Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаною позовною заявою. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті їх матері [PERSON] залишилося спадкове майно, яке з поміж всього іншого складається із: - цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Городчинська, № 20, с. Меньківка, Радомишльського району, Житомирської області; - земельної ділянки площею 1,5815 га (кадастровий номер 1825086200:01:000:0186) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Меньківська сільська рада, - земельної ділянки площею 0,7587 га (кадастровий номер 1825086200:06:000:0298) цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, Меньківська сільська рада, - земельної ділянки площею 0,2500 га (кадастровий номер 1825086201:07:003:0015) цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Меньківська, вул. Городчинська, 20, та - земельної ділянки площею 0,3397 га (кадастровий номер 1825086201:07:003:0016) цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська область, Радомишльський район, с. Меньківська, вул. Городчинська, 20, інших спадкоємців які мають право та претендують на спадкове майно немає, а тому просили суд визнати за ними право власності на вищевказане спадкове майно по 1/3 частині кожному. Позивачі у попереднє судове засідання не зявилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити. Представник відповідача у попереднє судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, просив розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги задовольнити повністю. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Виходячи зі змісту ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], народилась [INFO], [PERSON], народилсь [INFO], та [PERSON], народився [INFO], в с. Меньківка, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджують їх свідоцтва про народження. 16 лютого 2001 року мати позивачів, [PERSON], зробила розпорядження у вигляді заповіту, де вказала, що на випадок її смерті, жилий будинок в с. Меньківка, а також все її майно де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі се те, що належатиме їй на день її смерті заповіла своїм дітям: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах, що підтверджує дублікат заповіту який має силу оригіналу № 16 від 12.05.2017 року. Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 22 січня 2017 року [PERSON] померла у віці 94 років в с. Меньківка, Радомишльського району Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 302763, видане виконкомом Меньківської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області 23.01.2017 року. Спадщину після смерті [PERSON], у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї прийняли її діти, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], шляхом постійного проживанням з покійною, доглядали за будинком, обробляли земельну ділянку та сплачували необхідні платежі, тощо. До складу спадкового майна, що залишилося після смерті матері позивачів, зокрема всього іншого, увійшов цілий житловий будинок, що знаходиться в с. Меньківка, Радомишльського району Житомирської області по вул. Городчинська, № 20 власником якого була спадкодавиця згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що було видано 10.12.2011 року виконавчим комітетом Меньківської сільської ради на підставі рішення виконкому Меньківської сільської ради № 52 від 29.11.2011 року. Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Проте нотаріус не може видати позивам свідоцтва про право на спадщину за заповітом (в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України), згідно якого вони стали б спадкоємцями вищевказаного житлового будинку через те, що оригінала вищезазначеного Свідоцтва про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що було видано 10.12.2011 року виконавчим комітетом Меньківської сільської ради на підставі рішення виконкому Меньківської сільської ради № 52 від 29.11.2011 року немає, а взяти дублікат в БТІ позивачі не мають можливості, так як він видається тільки власнику даного майна лише за життя. У відповідності до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки, оригінал правовстановлюючого документу на вказаний вище будинок відсутній, і позивачі не можуть у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину, то вимушені дане питання вирішувати у судовому порядку, предявивши відповідний позов. Загальна інвентаризаційна вартість цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами становить 32 782,00 гривень, що також підтверджує технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 05.01.2010 року. Крім вищезазначеного будинку, спадкуванню згідно заповіту підлягають й земельні ділянки, а саме: - дві земельні ділянки загальним розміром 2,3402 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Меньківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, і які належали на праві приватної власності померлій матері позивачів на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077091 виданого на її імя на підставі розпорядження голови Радомишльської РДА № 113 від 07 червня 2004 року; - земельна ділянка розміром 0,2500 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н, с. Меньківка, вул. Городчинська, 20 і яка належала на праві приватної власності померлій матері позивачів на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 5229321, видане 21.06.2013 року, Реєстраційною службою Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області; - земельна ділянка розміром 0,3397 га, цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: Житомирська обл., Радомишльський р-н, с. Меньківка, вул. Городчинська, 20 і яка належала на праві приватної власності померлій матері позивачів на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 5282373, видане 25.06.2013 року, Реєстраційною службою Радомишльського районного управління юстиції Житомирської області. Знову ж таки, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтв про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки позивачі, як єдині спадкоємці за заповітом (ст. 1223 ЦК України) не мають можливості через те, що в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 077091 відсутня дата його видачі, а вищезгадані Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (так як і на будинок) фактично втрачені, а відповідно до ЗУ «Про нотаріат», це є перешкодою для вчинення необхідної нотаріальних дій. У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку». Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини. Відповідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. У відповідності до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Теж саме зазначає п. 10) Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

Outcome: approved