Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

Позивачка, [PERSON], звернулась до суду із позовом до [PERSON], з урахуванням уточнень від 18.03.2014 р., про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її утримання та утримання малолітньої доньки. Обгрунтовує свої позовні вимоги тим, що з 13.02.2010 р. перебуває з відповідачем у шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 157, мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, шлюб - нетривалим. Через різні погляди на життя, виховання дитини, обов'язки чоловіка в сім'ї, несумісність характерів часто виникати сварки і непорозуміння, в тому числі і в присутності дитини. Сім»я фактично розпалась, чоловік втратив повагу до її індивідуальності, звичок і уподобань, не вирішує спільно питання життя родини, побудову сімейних відносин, не дбає про матеріальне забезпечення сім»ї, що призвело до втрати почуттів взаємної любові, поваги, дружби і взаємодопомоги. Спільні намагання налагодити відносини і зберегти сім'ю виявилися марними. З березня 2013 р. вона залишила спільне помешкання, разом з дитиною перейшла проживати до своєї матері, з того часу шлюбні відносини припинили. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим, оскільки то суперечитиме її інтересам і моральним засадам суспільства. Вона не працює, доглядає доньку до досягнення нею трирічного віку, відповідач на їхнє утримання матеріальної допомоги не надає, взаємної згоди з цього питання не досягнуто. Достовірних даних про те, де працює чоловік, не має, знає, що офіційну зарплату в порівнянні з дійсними доходами отримує незначну, тому просить визначити аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі 1000 грн. та її утримання - 500 грн. Позивачка просить позов задовольнити. У судове засідання позивачка не з»явилась, її представник на підставі довіреності, [PERSON], подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, та ухвалити заочне рішення, оскільки проти такого вирішення справи представник позивачки не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підтверджені і підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, … та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд установив, що з 13.02.2010 р. сторони перебувають в шлюбі, оформленому реєстрацією відділом РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, запис акту № 157, мають спільну малолітню доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з матір»ю та знаходиться на її утриманні (а. с. 7, 8). Сім'я сторін розпалась остаточно з вини обох із подружжя, по причині різних характерів, поглядів на життя, виховання дитини, права і обов»язки подружжя, у зв»язку з чим часто виникали сварки і непорозуміння, в тому числі в присутності дитини, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, дружби, взаємодопомоги, і фактичного припинення шлюбу. З березня 2013 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, проживають окремо, їхній шлюб існує лише формально. Подальше спільне проживання сторін та збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечитиме інтересам позивачки, що має істотне значення. Позивачка не працює, доглядає доньку до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу в розмірі 130 грн., відповідач на їхнє утримання матеріальної допомоги не надає ( а. с. 21). Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, та утримання малолітньої дитини, виходить з наступного. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Як зазначено у ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. У відповідності з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст. 84 СК України встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд установив, що на даний час спільна донька сторін проживає разом з матір'ю, [PERSON], яка не працює, доглядає дитину до досягнення нею трирічного віку, отримує соціальну допомогу в розмірі 130 грн., та в силу закону має право на утримання відповідачем до досягнення дитиною трирічного віку, навіть незалежно від матеріального становища, і у разі розірвання шлюбу. Відповідач інших дітей і утриманців не має, за віком, станом здоров'я та матеріальним становищем може надавати матеріальну допомогу позивачці на час її догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків,дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Як убачається з довідки про доходи, з 31.01.2005 р. відповідач працює директором ТОВ «РІК-ПЛАСТ», щомісячно отримує заробітну плату в розмірі близько 1460 грн. ( а. с. 23). Доводи позивачки про те, що офіційна зарплата відповідача в порівнянні з дійсними доходами незначна, тобто, що він має й інші джерела прибутків, нічим об»єктивно не підтверджена. Оцінивши в сукупності наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що аліменти як на утримання позивачки, так і на утримання малолітньої доньки сторін необхідно визначити у частках від усіх видів заробітку відповідача, а не у твердих грошових сумах, ураховуючи, що він має стабільний, щомісячний заробіток. При визначенні розміру аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку, та на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття, суд виходить з матеріального становища малолітньої доньки сторін, яка проживає з позивачкою та утримується нею, а також матеріального становища відповідача, який в силу закону зобов»язаний утримувати як позивачку так і малолітню дитину, за віком і станом здоров»я працездатний, працює, має стабільний щомісячний дохід, інших утриманців не має. Ураховуючи вимоги закону, суд вважає необхідним стягнути з дня пред»явлення позову з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, та на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У порядку ст. 367 ЦПК України суд допускає до негайного виконання стягнення аліментів у межах суми за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача у дохід держави судовий збір за стягнення аліментів у сумі 229 грн. 60 коп.. На підставі наведеного, ст. ст. 75, 76, 80, 84, 110, 112, 180 - 184, 191 СК України,

Outcome: approved