Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 18 971 грн. та моральної шкоди на загальну суму розмірі 16 536 грн., мотивуючи тим, що 08 грудня 2015 року, приблизно о 19 год. 00 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись вулицею Торгова в м.Бучач, напроти будинку №18 здійснив наїзд на пішохода [PERSON] В результаті дорожньо - транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. 27 липня 2016 року ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» подала заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого - [PERSON], синів загиблого - [PERSON] та [PERSON] до ПАТ «HACK «Оранта». Зміст страхового відшкодування складався з вимог здійснити виплату моральної шкоди у розмірі 16 536,00 гри. та витрат на поховання у розмірі 18 971,00 грн. Загалом сума страхового відшкодування становила 35 507,00 грн. 22 вересня 2017 року відповідач направив на адресу ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» лист, в якому міститься відмова у виплаті страхового відшкодування. Відповідач мотивує відмову відсутністю претензій у позивачів до водія [PERSON] під час судового розгляду, що знайшло відображення у вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.11.2016 року. Відмова відповідача є необгрунтованою та такою, що грубо порушує права позивачів на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] не з'явилися, однак останній подав заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у їхній відсутності. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 08 грудня 2015 року, приблизно о 19 год. 00 хв., водій [PERSON], керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер [NUMBER], рухаючись вул.Торгова в м.Бучач, напроти будинку №18 здійснив наїзд на пішохода [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці пригоди. Вироком Бучацького районного суду від 15 листопада 2016 року, який набрав законної сили, [PERSON] було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку - два роки. 27 липня 2016 року ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» подала заяву до ПАТ «HACK «Оранта» про виплату страхового відшкодування в інтересах дружини загиблого - [PERSON], синів загиблого - [PERSON] та [PERSON], а саме, виплату моральної шкоди у розмірі 16 536,00 гри. та витрат на поховання у розмірі 18 971,00 грн. 22 вересня 2017 року ПАТ «HACK «Оранта» направив на адресу ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність претензій позивачів до водія [PERSON], про що зазначено у вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 15.11.2016 року. До сфери обов'язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон №1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-ІV). Згідно зі статтею 6 Закону №1961-ІV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-ІУ (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо- транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу. Стаття 37 Закону містить виключний перелік підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). В даному переліку не зазначена як підстава для відмови у проведенні регламентної виплати - добровільне відшкодування шкоди водієм джерела підвищеної небезпеки. Отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не звільняє відповідача від обов'язку виплати страхового відшкодування у випадку повного чи часткового відшкодування шкоди водієм джерела підвищеної небезпеки. Відповідач не виконав своїх зобов'язань та, незважаючи на неодноразові звернення, не виплатив належне страхове відшкодування в розмірі 35 507,00грн. Згідно ч.3 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Станом на 08 грудня 2015 року мінімальна заробітна плата становила 1 378,00 грн. Таким чином, страхове відшкодування моральної шкоди складає 16 536, 00 грн. Згідно ч.4 ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Судом встановлено, що витрати на поховання [PERSON], які підтверджуються наданими позивачами товарними чеками,становлять 18 971,00 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved