Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

Позивачка 02.06.2015 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що вони уклали 21.04.2012 року шлюб, від якого мають двох неповнолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають з нею. Шлюб фактично розпався через постійні сварки та приниження її відповідачем в звязку з зловживанням ним алкогольними напоями, що негативно впливає на дітей. Вважає, що відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватися про членів родини. Подружні стосунки не підтримують, проживають окремо та не ведуть спільне господарство з грудня 2014 року. Тому, вважає, що шлюб розпався остаточно, його збереження не можливе та суперечить інтересам її та їх неповнолітніх дітей. Прохала розірвати між ними шлюб. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей, хоча працює та має стабільний заробіток. Прохала стягнути з відповідача на свою користь на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі щомісячно 1 000 грн.( а. с. 2-5 ). В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де позивачка позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, а щодо стягнення аліментів уточнила, що прохає стягнути аліменти в твердій грошовій сумі по 650 грн. щомісячно відповідно до розміру заробітку відповідача, надала можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 25 ). Відповідач уточнені позовні вимоги визнав, не заперечив розмір сплати аліментів, вказавши, що інших осіб, яким би сплачував аліменти або утриманців не має ( а. с. 26 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін, по наявним матеріалам справи та за наявності відповідних заяв від них. Судом встановлено, що сторони 21.04.2012 року в Центральному відділі ДРАЦС Полтавського МУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб ( актовий запис № 177 ) ( а. с. 9 ). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] ( а. с. 10 ) та [PERSON], [INFO] ( а. с. 11 ), які на даний час проживають та залишаться проживати з позивачкою. Шлюб фактично розпався через постійні сварки та приниження її відповідачем в звязку з зловживанням алкогольними напоями, що негативно впливає на дітей. Відповідач не підтримує нормальну моральну атмосферу в сім»ї, подружні стосунки не підтримують, проживають окремо та не ведуть спільне господарство з грудня 2014 року. Шлюб розпався остаточно, його збереження не можливе та суперечить інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей. Відповідач працює, має стабільний заробіток, але не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Інші особи, яким би сплачував аліменти відповідач, відсутні, також він не має утриманців ( а. с. 26-29 ). Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, шлюб існує формально. Згідно ст. 180-184 СК України позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню, оскільки батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття у розмірі заявленому позивачкою щомісячно, що не суперечить вимогам діючого законодавства.

Outcome: approved