Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, який обгрунтовує тим, що понад 10 років вони зареєстровані в гуртожитку по [ADDRESS] . З моменту вселення та до теперішнього часу фактично проживають у кімнаті № 33 . 19.08.2014 року рішенням виконкому Сумської міської ради №399 затверджено акт приймання-передачі до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожитку за адресою: м.Суми, вул. Декабристів, 76 від регіонального відділення Фонду державного майна України по Сумській області. 20.06.2018 року рішенням Сумської міської ради №3607-МР було зараховано до комунальної власності територіальної громади міста Суми гуртожиток за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, власником гуртожитку є територіальна громада м.Суми. 05.10.2016 року Сумська міська рада своїм рішенням №1255-МР надала дозвіл на приватизацію кімнат у гуртожитку по [ADDRESS] . У січні 2019 року позивач 1 звернувся до Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради з заявою щодо приватизації кімнати № [ADDRESS] . Листом від 29.01.2019 року Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради повідомив позивача 1 про відмову у приватизації кімнати, в якому причиною відмови було зазначено: відсутність ордеру про надання житлової площі; відсутність реєстрації саме в кімнаті № 33 гуртожитку. У січня 2019 року позивач 1 звернувся до Сумського міського об`єднання громадян «Вікторія мешканців гуртожитку по [ADDRESS] , яке є обслуговуючою організацією будинку та в якій перебуває вся документація на гуртожиток і її мешканців, з проханням надати йому належним чином завірену копію ордера. Проте, з відповіді позивачам стало відомо, що копію ордера він отримати не зможе. Позивачі користуються кімнатою на підставі та в порядку, визначеному законодавством, підпадає під дію Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» та мають право на передачу кімнати №33 у гуртожитку у власність. Згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначений вичерпний перелік підстав для відмови в приватизації житлового приміщення і розширеному тлумаченню не підлягає. Цей перелік підстав на житлове приміщення позивачів не розповсюджується. Тому позивачі просять суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] наймачем кімнати [ADDRESS] , [PERSON] та [PERSON] . членами сім`ї наймача кімнати №33 в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , та зобов`язати Департамент забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради вчинити дії щодо приватизації за ними кімнати №[ADDRESS] , без надання ордера про надання житла. У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] , позивач [PERSON] та позивач [PERSON] надали письмову заяву з проханням розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Представником відповідача Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради до суду надано відзив, в якому зазначено, що відповідно до ст.61 Житлового Кодексу УРСР договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Крім того, по даним зазначеним у паспорті, а саме у відбитку про реєстрацію вбачається, що позивачі зареєстровані у гуртожитку по [ADDRESS] , без зазначення номеру кімнати. Згідно зі ст.1 ЗУ «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» сфера дії цього Закону поширюється на громадян та членів їхніх сімей, одиноких громадян, які не мають власного житла, не використали право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду, на правових підставах, визначених цим Законом, вселені у гуртожиток та фактично проживають у гуртожитку протягом тривалого часу.

Outcome: approved