Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітнього сина у зв'язку з навчанням. В позові посилаються на те, з 24.07.1993 року [PERSON] перебувала в шлюбі з відповідачем, який було розірвано 19.11.2013 року рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці. Вказують на те, що від спільного проживання у них народилася двоє дітей: позивач [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], діти знаходиться на утриманні у позивача [PERSON] Також вказують, що на даний час вони з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Посилаються в позові на те, що позивач [PERSON], який є повнолітнім, на даний час навчається у вищому професійному художньому училищі №5 на 1-му курсі, а тому відповідач повинен сплачувати аліменти до закінчення навчання. Вважають, що оскільки відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярний дохід, то кошти на утримання дітей потрібно стягувати в твердій грошовій сумі. Угоди про добровільну сплату аліментів на неповнолітню доньку та повнолітнього сина між сторонами не досягнуто, участі в утриманні та вихованні дітей відповідач не бере та ніяких коштів не надає, інших дітей, чи батьків, які перебувають на утриманні у відповідача немає, стан здоров'я відповідача задовільний. Просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Також просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, до закінчення ним навчання, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Крім того просять стягнути з відповідача на їх користь аліменти за минулий час, а саме за 3 роки, на утримання [PERSON] та [PERSON] в сумі 36000,00 грн. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засідання позов підтримали повністю та дали пояснення аналогічні позовним вимогам. Просять позов задовольнити повністю та не заперечують проти постановлення рішення при заочному розгляді справи. Відповідач [PERSON] 08.09.2014 року в судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки та не подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, хоча своєчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи, про свідчить розписка в повідомленні про дату наступного судового засідання. Однак 24.07.2014 року в судовому засіданні відповідач пояснив суду, що позов є необґрунтованим. Вказує, що він піклується про дітей та по можливості надає їм матеріальну допомогу. Крім того вказав, що донька [PERSON] майже все літо проживали разом із ним в с. Чорнівка, Новоселицького району, Чернівецької області. Вважає, що з нього не слід стягувати аліменти, оскільки він добровільно надає дітям матеріальної допомоги. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідача відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивачів ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 24.07.1993 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19.11.2013 року рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці. Також встановлено, що від спільного проживання у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем і батьком дітей є відповідач. Згідно довідки, вищого професійного художнього училища №5 м. Чернівців, №391 від 27.03.2014 року позивач [PERSON], у 2013 році вступив до вказаного навчального закладу. Навчальний заклад закінчує 21.06.2015 року. Встановлено, що відповідач [PERSON] працює в Чорнівській сільській раді, Новоселицького району, Чернівецької області, сторожем з 08.07.2014 року. має регулярний дохід, при цьому участі у вихованні та утриманні дитини не бере, коштів на утримання дитини не надає, стан його здоров'я задовільний, а тому суд приходить до висновку, що аліменти слід стягувати в частці від його заробітку, а не в чіткій грошовій суммі. Посилання відповідача на те, що він утримує дітей матеріально не підтверджується жодними доказами, а тому дані твердження суд не бере до уваги. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Статею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 199 Сімейного Кодексу України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до норм ст. 200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі вказаних норм закону та виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. З відповідача слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO], в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. Крім того слід стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] аліменти на його утримання на час (період) навчання, в частці від заробітку в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на особу відповідного віку, до закінчення ним навчання, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. При цьому суд вважає, що такий розмір аліментів ніяким чином не буде порушувати інтересів дитини і повнолітнього сина та є достатнім для задоволення їх потреб, зважаючи на обставини встановлені по справі і обов'язок батьків утримувати дітей в рівних частинах. Також суд вважає, що слід відмовити в позові в частині стягнення аліментів за минулий час, оскільки позивачі не надали суду докази того, що вони вживали заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могли їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Крім цього відповідно до ст. 88 ч.2 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial