Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому прохають визнати за кожною з них по 1/5 частині житлового будинку позначеного на технічному паспорті літерою А-1,а,а1 з господарськими будівлями: гараж - Б, літня кухня - В,в, сарай - Г, сарай - Д,д,д1, огорожа - № 1, кран дворовий - № 2, що знаходиться в [ADDRESS], і розташованого на земельній ділянці фонду Сарівської сільської ради, які належать їм фактично, але на які відсутній правовстановлюючий документ та технічна документація; визнати 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями, яка належала померлому [PERSON] спадковим майном та визнати за ними - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на спадкове майно, в рівних долях по 1/20 частині за кожною з них; визнати 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями, яка належала померлому [PERSON] спадковим майном (1/5-належить фактично +1/20 - отримана після смерті [PERSON]) та визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно; в цілому визнати право власності за кожною: за [PERSON], право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями (1/5-належить їй фактично +1/20 - отримана після смерті [PERSON] +1/4 - отримана після смерті [PERSON] =1/2); за [PERSON], право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями (1/5-належить їй фактично + 1/20 - отримана після смерті [PERSON] = 1/4); за [PERSON] право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями (1/5-належить їй фактично + 1/20 - отримана після смерті [PERSON] = 1/4). У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не з'явились, надавши суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача - Сарівської територіальної громади Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечують. Представник третьої особи - Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 серпня 1980 року у Сарській сільській раді Гадяцького району Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.08.1980 року (а.с. 5). Копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 04.06.1981 року, серії [NUMBER] від 04.09.1982 року підтверджується, та серії [NUMBER], що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9, 15, 17). Відповідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 18.07.1999 року у Сарській сільській раді Гадяцького району Полтавської області 18.07.1999 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 10). Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.11.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького районного управління юстиції Полтавської області 24.11.2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с. 16). Згідно довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 150/02-46 від 10.02.2016 року будинковолодіння в [ADDRESS], Гадяцького району Полтавської області станом на 01.07.1990 року згідно по господарської книги № 09 особовий рахунок № 803 відносилося до типу колгоспного двору. Членами колгоспного двору станом на 01.07.1990 року були: [PERSON], голова домогосподарства - 1/5 частина, [PERSON], дружина - 1/5 частина, [PERSON], дочка - 1/5 частина, [PERSON], дочка - 1/5 частина, [PERSON], син - 1/5 частина (а.с. 18). Із довідки виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 193/02-46 від 19.02.2016 року вбачається, що при будинковолодінню в [ADDRESS], Гадяцького району Полтавської області, значиться земельна ділянка 0,27 га, не приватизована, належить до фонду земель сільської ради. Державний акт не видавався (а.с. 19). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.06.1992 року підтверджується факт смерті [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 20). Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] з ним були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Інших зареєстрованих станом на [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 191/02-46 від 19.02.2016 року (а.с. 22). 13.03.1993 року після померлого [PERSON] видано державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори свідоцтво про право на спадщину по закону, а саме на вклад з належними процентами та компенсацією, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 21). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.09.2006 року підтверджується факт смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 24). Померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав станом на [INFO] за адресою: [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] разом з ним були зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Інших зареєстрованих станом [INFO] не значилось, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Сарівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області № 192/02-46 від 19.02.2016 року (а.с. 25). Із копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] вбачається, що дане домоволодіння складається з житлового будинку - А-1,а,а1, гаража - Б, літньої кухні - В,в, сараю - Г, сараю - Д,д,д1, огорожі - № 1, крану дворового - № 2 (а.с. 26-29). Згідно пояснення Гадяцької державної нотаріальної контори від 17.02.2016 року № 93/02-14 [PERSON] було відмовлено в оформленні спадкових прав на майно померлого [INFO] [PERSON] у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів на житловий будинок у [ADDRESS] (а.с. 23). У повідомленні Гадяцької державної нотаріальної контори № 146 від 09.03.2016 року зазначено, що після померлого [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа заведена на підставі фактичного прийняття. 13 березня 1993 року видавалось свідоцтво про право на спадщину на грошові заощадження, на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [INFO] [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась (а.с. 52). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 120 ЦК Української РСР передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Згідно ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із ст. 548 ЦК Української РСР вбачається, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з ч.ч. 2, 3 ст. 1225 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно пложень ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У ч. 3 ст. 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Отже, домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], Гадяцького району Полтавської області, належало до типу колгоспного двору, членами якого були [PERSON], [PERSON] та позивачі - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], у зв'язку з чим їм належало по 1/5 частині даного домоволодіння кожному. [PERSON] помер [INFO], після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/5 частина вищезазначеного будинковолодіння. Після його смерті спадщину прийняли його дружина - [PERSON], та діти: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки на момент смерті спадкодавця постійно з ним проживали, фактично вступивши в управління його майном. Таким чином, 1/5 частину домоволодіння прийняли в рівних долях чотири спадкоємці, тобто по 1/20 частині кожний, після чого вони стали власниками ? частини домоволодіння кожний. [INFO] помирає [PERSON], залишивши після себе спадщину, до складу якої входить ? частина домоволодіння [ADDRESS], Гадяцького району Полтавської області. Спадщину після нього прийняла його мати - [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом, яка на момент його смерті постійно з ним проживала. Також, на момент смерті [PERSON] разом з ним проживала його сестра [PERSON], проте вона є спадкоємицею другої черги за законом. Отже, [PERSON] отримала у власність ? частину домоволодіння. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved