Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Територіальної громади в особі Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 5,3807 га ( кадастровий № 2322188600:04:001:0109) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, обґрунтовуючи позов тим, що 03.06.2016 року померла їх мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначену земельну ділянку. Позивачі являються спадкоємцями за заповітом, який був посвідчений 24.05.2005 року секретарем Степненської сільської ради, реєстровий №95. Позивачі прийняли спадщину, відкриту після смерті матері своєчасно, подавши відповідні заяви до Запорізької районної державної нотаріальної контори, у звязку з чим була відкрита спадкова справа, але оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку на спадкову земельну ділянку вони не мають можливості у звязку з тим, що у них відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку, а саме, Державний акт на право приватної власності на землю, який посвідчує право власності спадкодавиці, тому нотаріусом [PERSON] 12.04.2017 року їм була видана Постанова про відмову в вчинені нотаріальної дії, що змусило позивачів звернутися до суду з позовом. У судове засідання позивачі не зявилися, від представника позивачів надійшла до суду заява, у якій вона підтримала позов в повному обсязі, просила позов задовольнити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач по справі представник територіальної громади Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином про місце та час розгляду справи, надав суду заяву, в якій позов визнав, просив суд розглянути справу за відсутності представника. Третя особа - представник Запорізької районної державної нотаріальної контори Запорізької області у судове засідання не зявився, надав суду заяву, у якій проти позову не заперечував, просив суд розглянути справу за їхньої відсутності. Суд за вказаних обставин вважає за можливе розгляд справи за відсутності зазначених осіб, які беруть участь у справі і не зявились. Розглянувши матеріали справи, дослідивши усі докази у сукупності, суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт смерті 03.06.2016 року [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про її смерть. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Факт родинних відносин [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]), [PERSON] із померлою [PERSON], підтверджений наданими свідоцтвами про їх народження, де у графі мати зазначена «Власенко Любов Микитівна». Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивачі звернулися до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується копією спадкової справи №369/2016, яка була відкрита 09.11.2016 . В матеріалах наданої суду спадкової справи №369/2016 року мається заповіт, який був посвідчений 24.05.2005 року секретарем Степненської сільської ради, реєстровий №95, в якому [PERSON] зробила заповідальне розпорядження : належну їй земельну ділянку вона заповідала позивачам в рівних частках . Вищезазначений заповіт на час відкриття спадщини не змінений та не відмінений, про що мається відповідна відмітка. Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року вбачається, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2017 року, виданої Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, позивачам було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку у звязку з відсутністю у спадкоємців оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно зі ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить спадкоємцям на загальних підставах зі збереженням його цільового призначення. У відповідності до ч. 2, 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За змістом п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Як зазначено в п. 5.2. Інструкції «про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі», видача дубліката втраченого Державного акту на право власності на земельну ділянку передбачена лише його власнику. Право власності померлої [PERSON] на спадкову земельну ділянку площею 5,3807 га (кадастровий № 2322188600:04:001:0109) для ведення товарного сільсько-господарського виробництва, що розташована на території Степненської сільської ради Запорізького району Запорізької області, підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ЗП №114306 від 29.06.2005 р., та Витягом ДЗК від 21.09.2017 року №НВ-2303522022017. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. З огляду на те, що позов визнаний відповідачем та таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб, суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]В та [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки задоволення їх позовних вимог не порушує невизнанні або оспорюванні права, свободи чи інтереси будь-яких осіб та вважає за можливе визнати за ними право власності на спадкову земельну ділянку по 1/2 частині за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved