Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та Членська благодійна організація «Муніципальна лікарняна каса» первинно звернулися в суд з позовом до [PERSON],\~Волинської обласної\~громадської організації\~«Волинська обласна\~лікарняна каса»,\~Волинського обласного\~благодійного фонду\~«Рідна Волинь»,\~Всеукраїнської громадської\~організації «Громада\~і закон»\~в особі\~Волинського обласного\~відокремленого підрозділу, про спростування недостовірної інформації та захист честі, гідності, ділової репутації. Позовні вимоги мотивували тим, що на початку 2017 року до абонентських поштових скриньок користувачів послуг поштового звязку та через операційні вікна відділень поштового звязку за кошти замовника Волинської обласної громадської організації «Волинська обласна лікарняна каса» було доставлено інформаційну продукцію інформаційні листівки формату А-5 в яких Громадський рух (обласний благодійний фонд) «Рідна Волинь» представляв фільм на каналі Youtube під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» - про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні головного лікаря [PERSON] і екс-начальника Луцької медицини [PERSON]. За відповідним посиланням у мережі Інтернет адресати відповідних листівок та інша невизначена кількість осіб мала можливість переглянути відповідні відеоролики. Крім цього, починаючи з 23 грудня 2016 року Волинський обласний відокремлений підрозділ Всеукраїнської громадської організації «Громада і закон» року розповсюдив у місті Луцьку та зареєстрував у Луцькій міській раді, зокрема, Відкритий лист щодо муніципальної афери в Луцькій міській лікарні № 23-12/16. Виходячи з того, що усі перераховані вище матеріали, що були поширені відповідачами, містять у собі недостовірну інформацію, яка порочить честь, гідність та ділову репутацію позивачів, останні змушені звернутись за захистом своїх прав до суду. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, поданої до суду 28.02.2018, зважаючи на проведену у даній справі заміну відповідача, позивачі просили визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] інформацію, викладену в інформаційних листівках формату А-5, які на підставі договору про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або іншої інформаційної продукції від 27.01.2017 були протягом 27-31 січня 2017 року поширені на території м. Луцька Глазуновим Дмитром Борисовичем та Волинської обласною громадською організацією «Волинська лікарняна каса», наступного змісту: «Про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні головного лікаря [PERSON] і екс-начальника Луцької медицини [PERSON]»; визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та Членської благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса» інформацію, викладену у відкритому листі «Щодо муніципальної афери в Луцькій міській лікарні», яка була поширена [PERSON] протягом грудня 2016 року на території м. Луцька, наступного змісту: «Не бідує і колишній чиновник пан [PERSON], який активно сприяє пані [PERSON] у зростанні її статків», «Щодо зловживань з «благодійними» добровільно-примусовими внесками в «Муніципальна лікарняну касу», то звичайна арифметика демонструє наскільки масштабними є суми, яким знайшли інше застосування, ніж як на потреби хворих», «Через неефективний, марнотратний, побудований на поборах менеджмент у міській лікарні очевидним є розбазарювання бюджетних коштів, витрачання їх на власний розсуд і не за призначенням», «Такі фінансові оборудки, зловживання прямо ставлять під загрозу життя людей. Адже недоотримані лікарнею кошти оцінюються вартістю сучасної медичної апаратури та ремонту існуючої»; визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] та Членської благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса» інформацію, викладену у відеороликах під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» - про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні екс-начальника Луцької медицини [PERSON]», яка була поширена [PERSON], Волинської обласною громадською організацією «Волинська лікарняна каса» та Волинським обласним благодійним фондом «Рідна Волинь» протягом 2017 року в мережі Інтернет на каналі Youtube, наступного змісту: «Муніципальна каса благодійна організація, заснована для збору грошей. На її чолі стоїть екс-начальник управління охорони здоровя Луцької міської ради [PERSON]. Муніципальна каса має свій банківський рахунок, на який лікарі вносять зібрані кошти. Щоб отримати доступ до грошей, мед заклад мусить звернутись в благодійну організацію і просити, аби там виділили певну суму грошей. А от вже виділяти, чи ні, вирішує благодійна каса. На що саме витрачають ці кошти невідомо. Значна частина коштів, які збираються з хворих лучан, а цим займається одна структура Муніципальна лікарняна каса, яку створив і очолює екс-начальник [PERSON]. Так ось, значна частина цих коштів спрямовується, ну скажімо на інші потреби, ніж на мету, з якою вона була створена», «Надзвичайний суспільний резонанс викликав розміщений на Ютубі десятихвилинний фільм під назвою «[PERSON] і [PERSON], бізнес на хворих». Мова йде про те, що головний лікар Луцької міської лікарні [PERSON] та її бізнес-партнер, екс-начальник Управління охорони здоровя Луцької міської ради в умовах недофінансування медицини, тотального зубожіння населення і кризи, підмінивши поняття «муніципальна», організували в стінах Луцької міської лікарні такий собі муніципальний бізнес, який складається із приватної аптеки «Муніципальна аптека» і благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса», «Оці статки можна оцінити в еквіваленті недоотриманої лікарнею апаратури і перелічених людьми благодійних внесків за обстеження. Звідки в родині не бізнесменів таке багатство? По-перше це авантюра з Муніципальною аптекою, яка мала стати комунальною, а виявилась приватною. А отже від такої оборудки втратила і лікарня, і бюджет», «Сьогодні у нас в країні війна, тотальне зубожіння населення, люди не мають коштів на лікування, і змушені побиратись, шукаючи порятунку, саме тому, що такі керівники як [PERSON], як [PERSON], використовують надані державою повноваження для власного збагачення», «Підсумовуючи, зазначу головне, що питання не в аптеці чи благодійних внесках питання в бєспрєдєлє, а хто займається бєспрєдєлом той заважає працювати всім. З огляду на викладене, можна зробити висновок, що мають місце ознаки організованого злочинного угрупування»; зобовязати [PERSON] та Волинську обласну громадську організацію «Волинська лікарняна каса» спростувати інформацію викладену в інформаційних листівках формату А-5, що були поширені на підставі договору про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або іншої інформаційної продукції від 27.01.2017 шляхом публікації та розповсюдження інформаційних листівок такого ж формату та шрифту під назвою «Спростування» у кількості 25\~000 примірників на підставі договору про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або іншої інформаційної продукції з УДППЗ «Укрпошта» та доставки цих листівок до абонентських поштових скриньок користувачів послуг поштового звязку або через операційні вікна відділень поштового звязку за кошти [PERSON] та Волинської обласної громадської організації «Волинська лікарняна каса» з викладенням резолютивної частини судового рішення у місячний строк із дня набрання ним законної сили; зобовязати [PERSON] спростувати інформацію викладену у відкритому листі «Щодо муніципальної афери в Луцькій міській лікарні» шляхом публікації та реєстрації у Луцькій міській раді відкритого листа тим же шрифтом та такого ж формату під назвою «Спростування» з викладенням резолютивної частини судового рішення у місячний строк із дня набрання ним законної сили; зобовязати [PERSON], Волинську обласну громадську організацію «Волинська лікарняна каса» та Волинський обласний благодійний фонд «Рідна Волинь» спростувати інформацію викладену у відеороликах під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» - про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні головного лікаря [PERSON] і екс-начальника Луцької медицини [PERSON]», шляхом розповсюдження на каналі Youtube в мережі Інтернет відеоролику під назвою «Спростування» з викладенням резолютивної частини судового рішення у місячний строк із дня набрання ним законної сили; а також стягнути з відповідачів на користь позивачів понесені ними судові витрати. Ухвалою суду від 30.01.2018 Всеукраїнську громадську\~організацію «Громада\~і закон»\~в особі\~Волинського обласного\~відокремленого підрозділу,\~як неналежного\~відповідача, було замінено на належного [PERSON]. Ухвалою суду від 12.04.2018 в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Телеканал ZIK. Відповідач [PERSON] у поданих письмових запереченнях від 08.11.2017 позовні вимоги не визнав (Т.1 а.с.93-94). На обґрунтування заперечень вказав, що позивачами не надано будь-яких\~доказів того,\~що він,\~як фізична\~особа,\~провадив «негативну\~інформаційну діяльність\~у власних\~інтересах»,\~чи «поширював\~в мережі\~Інтернет» чи\~в листівках\~недостовірну інформацію.\~Також не\~вказано,\~в чому\~полягали його\~«власні інтереси»,\~і чи\~було їх\~досягнуто. Договір на розповсюдження листівок він укладав як голова ВОГО «ВОЛК». У відеороликах діяв не як фізична особа, а як голова БФ «Рідна Волинь» та голова ВОГО «ВОЛК». Діючи від імені зазначених юридичних осіб, виключно в інтересах громади, давав пропозиції щодо покращення медичного обслуговування пацієнтів в Луцькій міській лікарні, зокрема, щодо встановлення банківських терміналів, що в подальшому і було зроблено, та інші пропозиції. Відповідач ВОГО «ВОЛК» в особі представника голови правління [PERSON] у поданих письмових запереченнях від 08.11.2017 позовні вимоги також не визнав (Т.1 а.с.95-112). В останніх посилався зокрема на те, що незавірена копія договору №06-17-60, про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або інформаційної продукції, від 27.01.2017 (додаток №1 до позовної заяви), з якої слідує, що було поширено 25 000 примірників інформаційних листівок з недостовірною інформацією, є недопустимим доказом, оскільки її походження невідоме. Окрім цього, просив суд взяти до уваги, що викладена у відеофонограмі 1 під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» інформація була вперше поширена у телевізійному сюжеті телеканалом ZIK, що підтверджується відповідним логотипом у вигляді червоного квадрату з написом «zik». ВОГО «ВОЛК» не має відношення до вказаного відеоролику, оскільки в кадрі без логотипа «zik», в якому говорить [PERSON], внизу напис голова БФ «Рідна Волинь». Таким чином, ВОГО «ВОЛК» оперував інформацією, яка вже була поширена іншим джерелом, діяв добросовісно, в межах чинного законодавства. Крім того, у відеофонограмі 2 головою правління ВОГО «ВОЛК» [PERSON] демонструвалися документи, якими підтверджувались його слова. Твердження щодо неправомірних дій [PERSON] стосуються його діяльності не як фізичної особи, а як державного службовця та засновника і голови правління ЧБО «Муніципальна лікарняна каса», відтак, фізична особа [PERSON] не є належним позивачем у даній справі. Крім того, твердження позивача [PERSON] про звинувачення його у вчиненні кримінальних правопорушень є його припущенням. Відповідач [PERSON] у поданому 14.02.2018 року до суду письмовому відзиві (Т.1 а.с.215-228) позовні вимоги до нього як фізичної особи не визнав, оскільки «відкритий лист до Луцької міської ради» ним було підписано саме як головою Волинського ОВП ВГО «Громада і [PERSON]». Щодо суті позовних вимог, вказав, що останні є безпідставними в силу того, що позивачами не надано доказів того, що обставини викладені в зазначеному листі негативно вплинули на їх ділову репутацію. Відкритий лист «Щодо муніципальної афери» в Луцькій міській лікарні викладений у формі запитань та міркувань. У відповіді на відзив [PERSON] (Т.1 а.с.245-246) представник позивачів [PERSON] зазначив, що заявлені в позовній заяві вимоги до [PERSON] стосуються лише його «тверджень», а не «питань» чи «міркувань» на які він вказує. Під час постановлення ухвали суду від 30.01.2018 року про заміну неналежного відповідача судом було встановлено, що ВГО «Громада і закон» в особі Волинського відокремленого підрозділу не є юридичною особою. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві, та ствердив, що недостовірна, негативна інформація що стосувалась безпосередньо [PERSON] як фізичної особи, і як керівника Членської благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса» була поширена відповідачами серед невизначеного кола осіб через відеоролик, листівки і відкритий лист. У вказаних обєктах [PERSON] було звинувачено у порушенні закону, принципів моралі та загальновизнаних правил співжиття, чим принижено честь і гідність [PERSON] як фізичної особи і керівника благодійної організації. Доказів незаконності діяльності ЧБО «Муніципальна лікарняна каса» не існує. На сайті організації є вся інформація щодо її діяльності. Відповідач [PERSON] діючи від свого імені та від імені ВОГО «ВОЛК», ВОБФ «Рідна Волинь» підтримав подані письмові заперечення та пояснив, що [PERSON] він критикував, як фізичну особу, та, як керівника ЧБО «Муніципальна лікарняна каса». Діяв в інтересах членів ВОГО «ВОЛК» та мешканців міста, як представник громадської організації. Окреслені ним у публічних виступах діяння позивачів вважає аморальними і не професійними, неповагою до усіх жителів міста Луцька. Покликався на публічні висловлювання [PERSON], [PERSON], враження пацієнтів від діяльності ЧБО «Муніципальна лікарняна каса», відсутність прозорості її діяльності, відсутність належного обліку благодійних внесків, наявністю інформації про розпорядження благодійними внесками не за призначенням, про які зазначав, як про загальновідомі факти. Вважає, що внески в ЧБО не йдуть не використовуються за їх цільовим призначенням. Не ремонтується медична апаратура. Натомість, кошти витрачаються на будівельні ремонти, закупівлю квітів на свято тощо. Крім того, вказував, що діяльність ЧБО була предметом перевірки прокуратурою області. У своїх виступах він лише підсумував діяльність позивачів і дав оцінку, використовуючи при цьому загальнодоступні матеріали, в т.ч. телеканалу ZІК. Просив суд взяти до уваги що його висновки не були спростовані позивачами у встановленому законом порядку. Не заперечував свого авторства щодо листівок та відеороликів, зазначивши, що розповсюджував їх як керівник громадської організації. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просив у задоволенні позову відмовити. Вказував на те, що інформація, використана у відеороликах, була вперше розповсюджена телеканалом ZІК, і лише про дубльована. ВОГО «ВОЛК» не несе відповідальності за те, що було розповсюджено іншим ресурсом. Відповідач [PERSON]\~в судовому\~засіданні підтримав\~подані письмові\~заперечення та\~пояснив, що відкритий лист до Луцької міської ради ним було скеровано з вимогою винести поставлені у ньому питання на розгляд чергової грудневої (2016 р.) сесії, на якій створити тимчасову комісію. З аналізу цих питань чітко видно, що метою листа є не поширення інформації, а спонукання контролюючих органів вжити заходів для перевірки діяльності ЧБО «Муніципальна лікарняна каса». Разом з тим повідомив, що на вищевказаний лист з Луцької міської ради за вих. № 11-29/325 від 18.01.2017 ним було отримано відповідь. Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідачів та представника відповідача, дослідивши та обєктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 02.04.2015 року є керівником Членської благодійної організації\~«Муніципальна лікарняна\~каса».\~Вказана обставина підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Крім цього, витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань доводиться та обставина, що [PERSON] є керівником Волинської обласної громадської організації «Волинська обласна лікарняна каса», а також з 30.09.2014 року керівником Волинського обласного благодійного фонду «Рідна Волинь». В судовому засіданні встановлено, що 27.01.2017 між УДППЗ «Укрпошта» та Волинською обласною громадською організацією «Волинська лікарняна каса» в особі голови правління [PERSON] було укладено Договір №06-17-60 про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або інформаційної продукції. Предметом вказаного договору було здійснення безадресної доставки рекламної та/або інформаційної продукції в кількості 25\~000 примірників до абонентських поштових скриньок користувачів послуг поштового звязку або через операційні вікна відділення поштового звязку (Т.1 а.с.13). З додатку № 1 до Договору слідує, що в інформаційній листівці Громадський рух «Рідна Волинь» представляє фільм на каналі Youtube під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» - про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні головного лікаря [PERSON] і екс-начальника Луцької медицини [PERSON]. Крім того, протягом 2017 року [PERSON],\~як керівником\~Волинської обласної\~громадської організації\~«Волинська обласна\~лікарняна каса»\~та Волинського\~обласного благодійного\~фонду «Рідна\~Волинь»були поширені в мережі Інтернет на каналі Youtube два відеоролики. Відповідач [PERSON] не заперечуючи свого авторства щодо відеороликів, вказував на те, що їхнє розповсюдження здійснював як голова ВОГО «ВОЛК». Разом з тим, в титрах відеороликів зазначено, що [PERSON] виступає, в тому числі, і як голова БФ «Рідна Волинь». За результатами перегляду в судовому засіданні відеофонограми №1, розміщеної на долученому до висновку №03/17 від 01.03.2017 експертного дослідження матеріалів відеозапису за зверненням ЧБО «Муніципальна лікарняна каса» (Додаток А) диску, яка розпочинається зі вступного титру «[PERSON] і [PERSON]: бізнес на хворих», та дослідження текстового змісту розмов, зафіксованих у досліджуваних файлах відеозаписів (Додаток Б), виходячи з меж заявлених вимог, встановлено, що голова БФ «Рідна Волинь» [PERSON] в присутності певних осіб розповідав зокрема про те, що: «Муніципальна каса благодійна організація, заснована для збору грошей. На її чолі стоїть екс-начальник управління охорони здоровя Луцької міської ради [PERSON]. Муніципальна каса має свій банківський рахунок, на який лікарі вносять зібрані кошти. Щоб отримати доступ до грошей, мед заклад мусить звернутись в благодійну організацію і просити, аби там виділили певну суму грошей. А от вже виділяти, чи ні, вирішує благодійна каса. На що саме витрачають ці кошти невідомо. Значна частина коштів, які збираються з хворих лучан, а цим займається одна структура Муніципальна лікарняна каса, яку створив і очолює екс-начальник [PERSON]. Так ось, значна частина цих коштів спрямовується, ну скажімо на інші потреби, ніж на мету, з якою вона була створена». В свою чергу, за переглядом відеофонограми №2, також розміщеної на долученому до висновку диску (Додаток А), яка розпочинається зі вступного титру «Громадський рух «Рідна Волинь» представляє», та змінюється наступним титром «[PERSON] і [PERSON]: пліснява на волинській медицині», та дослідження текстового змісту розмов, зафіксованих у досліджуваних файлах відеозаписів (Додаток Б) встановлено, що голова громадського руху «Рідна Волинь», голова БФ «Рідна Волинь», голова ВОГО «ВОЛК» [PERSON] розповідав зокрема про те, що: «…Надзвичайний суспільний резонанс викликав розміщений на Ютубі десятихвилинний фільм під назвою «[PERSON] і [PERSON], бізнес на хворих». Мова йде про те, що головний лікар Луцької міської лікарні [PERSON] та її бізнес-партнер, екс-начальник Управління охорони здоровя Луцької міської ради в умовах недофінансування медицини, тотального зубожіння населення і кризи, підмінивши поняття «муніципальна», організували в стінах Луцької міської лікарні такий собі муніципальний бізнес, який складається із приватної аптеки «Муніципальна аптека» і благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса»; «…..[PERSON] і [PERSON] збагатилися чималими статками….; Оці статки можна оцінити в еквіваленті недоотриманої лікарнею апаратури і перелічених людьми благодійних внесків за обстеження. Звідки в родині не бізнесменів таке багатство? По-перше це авантюра з Муніципальною аптекою, яка мала стати комунальною, а виявилась приватною. А отже від такої оборудки втратила і лікарня, і бюджет»; «Сьогодні у нас в країні війна, тотальне зубожіння населення, люди не мають коштів на лікування, і змушені побиратись, шукаючи порятунку, саме тому, що такі керівники як [PERSON], як [PERSON], використовують надані державою повноваження для власного збагачення», «Підсумовуючи, зазначу головне, що питання не в аптеці чи благодійних внесках питання в бєспрєдєлє, а хто займається бєспрєдєлом той заважає працювати всім. З огляду на викладене, можна зробити висновок, що мають місце ознаки організованого злочинного угрупування». Крім того, судом встановлено, що 26 грудня 2016 року Луцькою міською радою було зареєстровано відкритий лист «Щодо муніципальної афери в Луцькій міській лікарні», підписаний головою Волинського ОВП ВГО «Громада і закон» [PERSON], в якому містилась інформація зокрема такого змісту: «Не бідує і колишній чиновник пан [PERSON], який активно сприяє пані [PERSON] у зростанні її статків»; «Щодо зловживань з «благодійними» добровільно-примусовими внесками в «Муніципальна лікарняну касу», то звичайна арифметика демонструє наскільки масштабними є суми, яким знайшли інше застосування, ніж як на потреби хворих»; «Через неефективний, марнотратний, побудований на поборах менеджмент у міській лікарні очевидним є розбазарювання бюджетних коштів, витрачання їх на власний розсуд і не за призначенням»; «Такі фінансові оборудки, зловживання прямо ставлять під загрозу життя людей. Адже недоотримані лікарнею кошти оцінюються вартістю сучасної медичної апаратури та ремонту існуючої». Вислови, наведені у вказаних обєктах дослідження, позивач [PERSON], як фізична особа, а також діючи від імені ЧБО «Муніципальна лікарняна\~каса», вважає недостовірною інформацією як щодо себе так і щодо ЧБО «Муніципальна лікарняна каса», та такою, що порушує їх права, принижує честь, гідність та ділову репутацію. Спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, главами 3, 20\~Цивільного кодексу\~України в частині захисту цивільних прав та інтересів судом, визнання недостовірної інформації, захисту особистого немайнового права. Відповідно до ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно зі ст.68 Конституції України, кожен зобовязаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Конституція України як [PERSON] закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя. [PERSON]\~України заклав серйозне підґрунтя для розвитку і зміцнення демократичної, соціальної і правової держави, в якій людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. В Конституції України відображається надзвичайно цінна ідея про те, що саме держава функціонує для людини, відповідає перед нею за свою діяльність, а не навпаки. Відповідно до ст.297 ЦК України, яка базується на положенні ч.4 ст.32 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності та честі, гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Аналогічно, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст.299 ЦК України). Відповідно до ст.94 ЦК України юридична особа\~має право\~на недоторканність\~її ділової\~репутації,\~на таємницю\~кореспонденції,\~на інформацію\~та інші\~особисті немайнові\~права,\~які можуть\~їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу. Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сімї, і рівних та невідємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності». Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови від\~27.02.2009\~року №1\~«Про судову\~практику у\~справах про\~захист гідності\~та честі\~фізичної особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи» (далі постанова Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року №1) вказав, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних обєктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю повязується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Як роз'яснено в п.15 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 року №1, при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). З наведеного вбачається, що в справах про захист честі, гідності та ділової репутації, захисту підлягають порушені немайнові права позивача у разі сукупності таких обставин, як поширення інформації, інформація стосується певної фізичної особи, інформація є недостовірною (не відповідає дійсності), поширення такої інформації порушує особисті немайнові права. За приписами ст.\~1\~Закону України\~«Про інформацію» під інформацією слід розуміти будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Що стосується інформаційних листівок «Громадський рух «Рідна Волинь» представляє фільм на каналі Youtube під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» - про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні головного лікаря [PERSON] і екс-начальника Луцької медицини [PERSON]», які стали підставою позову, то суд вважає, що поширення інформації мало місце, адже листівки в кількості 25000 примірників, згідно умов договору №06-17-60 про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або інформаційної продукції, повинні були впродовж 27-31.01.2017 року бути доставлені до абонентських поштових скриньок користувачів послуг поштового звязку та через операційні вікна відділень поштового звязку, а доказів того, що умови договору зі сторони УДППЗ «Укрпошта» виконані не були суду надано не було. Крім цього, ні у письмових запереченнях, ні в судовому засіданні стороною вищевказаного договору головою ВОГО «ВОЛК» [PERSON] та обставина, що листівки були доставлені до користувачів послуг поштового звязку не заперечується. При цьому суд зазначає, що інформація у листівках стосувалась фізичної особи позивача [PERSON] Частиною 4 ст. 277 ЦК України передбачено, що поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обовязків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Враховуючи, що Договір №06-17-60\~про надання\~послуг безадресної\~доставки рекламної\~та/або\~інформаційної продукції від 27 січня 2017 року про доставку інформаційних листівок «Громадський рух «Рідна Волинь» представляє фільм на каналі Youtube під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» - про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні головного лікаря [PERSON] і екс-начальника Луцької медицини [PERSON]» був підписаний [PERSON] саме як головою Волинської обласної громадської організації «Волинська обласна лікарняна каса», а отже, поширювачем вказаної інформації є Волинська обласна громадська організація «Волинська обласна лікарняна каса». Що стосується відеороликів, то поширення інформації мало місце, оскільки вони були розміщені на каналі Youtube у мережі Інтернет протягом 2017 року. Розміщення інформації через відеоролики у мережі Інтернет на каналі Youtube сторонами не заперечується, а тому в розумінні положень ч.1 ст.82\~ЦПК України не підлягає доказуванню. При чому, інформація викладена у відеоролику під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині», наступного змісту: «Сьогодні у нас в країні війна, тотальне зубожіння населення, люди не мають коштів на лікування, і змушені побиратись, шукаючи порятунку, саме тому, що такі керівники як [PERSON], як [PERSON], використовують надані державою повноваження для власного збагачення», стосувалась лише фізичної особи позивача [PERSON] Інформація, викладена у відеоролику під назвою «[PERSON] і [PERSON] бізнес на хворих», наступного змісту: «Муніципальна каса благодійна організація, заснована для збору грошей. На її чолі стоїть екс-начальник управління охорони здоровя Луцької міської ради [PERSON]. Муніципальна каса має свій банківський рахунок, на який лікарі вносять зібрані кошти. Щоб отримати доступ до грошей, мед заклад мусить звернутись в благодійну організацію і просити, аби там виділили певну суму грошей. А от вже виділяти, чи ні, вирішує благодійна каса. На що саме витрачають ці кошти невідомо. Значна частина коштів, які збираються з хворих лучан, а цим займається одна структура Муніципальна лікарняна каса, яку створив і очолює екс-начальник [PERSON]. Так ось, значна частина цих коштів спрямовується, ну скажімо на інші потреби, ніж на мету, з якою вона була створена»; а також, викладена у відеоролику під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині», наступного змісту: «Надзвичайний суспільний резонанс викликав розміщений на Ютубі десятихвилинний фільм під назвою «[PERSON] і [PERSON], бізнес на хворих». Мова йде про те, що головний лікар Луцької міської лікарні [PERSON] та її бізнес-партнер, екс-начальник Управління охорони здоровя Луцької міської ради в умовах недофінансування медицини, тотального зубожіння населення і кризи, підмінивши поняття «муніципальна», організували в стінах Луцької міської лікарні такий собі муніципальний бізнес, який складається із приватної аптеки «Муніципальна аптека» і благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса»; «Оці статки можна оцінити в еквіваленті недоотриманої лікарнею апаратури і перелічених людьми благодійних внесків за обстеження. Звідки в родині не бізнесменів таке багатство? По-перше це авантюра з Муніципальною аптекою, яка мала стати комунальною, а виявилась приватною. А отже від такої оборудки втратила і лікарня, і бюджет»; «Підсумовуючи, зазначу головне, що питання не в аптеці чи благодійних внесках питання в бєспрєдєлє, а хто займається бєспрєдєлом той заважає працювати всім. З огляду на викладене, можна зробити висновок, що мають місце ознаки організованого злочинного угрупування», стосувалась як фізичної особи позивача [PERSON], так і Членської благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса». Що стосується відеороликів, то як було встановлено судом, [PERSON] у відеоролику «[PERSON] і [PERSON] бізнес на хворих» викладає інформацію як голова БФ «Рідна Волинь», при цьому в судовому засіданні останній підкреслив, що виступав як голова ВОГО «ВОЛК». У відеоролику «[PERSON] і\~[PERSON] \~пліснява на\~Волинській медицині» [PERSON] викладає інформацію і як голова БФ «Рідна Волинь», і як голова ВОГО «ВОЛК», про що прямо зазначено в титрах. Таким чином, поширювачами інформації шляхом розміщення відеороликів є Волинська обласна громадська організація «Волинська обласна лікарняна каса» та БФ «Рідна Волинь». Разом з\~тим,\~згідно розяснень\~Пленуму Верховного\~Суду України,\~викладених у\~постанові «Про\~судову практику\~у справах\~про захист\~гідності та\~честі фізичної\~особи,\~а також\~ділової репутації\~фізичної та\~юридичної особи»\~№1від 27.02.2009 р. належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту. Суд звертає увагу, що в судовому засіданні [PERSON] свого авторства відеороликів не заперечував. Отже, твердження останнього, що він як фізична особа є неналежним відповідачем є безпідставним і таким, що суперечить вищевказаним правозастосовним положенням. Щодо недостовірності поширеної у вищевказаних обєктах інформації, наслідком якої, на думку позивачів, стало порушення їх немайнових прав, суд зазначає наступне. Частина 1\~ст.\~34\~Конституції України визначає, що кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~\~встановлено право кожного\~\~на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих\~статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, і вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів. У законодавстві при цьому робиться чітке розмежування між інформацією фактичного характеру, яка має бути доведена й оціночними судженнями, які не підлягають доведенню і спростуванню (ст. 30 Закону України «Про інформацію»). Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до статті 277\~Цивільного кодексу\~України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України\~«Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лінгенс проти Австрії» суд розрізняє факти та оціночні судження. Існування фактів можна довести, а правдивість критичного висловлювання не підлягає доведенню. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного ст.10 Конвенції. Відповідно до розяснень, які містяться в пунктах 15, 21\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», однією із складових правопорушення, наявність якої може бути підставою для задоволення позову, є поширення недостовірної інформації. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила не доведе протилежного (презумпція добропорядності) (ч. 3 статті 277 ЦК України). Згідно п. 18.\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, згідно з положеннями статті 277\~ЦК України і статті 10\~ЦПК України обовязок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. З висновку експертного лінгвістичного дослідження № 66 експерта ТО «Центр судових експертиз «Альтернатива» [PERSON] від 02 червня 2018 року слідує, що текстові матеріали листівки під заголовком «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині» та аудіоматеріали (за додатком до Висновку №03/17 експертного дослідження матеріалів відео звукозапису за зверненням ЧБО «Муніципальна лікарняна каса» судового експерта [PERSON] від 01.03.2017 року) містять висловлювання, в яких поширюється інформація негативного характеру щодо ЧБО «Муніципальна лікарняна каса», в т.ч. особи [PERSON], при цьому такі висловлювання викладені у формі фактичних тверджень, а не оціночних суджень (Т.1 а.с.68-77). Оцінивши вказаний висновок, суд, з урахуванням пояснень наданих сторонами, приходить до висновку, що експертиза, за результатами якої складено саме вказаний висновок, проведена у відповідності з принципами обєктивності та повноти експертного дослідження, визначеними ст. 3 Закону України «Про судову експертизу», а також приписами ст. 102 ЦПК України, сам висновок є повним, чітким та конкретним. Разом з тим, суд вважає частково підставними твердження сторони відповідачів щодо поширення ними інформації, яка була отримана з інших офіційних джерел. Так, у відеоролику під назвою «[PERSON] і [PERSON] бізнес на хворих» міститься інформація наступного змісту: «Муніципальна каса благодійна організація, заснована для збору грошей. На її чолі стоїть екс-начальник управління охорони здоровя Луцької міської ради [PERSON]. Муніципальна каса має свій банківський рахунок, на який лікарі вносять зібрані кошти. Щоб отримати доступ до грошей, мед заклад мусить звернутись в благодійну організацію і просити, аби там виділили певну суму грошей. А от вже виділяти, чи ні, вирішує благодійна каса. На що саме витрачають ці кошти невідомо», яка була попередньо поширена телеканалом ZIK у відеосюжеті «Лікарські таємниці», і лише використана у відеоролику відповідачів, що підтверджується наявністю логотипу у вигляді червоного квадрату з написом «zik». Оскільки, частина розповсюдженої [PERSON], ВОГО «ВОЛК» та БФ «Рідна Волинь» інформації була отримана з офіційного джерела, на яке зроблено посилання у відеороликах, розповсюджувач не зобовязаний перевіряти її достовірність, суд вважає, що відповідачі не можуть відповідати за розповсюдження цієї частини інформації. Що стосується іншої інформації, викладеної у листівках та відеороликах, то стороною відповідачів не доведено, а судом не встановлено походження її з інших офіційних джерел. Достовірність інформації, розповсюдженої в листівках та відеороликах відповідачі [PERSON] та ВОГО «ВОЛК» обґрунтовують загальновідомими фактами щодо створення і діяльності позивачів, в тому числі, публічними висловлюваннями [PERSON], [PERSON], враженнями пацієнтів від діяльності ЧБО «Муніципальна лікарняна каса», відсутністю прозорості її діяльності, відсутністю належного обліку благодійних внесків, наявністю інформації про розпорядження благодійними внесками не за призначенням, наявністю кримінального провадження щодо діяльності ЧБО «Муніципальна лікарняна каса». Суд вважає, що стороною відповідачів не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що позивач [PERSON] використовує надані державою повноваження для власного збагачення, організував бізнес, який складається, в тому числі, і з благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса», що ЧБО «Муніципальна лікарняна каса» спрямовує кошти на інші потреби, ніж передбачено її Статутом, що саме в звязку з діяльністю ЧБО лікарня недоотримує апаратуру, несуть втрати і лікарня і бюджет, що мають місце ознаки організованого злочинного угрупування. Наявність у 2012 році на інтернет-сайтах новин щодо проведення прокуратурою Волинської області перевірок діяльності закладів охорони здоровя м. Луцька, в тому числі і діяльності ЧБО «Муніципальна лікарняна каса», матеріали яких відповідно до повідомлення прокуратури Волинської області від 05.11.2018 були знищені за закінченням терміну зберігання, не свідчить про неправомірність діяльності позивачів. Натомість, стороною позивачів надано суду фінансовий звіт ЧБО «Муніципальна лікарняна каса» за 2016 рік, звіт про надходження та видатки, звіт про надання безповоротної допомоги медичним закладам, громадським організаціям м. Луцька та Волинської області (Т.1 а.с.153-155), повідомлення фізичних та юридичних осіб про отримання та використання наданих ЧБО коштів (Т.1 а.с.156-168), накладні про безоплатну передачу лікарських препаратів, матеріалів, устаткування КЗ «Луцька міська клінічна лікарня» в 2016 році (Т.2 а.с.32-376). Крім того, звіти та інша інформація про діяльність ЧБО «Муніципальна лікарняна каса» містяться на офіційному сайті організації у відкритому доступі http://chbo-mlk.in.ua. За таких обставин, суд приходить до висновку, що інформація, поширена ВОГО «ВОЛК» в інформаційних листівках, наступного змісту: «Про зловживання, корупцію і бізнес на хворих у Луцькій міській лікарні головного лікаря [PERSON] і екс-начальника Луцької медицини [PERSON]»; поширена [PERSON], ВОГО «ВОЛК», БФ «Рідна Волинь» у відеоролику під назвою «[PERSON] і [PERSON] бізнес на хворих», наступного змісту: «Значна частина коштів, які збираються з хворих лучан, а цим займається одна структура Муніципальна лікарняна каса, яку створив і очолює екс-начальник [PERSON]. Так ось, значна частина цих коштів спрямовується, ну скажімо на інші потреби, ніж на мету, з якою вона була створена»; у відеоролику під назвою «[PERSON] і [PERSON] пліснява на Волинській медицині», наступного змісту: «Сьогодні у нас в країні війна, тотальне зубожіння населення, люди не мають коштів на лікування, і змушені побиратись, шукаючи порятунку, саме тому, що такі керівники як [PERSON], як [PERSON], використовують надані державою повноваження для власного збагачення»; «Надзвичайний суспільний резонанс викликав розміщений на Ютубі десятихвилинний фільм під назвою «[PERSON] і [PERSON], бізнес на хворих». Мова йде про те, що головний лікар Луцької міської лікарні [PERSON] та її бізнес-партнер, екс-начальник Управління охорони здоровя Луцької міської ради в умовах недофінансування медицини, тотального зубожіння населення і кризи, підмінивши поняття «муніципальна», організували в стінах Луцької міської лікарні такий собі муніципальний бізнес, який складається із приватної аптеки «Муніципальна аптека» і благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса»; «Оці статки можна оцінити в еквіваленті недоотриманої лікарнею апаратури і перелічених людьми благодійних внесків за обстеження. Звідки в родині не бізнесменів таке багатство? По-перше це авантюра з Муніципальною аптекою, яка мала стати комунальною, а виявилась приватною. А отже від такої оборудки втратила і лікарня, і бюджет»; «Підсумовуючи, зазначу головне, що питання не в аптеці чи благодійних внесках питання в бєспрєдєлє, а хто займається бєспрєдєлом той заважає працювати всім. З огляду на викладене, можна зробити висновок, що мають місце ознаки організованого злочинного угрупування», є недостовірною, та такою, що порушує особисті немайнові права позивачів [PERSON] як фізичної особа та юридичної особи ЧБО «Муніципальна лікарняна каса». Таким чином, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів в частині визнання вищевказаної інформації недостовірною, та такою, що порушує особисті немайнові права позивачів. Щодо вимоги позивачів про зобов'язання відповідачів спростувати інформацію, яка є предметом оскарження, у місячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили тим самим шляхом, яким вона була поширена, то суд вважає, що у задоволенні цих позовних вимог позивача слід відмовити з огляду на таке. Як слідує з ч.ч. 4, 7 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Згідно розяснень п. 24. Постанови, задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Вирішуючи питання про вибір способу захисту особистого немайнового права необхідно керуватись розясненнями, викладеними у п.п. 3, 25 Постанови Пленуму\~ВСУ № 1 від 27.02.2009 року, в яких, серед іншого зазначено наступне: вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві; разом з тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація, а її наслідком має бути досягнення максимальної ефективності, за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо). У судовому рішенні також має бути зазначено строк, у межах якого відповідь чи спростування повинно бути оприлюднене. Виходячи з аналізу змісту поширеної інформації, а також способу її поширення, суд вважає, що зобовязання відповідачів шляхом публікації та розповсюдження інформаційних листівок такого ж формату та шрифту під назвою «Спростування» у кількості 25\~000 примірників на підставі договору про надання послуг безадресної доставки рекламної та/або іншої інформаційної продукції з УДППЗ «Укрпошта» та доставки цих листівок до абонентських поштових скриньок користувачів послуг поштового звязку або через операційні вікна відділень поштового звязку за кошти [PERSON] та ВОГО «ВОЛК» з викладенням резолютивної частини судового рішення за відсутності макету такої листівки та розповсюдження [PERSON] ВОГО «ВОЛК, БФ «Рідна Волинь» на каналі Youtube в мережі Інтернет відеоролику під назвою «Спростування» з викладенням резолютивної частини рішення за відсутності конкретизації вимог щодо його авторства, формату, технічних та інших характеристик, не буде сприяти ефективному захисту відновлення порушеного права, відповідати вимогам закону і принципу диспозитивності цивільного судочинства. Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачі не позбавлені можливості скористатися правом на відповідь. Оскільки, якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277\~ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 30 Закону України «Про інформацію») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Що стосується вимог позову до відповідача [PERSON], яким було підписано та скеровано голові Луцької міської ради [PERSON] відкритий лист «Щодо муніципальної афери в Луцькій міській лікарні», то суд вважає, що в даному випадку не мало місце поширення недостовірної інформації виходячи з наступного. Статтею 40 КУ передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно з розясненнями, викладеними у пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» від 27 лютого 2009 року №1» суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. Враховуючи, що відкритий лист з рядом поставлених запитань до органу місцевого самоврядування було надіслано [PERSON] з метою перевірки незаконної, на його думку, діяльності [PERSON] як керівника Членської благодійної\~організації «Муніципальна\~лікарняна каса», вказана обставина свідчить саме про реалізацію особою конституційного права, а тому підстави для задоволення позову в цій частині відсутні. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (п.1 ч.2\~ст. 141 ЦПК України). У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, ураховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення вимог [PERSON]: -до ВОГО «Волинська обласна лікарняна каса» в частині визнання недійсною інформації викладеної в інформаційних листівках, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі 640 гривень; -до [PERSON],\~ВОГО «Волинська\~обласна лікарняна\~каса»,\~ВОБФ «Рідна\~Волинь» в частині визнання недійсною інформації викладеної у відеороликах, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі по 213 гривень (640/3). Ураховуючи задоволення вимог Членської благодійної організації «Муніципальна лікарняна каса» до [PERSON],\~ВОГО «Волинська\~обласна лікарняна\~каса»,\~ВО БФ\~«Рідна Волинь» в частині визнання недійсною інформації викладеної у відеороликах з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у розмірі по 213 гривень (640/3). З огляду на те, що позовні вимоги позивачів до ВОГО «Волинська обласна лікарняна каса» задоволені, витрати на правову допомогу в сумі 2500 гривень, які просив стягнути представник ВОГО «Волинська обласна лікарняна каса» [PERSON], стягненню не підлягають.

Outcome: partial