Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з цим позовом до відповідача та просять визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням по вул. І.Мамайчука, 34, в м. Новоград-Волинський, Житомирської області (далі Будинок). В обґрунтування позову зазначають, що є власниками житлового Будинку. Відповідач зареєстрована за вказаною адресою, однак вже більше трьох років без поважних причин не проживає у вищезгаданому Будинку. При цьому, [PERSON] продовжує перебувати на реєстраційному обліку і в добровільному порядку знятись з нього не бажає. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачі надіслали до суду заяву в якій просять розглядати справу у їх відсутності, свої вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позові, просили їх задовольнити. Враховуючи те, що про час та місце судового розгляду відповідач був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подали, суд, за згодою позивачів, вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 21 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу, зареєстрованого в реєстрі за № 1632, позивачам належить будинок № 34 по вул. І.Мамайчука в м. Новоград-Волинський Житомирської області. (а.с 5-6) . Згідно довідки наданої Новоград-Волинською реєстраційною службою УДМС України в Житомирській області, відповідач перебуває на реєстраційному обліку в житловому будинку № 34 по вул. І. Мамайчука в м. Новоград-Волинський (а.с.14). Відповідно письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], відповідач не проживає за адресою: [INFO] (а.с.8, 9). Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. 48 Закону України «Про власність»). На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Припинення права власності особи на житло припиняє його право на користування цим житлом. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, будинок № 34 по вул. І Мамайчука м. Новоград-Волинський Житомирської області належить позивачам на праві приватної власності. [PERSON] відповідач по справі не проживає у ньому без поважних причин понад три роки, однак продовжує перебувати на реєстраційному обліку за вищезазначеною адресою, чим порушує права позивачів, як власників, в тому числі, можливості на свій розсуд вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивачів щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є законними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved