Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до договору дарування від 21 грудня 2005року вони є власниками квартири [ADDRESS], в якому проживають та зареєстровані й на сьогодні. Разом з позивачами за вказаною адресою, також, зареєстровані чоловік [PERSON], два сини [PERSON], [PERSON], відповідач по справі та її донька [PERSON] З квітня 2013року відповідач зі своєю малолітньою донькою [PERSON] припинили проживання у вказаній квартирі забравши свої речі. На даний час їх місце перебування позивачам не відоме. В зв'язку з цим, позивачі просять суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування цим житловим приміщенням В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без її участі. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до суду не з'явилась, про час та день розгляду справи була повідомлена належно, заяв про відкладення розгляду справи чи клопотань до суду не надходило. На підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 21.12.2005року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Разом з ними за вказаною адресою проживають та є зареєстрованими чоловік позивача [PERSON] - [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], колишня невістка, яка є відповідачем по справі - [PERSON], та онучка позивача - малолітня [PERSON]. Наведені обставини підтверджуються довідкою Ф.3 виданою КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 7. (а.с.10) Як слідує з пояснень позивача, та матеріалів позовної заяви, відповідач по справі та її малолітня дочка в квітні 2013року забрали свої речі, та пішли проживати за іншою адресою. Причиною того, стало розірвання шлюбу між відповідачем та сином позивача. На даний час їх місце проживання позивачам не відоме. Позивачі не укладали ніяких договорів з відповідачем, не виганяли її з квартири. Відповідач в силу зміни особистих сімейних обставин, залишила помешкання позивачів, не несе жодних витрат по утриманню житла. Факт того, що відповідач понад рік не проживає в квартирі [ADDRESS], в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON],та [PERSON] Згідно п.2 ст. 405 ЦК України при тимчасовій відсутності члена сім'ї власника житла, він втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку, а тому, суд вважає за можливе визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеним житлом. На підставі викладеного,

Outcome: approved