Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №24, що розташована в будинку №15 по вул. Тинка в м. Кривому Розі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що чоловікові позивача [PERSON] [PERSON], за життя, на підставі ордеру №77 від 15.01.1974 року була надана вказана квартира з правом вселення до квартири, як членів сім'ї, його дружини позивача у справі [PERSON], та його синів [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON], яка є невісткою позивача [PERSON] та матірю позивача [PERSON], та відповідач [PERSON], яка є онукою позивача [PERSON] та сестрою позивача [PERSON], зареєстровані у вказаній квартирі, однак з 2000 року в ній не проживають, оскільки виїхали на постійне місце проживання до АР Крим, комунальні платежі, які продовжують на них нараховуватись не сплачують. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Позивач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не зявився. Відповідачі, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності до суду не надали, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, але надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача [PERSON], знає її років 25, знає відповідачів, однак вони з 2000 року у вказаній квартирі не проживають. Свідок [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні, показала, що є сусідкою позивача [PERSON], знає її 30 років, що відповідачів у вказаній квартирі не бачила років 12-15. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, чоловікові позивача [PERSON] [PERSON], за життя, на підставі ордеру №77 від 15.01.1974 року була надана квартира №24, що розташована в будинку №15 по вул. Тинка в м. Кривому Розі з правом вселення до квартири, як членів сім'ї, його дружини позивача у справі [PERSON], та його синів [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки №110 від 18.04.2016 року, відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі (а.с.6). Судом на підставі показань свідків установлено, що відповідачі з 2000 року в зазначеній квартирі не проживають. Крім того, факт не проживання відповідачів з 2000 року в квартирі №24, що розташована в будинку №15 по вул. Тинка в м. Кривому Розі підтверджується актом від 15.02.2016 року, складеним мешканцями будинку №15 (а.с.7). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у звязку з тим, що відповідачі добровільно залишили зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивачі не спричиняли, більше шести останніх місяців у квартирі відсутні без поважних причин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved