Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТВА» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної та майнової шкоди посилаючись на те, що [INFO] на телеканалі «ТВА» вийшов сюжет в рубриці «Теми дня» під назвою « [INFO] ». Батьки звинувачують лікарів у недбальстві» - журналістка: [PERSON] . В даному сюжеті викладена інформація, є неправдивою і шкодить її діловій репутації, як досвідченого лікаря-інфекціоніста та завідуючої приймального відділення Чернівецької обласної дитячої клінічної лікарні. Неправдивість поданої журналістами інформації полягає в наступному: - «Цього разу чергова лікарка представилась та навіть залишила номер телефону про всяк випадок. Однак, через деякий час на робочому місці цю пані годі було знайти». - «(у кадрі журналістка [PERSON] нібито дзвонить на її номер телефону, але номер не відповідає, бо телефон вимкнено) Тож, як бачимо лікарка, яка ще вранці робила обхід і запевняла матір маленького [PERSON] , що з ним все гаразд, на разі зникла з робочого місця та вимкнула мобільний телефон». Поширені у зазначеному сюжеті відомості, принижують честь, гідність і її ділову репутацію як громадянина та лікаря, оскільки характер висловлювань в сюжеті створює негативне враження з боку оточуючих і відношення до неї, як до непрофесіонала та особу, що порушує трудову дисципліну. Також, цитати з сюжету щодо неї, є неправдивими, а сам сюжет є сфабрикованим, що полягає в наступному. Частину сюжету, який вийшов в ефір 09.09.2019 року, фактично було знято 07.09.2019 року під час її добового чергування по приймальному інфекційному відділу. Проте, в зазначений час ні з мамою дитини, ні з будь-ким із знімальної групи вона не спілкувалась. Дитину - [PERSON] не оглядала, оскільки він, як важко хвора дитина, їй персоналом відділення гострих кишкових інфекцій або нічним черговим лікарем та лікарем відділення, який в той момент знаходився на робочому місці у відділенні, не передавався. Насправді, хлопчик був переведений в реанімаційне відділення лікарем, який на той момент знаходився на робочому місці у відділенні кишкових інфекцій. Друга частина сюжету, в якій показують її, була знята 09.09.2019 року, а відеоматеріали змонтовані таким чином, ніби це один і той самий день і ніби вона - це саме та лікарка, яка ще вранці робила обхід і запевняла матір дитини, що з ним все гаразд та яка наразі зникла з робочого місця. Таким чином, зазначивши в сюжеті обставини, до яких особисто вона не мала жодного відношення, журналіст телеканалу звинуватив її у непрофесіоналізмі, порушенні трудової дисципліни та неетичній поведінці з матір`ю маленького пацієнта. Крім того, в сюжеті йдеться про те, що вона, нібито, залишила свій мобільний номер телефону про всяк випадок, однак через деякий час «цю пані годі було знайти». В цей момент в сюжеті журналіст телефонує, нібито, на її номер телефону, який знаходиться поза зоною досяжності (вимкнутий). Вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки, ні працівникам телеканалу, ні батькам та родичам дитини [PERSON] , вона не залишала свого номеру телефону. Більше того, 09.09.2019 року її мобільний телефон був постійно ввімкнутий та жодних телефонних дзвінків або смс-повідомлень від невідомих їй абонентів, не поступало. В даному випадку знімальна група просто сфабрикувала вказаний момент, телефонувавши, вочевидь на зовсім інший номер мобільного телефону, при цьому показуючи в сюжеті, що телефонують їй. Звинувачення відповідача про залишення нею робочого місця в робочий час не відповідає дійсності, оскільки саме в цей час вона здійснювала активний прийом пацієнтів у стаціонар інфекційного корпусу та обслуговувала амбулаторні звернення у приймальний інфекційний відділ, про що свідчать відповідні записи до форми 074/о, 001/о,003/о та графік роботи по приймальному інфекційному відділу, завіреному головним лікарем. Вона у робочий час та на робочому місці належним чином виконувала свої професійні обов`язки, до яких не входить спілкування із знімальною групою ТРК «ТВА». Вислови щодо неї у сюжеті формують негативну суспільну думку у громадян і у пацієнтів про те, що вона не виконує свої професійні обов`язки, халатно ставиться до пацієнтів, умисно уникає працівників ЗМІ, не відповідає на їх телефонні дзвінки, що приховує та зникає з робочого місця, коли їй заманеться. Після виходу вказаного сюжету 09.09.2019 року, враховуючи її самопочуття (перенесений напередодні гіпертонічний криз 08.09.2019 року), зазначені події призвели до різкого погіршення її стану здоров`я в цілому. Зокрема, розміщення сюжету на відеохостингу «YouTube» з посиланням на ТРК «ТВА», що має 1496 переглядів, а також постійні телефонні дзвінки її друзів, близьких та далеких родичів і пацієнтів із запитаннями про правдивість інформації, викладеної в сюжеті, призвели до емоційного та душевного дискомфорту, яке почало негативно відображатися на її професійному, особистому та сімейному благополуччі. Всі описані вище події є образливими і такими, що принижують її як особистість, як лікаря-професіонала та людину, яка користується гарною репутацією серед колег та більшої кількості пацієнтів і їх батьків. Вказані події призвели до її вимушеного звернення за спеціалізованою медичною допомогою до лікаря-психотерапевта ЧОПЛ, де їй був встановлений діагноз «розлад адаптації, тривожно-депресивна реакція» та призначено амбулаторне лікування та психокорекцій на бесіда із спеціалістом. Станом на день подання позовної заяви до суду, вона продовжує приймати медикаментозне лікування, на яке на даний час витрачено кошти в сумі 1074,50 грн. Оскаржувана інформація у вказаному сюжеті на ТРК «ТВА», крім критики та негативної оцінки її дій, містить також конкретні факти та висловлювання, що не відповідають дійсності, принижують її честь, гідність і ділову репутацію в громадській думці з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі, у зв`язку з чим, підлягає спростуванню тим же способом, що і недостовірна інформація. Внаслідок розповсюдження неправдивої інформації, їй завдана моральна шкода, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу та ділової репутації, яку вона оцінює у 100000 грн. А тому просила визнати інформацію у сюжеті, що вийшов 09.09.2019 року на телеканалі «ТВА» в рубриці «Теми дня» під назвою « [INFO] », де журналістка [PERSON] зазначає про її непрофесійність та халатність такою, що не відповідає дійсності, шкодить її діловій репутації як лікаря та наносить шкоду її інтересам; зобов`язати власника ТОВ «ТРК «ТВА» навести спростування неправдивої інформації у сюжеті під назвою «У Чернівцях однорічний малюк потрапив до реанімації. Батьки звинувачують лікарів у недбальстві», шляхом виготовлення та випуску нового сюжету, в якому принести публічні вибачення їй; стягнути з відповідача ТОВ «Телерадіокомпанія «ТВА» на її користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2689,40 грн.; стягнути з відповідача ТОВ «Телерадіокомпанія «ТВА» на її користь компенсацію за заподіяну моральну шкоду в розмірі 100000 грн.; стягнути з відповідача ТОВ «Телерадіокомпанія «ТВА» на її користь майнову шкоду в розмірі 1074,50 грн. Позивачка [PERSON] та її представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, викладені в позовній заяві та у відповіді на відзив, просили позов задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Телерадіокомпанія «ТВА» Маркідонов О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов, просив відмовити в задоволенні позову. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює лікарем-інтерном Чернівецької обласної дитячої клінічної лікарні. 10.09.2019 року була п`ятихвилинка, на якій обговорювали, що був сюжет. Позивачка писала пояснення. 09.09.2019 року позивачка була на роботі. Крім того, обговорювали позивачку і інтерни. Позивачка не мала ніякого відношення до дитини. Його думка про позивачку не змінилась, але у інших інтернів, думка змінилась. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона домогосподарка. Позивачка лікувала її доньку. Вона дивилась новини по ТВА та бачила сюжет, в якому інформація про позивачку була дуже негативною. Свідок [PERSON] пояснила суду, що позивачка неодноразово лікувала її дитину. Позивачка хороший лікар, вона ніколи не чула поганого слова про неї. Вона побачила сюжет по ТВА, де показували позивачку, інформація про яку була негативною. В сюжеті були слова про халатність та непрофесійність. ЇЇ думка про позивачку не змінилась. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є лікарем та працює разом з позивачкою. Був сюжет по ТВА, який їй скинули на Viber. Позивачка не мала відношення до лікування тієї дитини. Даний сюжет обговорювався на роботі. Крім того, у вівторок її викликали на роботу, щоб замінити позивачку, оскільки в неї піднявся тиск. Її ставлення до позивачки не змінилось. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників позивачки, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [INFO] на телеканалі «ТВА» вийшов сюжет в рубриці «Теми дня» під назвою « [INFO] », що не заперечується сторонами по справі. В судовому засіданні судом також було встановлено, що позивач дійсно не мала ніякого відношення до лікування дитини, про яку йде мова у відеозапису. Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Статтею 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов`язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Відповідно до ст.297 ЦК України, кожен\~\~має право\~\~на\~\~повагу\~\~до\~\~його\~\~гідності та честі. Гідність\~\~та честь\~\~фізичної особи\~\~є недоторканими. Згідно зі ст.299 ЦК України, фізична\~\~особа\~\~має право\~\~на\~\~недоторканість\~\~своєї ділової репутації. Відповідно до ст.277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 48, статті 64 Закону України «Про телебачення та радіомовлення», усі передачі, які телерадіоорганізація транслювала чи ретранслювала або забезпечувала їх трансляцію чи ретрансляцію у повній та незмінній формі третьою особою (оператором телекомунікацій), повинні бути записані і зберігатися протягом 14 днів від дати їх розповсюдження, якщо у цей строк не надійшло скарги щодо їхнього змісту. У разі подання скарги щодо змісту передачі її записи зберігаються до того часу, поки скаргу не буде розглянуто і рішення стосовно неї не буде прийнято у визначеному порядку. Громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Заяву з вимогою спростування має бути подано до телерадіоорганізації у письмовій формі протягом 14 днів з дня поширення таких відомостей з письмовим повідомленням про це Національної ради. На вимогу заявника телерадіоорганізація зобов`язана надати йому можливість безкоштовного прослуховування (перегляду) відповідного фрагменту програми чи передачі або надати копію запису фрагменту з відповідною оплатою. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка [PERSON] не зверталась до ТОВ «Телерадіокомпанія «ТВА» та Національної ради із заявою про спростування неправдивих відомостей та забезпечення права надати відповідь у порядку ст.ст.64, 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення». При вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації забезпечується баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку. У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», судам роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Тобто, для розгляду даної категорії справ судам необхідно встановити: чи мало місце поширення відповідачем інформації; чи стосувалася поширена інформація позивачки; чи є підстави для визнання поширеної інформації недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності; чи призвело поширення інформації до порушення особистих немайнових прав позивачки. Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивачка має подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивачка повинна довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено її особисті немайнові права. Як встановлено судом, ефірна версія в рубриці «Теми дня» під назвою « [INFO] » на телеканалі «ТВА» не збереглася, оскільки у 14-ти денний строк не надходило скарг щодо її змісту, що відповідає положенням ч.4 ст.48 Закону України «Про телебачення та радіомовлення». Позивачка [PERSON] як на доказ поширення інформації посилається на CD-диск (а.с.117), що містить відеофайл, зроблений приватним способом. Суд вважає, сама по собі інформація про вихід в ефір сюжету під назвою « [INFO] потрапив до реанімації. Батьки звинувачують лікарів у недбальстві» не свідчить про те, що такий сюжет відповідає запису, наданому позивачкою. Диск для лазерних систем зчитування невідомого походження, який позивачка надала на підтвердження своїх позовних вимог, не може слугувати беззаперечним доказом трансляції в ефірі саме цього сюжету, який вона з невідомих джерел записала на диск. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року по справі №758/12829/15-ц. Позивачкою не надано суду доказів поширення інформації саме в тому вигляді, про який йдеться в позові, а тому в частині позовних вимог про визнання інформації такою, що не відповідає дійсності, необхідно відмовити. Крім того, з перегляду відеозапису, який наданий позивачкою, необхідно зазначити, що в сюжеті не називалося її прізвище, ім`я та по батькові. Що стосується вимоги позивачки про зобов`язання власника ТОВ «ТРК «ТВА» навести спростування неправдивої інформації у сюжеті під назвою «У Чернівцях однорічний малюк потрапив до реанімації. Батьки звинувачують лікарів у недбальстві», шляхом виготовлення та випуску нового сюжету, в якому принести публічні вибачення їй, то необхідно зазначити наступне. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Отже, чинним законодавством України встановлено, що заміна неналежного відповідача належним може відбутися тіль\-ки за ініціативою позивача, суд позбавлений можливості за своєю ініціативою проводити заміну неналежного відповідача. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка просить зобов`язати власника ТОВ «ТРК «ТВА» спростувати інформацію, яку розповсюдив телеканал. Суд вважає, що в цій частині власник Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТВА», який позивачем навіть не зазначений в якості відповідача у позовній заяві, але до нього пред`являються вимоги, є неналежним відповідачем оскільки він не має права впливати на редакційну політику телерадіокомпанії. Ні позивачкою ні її представниками в судовому засіданні не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити, оскільки позов в цій частині пред`явлено до неналежного відповідача. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зміст цивільно-правового захисту честі, гідності та ділової репутації становлять правовідносини, за яких морально потерпіла сторона наділяється правом вимагати через суд спростування відомостей, які порочать її честь, гідність та ділову репутацію, а друга сторона, яка такі відомості поширила, зобов`язана дати спростування, якщо не доведе, що відомості відповідають дійсності. Суд вважає, що оскільки в задоволенні позову в частині визнання інформації такою, що не відповідає дійсності, та про спростування інформації відмовлено, а тому не підлягають задоволенню позовні вимоги позивачки щодо стягнення моральної шкоди в сумі 100000 грн. та майнової шкоди в сумі 1074,50 грн. Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~позиції Європейського\~суду з\~прав людини\~(в\~аспекті оцінки\~аргументів учасників\~справи),\~сформованої в\~пункті 58\~рішення у\~справі «Серявін\~та інші\~проти України»\~(№4909/04):\~згідно з\~його усталеною\~практикою,\~яка відображає\~принцип,\~пов`язаний з\~належним здійсненням\~правосуддя,\~у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29. За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин. Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ТВА» про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної та майнової шкоди необхідно відмовити. Крім того, суд вважає, що оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed