву, якою проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва на право власності на житло № б/н від 19.01.1995 року позивачам по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та померлому [PERSON], на праві спільної сумісної власності належить 57/1000 долі будинку, а саме квартира № [ADDRESS] ( а.с. 4 ). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим Уланівською сільською радою, Хмільницького району Вінницької області 20.05.1996 року (а.с. 7). Оскільки за життя померлої не було укладено письмового договору про виділ у натурі часток з нерухомого спільного майна, а співвласники позивачі по справі, то слід вважати їхні частки у спільній сумісній власності, тобто квартири № [ADDRESS] рівними, а саме те, що кожному співвласнику належить по 1/4 вищеназваної квартири. Згідно до вимог ст.ст. 355, 357, 364, 370 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. За ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що позивачі є співласниками у спільному сумісному майні, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачами доведено викладені в позовній заяві обставини, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved