Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з уточненою позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації м. Красногорівка Мар`їнського району Донецької області про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю, посилаючись на наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду Красногорівського вогнетривкого заводу ім. Леніна за № 910 від 12 квітня 1994 року, позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] . У 2019 році позивачі вирішили продати належну ним квартиру, але з`ясувалося, що у свідоцтві про право власності на житло допущена помилка, а саме: у прізвищах власників зазначено як [PERSON] та [PERSON] , замість вірного [PERSON] та [PERSON] . В даній квартирі [PERSON] проживає з 1960 року, а [PERSON] з 1966 року і по теперішній час. Позивачі більш 54 років користуються квартирою, ведуть домашнє господарство за адресою: [ADDRESS] , сплачують комунальні послуги. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, об`єктивно, повно та безпосередньо у судовому засіданні дослідивши наявні у справі докази, оцінюючи ці докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , 05 листопада 1966 року позивачі по справі уклали шлюб. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду Красногорівського вогнетривкого заводу ім. Леніна за № 910 від 12 квітня 1994 року, позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві сумісної власності належить трикімнатна квартира [ADDRESS] . Згідно довідки № 294 від 29.11.2019 року, виданої директором Красногорівського міського комбінату комунальних підприємств «Віта», станом на 29 листопада 2019 року за даними відділу нарахувань за житлово-комунальні послуги за даною адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок за № 60 на ім`я [PERSON] . Відповідно до домової книги за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрована з 20.07.1976 року, а [PERSON] з 21.01.1976 року. В судовому засіданні встановлено, що позивачі ведуть домашнє господарство за адресою: [ADDRESS] , сплачують комунальні послуги. Відповідно до\~ст. 344 ЦК України\~особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.\~\~Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинні довести позивачі, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивачів для володіння майном та набуття права власності. Як зазначено в пунктах 9,13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої\~статті 344\~ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено\~ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя\~статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга\~статті 344 ЦК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей\~15, 16 ЦК, а також частини четвертої\~статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. Відповідно до ч.2\~ст. 344 Цивільного кодексу України, особа яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Відповідно до ч.4\~ст. 344 ЦК України\~право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved