Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом до досягнення сином віку повноліття; стягнути з відповідача судові витрати по справі, які полягають з оплати за юридичні послуги при зверненні до суду згідно договору. На обґрунтування позову зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 квітня 2015 року , який зареєстровано у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з нею на знаходиться на її повному утриманні. Сімейно-шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з вересня 2016 року . Сторони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Відповідачем не надається матеріальна допомога на утримання сина . По іншим виконавчим листам стягнень з відповідача немає, непрацездатних осіб на його утриманні також немає. \~\~\~\~\~ Позивач [PERSON]О.в судове засідання з'явилася, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON]Ю, в судове засідання з'явився, позовні вимоги в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітнього сина визнав, заперечував проти стягнення з нього судових витрат, які полягають з оплати за юридичні послуги, оскільки вважає , що позивачка повинна нести їх самостійно, якщо вона виявила бажання звертатися до суду з позовом. Він ці гроші краще витратить на сина. Вислухавши сторони, вивчивши та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 квітня 2015 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.7). \~\~\~\~ Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). З доводів позовної заяви вбачається, що сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2016 року і з цього часу син проживає з позивачем. Сторони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання їх неповнолітньої дитини, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач є працездатним, інших осіб на його утриманні не має, суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно у зв'язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити. Розмір аліментів, який просить стягнути позивач, суд вважає обґрунтованим та доцільним. Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 3\~ст. 79 ЦПК України\~судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу. За ч.ч. 1, 2\~ст. 84 ЦПК України\~витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Згідно з вимогами\~ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»\~розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Позивачкою наданий суду договір про надання юридичних послуг, за яким вона сплатила суму гонорару адвокату [PERSON] у розмірі 300,00 грн. за підготовку процесуальних документів. З поданого позивачкою договору не вбачається перевищення граничного розміру компенсації витрат на правову допомогу, тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу на користь позивачки. У відповідності\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати слід покласти на відповідача. Відповідно до п.1 ч.1ст.367 ЦПК Українисуд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved