Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-27 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до суду, в якому просять визнати за ними у рівних частках право власності на житловий будинок № 48 по вул. Ватутіна в м. Мелітополі Запорізької області за набувальною давністю. В обґрунтування позову вказують, що у січні 2003 року до них звернувся [PERSON] з проханням здійснювати за ним постійний догляд у звязку з похилим віком та тяжким станом здоровя, запропонував жити разом з ним у належному йому будинку № 48 по вул. Ватутіна у м. Мелітополі. Він також запропонував купити житловий будинок за 2500 доларів США. Будинок був у ветхому стані і потребував капітального ремонту. Позивачі дали згоду на усі пропозиції [PERSON] і в середині січня 2003 року перевезли до вказаного будинку особисті речі, меблі, та побутову техніку. Після переїзду до [PERSON] позивачі розрахувалися з ним та сплатили за будинок 2500 доларів США та почали користуватися будинком яке своєю власністю. 01.02.2003 року почали робити капітальний ремонт будинку, одночасно мешкаючи в ньому. 01.04.2003 року [PERSON] помер, позивачі поховали його за власний рахунок. Спадкоємців у [PERSON] немає. Нажаль, позивачі не встигли оформити купівлю продаж будинку нотаріально, враховуючи довірчі відносини. [PERSON] називав позивачів дітьми, позивачі відносилися до нього як до батька. Хоча його стан здоров'я був поганий, позивачі вважали, що він проживе ще кілька років. Ще однією причино того, що при житті [PERSON] позивачі не оформили нотаріальний договір було те, що вартість переоформлення була дуже великою, а усі гроші уходили на капітальний ремонт будинку. Усі сусіди по вул. Ватутіна у м. Мелітополі знали, що позивачі купили будинок [PERSON] і здійснюють там капітальний ремонт з його відома та згоди. Неодноразово [PERSON] пояснював сусідам, що позивачі є новими власниками будинку. З січня 2003 року по даний час на протязі більш ніж 14 років позивачі добросовісно, безперервно володіють та відкрито користуються даним житловим будинком як своїм власним, доглядають за будинком та утримують його, постійно роблять в ньому поточні та капітальний ремонт. Позивачі в судове засідання 28 серпня 2017 року не зявилися, до суду надали заяву про слухання справи без їх присутності. На задоволенні позовних вимог наполягають. В минулому засіданні позивачі, їх представник [PERSON] позов підтримали за обставинами, в ньому вказаними, просили задовольнити заяву. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить прийняти рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення свідків, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 15.06.1957 року, копії акта приймання індивідуального домоволодіння від 22.12.1960 року, копії журналу внутрішніх обмірів КП Мелітопольське МБТІ від 23.01.1961 року, [PERSON], на праві безстрокового користування, було відведено земельну ділянку за адресою вул. Ватутіна, 48 в м. Мелітополі, для будівництва житлового будинку /а.с. 8, 9-10, 11-12/. Згідно листа КП «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 10 серпня 2017 року, право власності на житловий будинок № 48 по вул.. Ватутіна в м. Мелітополі зареєстровано за [PERSON] на підставі договору про право на забудову від 22.06.1957 року № 2193. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] переїхали у житловий будинок № 48 по вул. Ватутіна в м. Мелітополі та почали робити капітальний ремонт, що підтверджується договором від 01.02.2003 року на виконання робіт, а саме ремонту житлового будинку по вул. Ватутіна, 48 в м. Мелітополі, копією довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2003 року, копією акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2003 року /а.с.13-23/. 01.04.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Мелітопольського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 690 /а.с.24/. Згідно листа Мелітопольської державної нотаріальної контори № 2040/01-16, спадкова справа після померлого 01.04.2003 року [PERSON] не заводилась. Відповідно до копії довідки від 14.07.2017 року, виданою головою квартального комітету, за домовленістю з [PERSON], [PERSON] [PERSON] з січня 2003 року по даний час постійно мешкають однією родиною у житловому будинку № 48 по вул. Ватутіна у м. Мелітополі, володіють та користуються ним як своєю власністю. З весни 2003 року по осінь 2007 року [PERSON] та [PERSON] зробили у вказаному будинку ремонт. /а.с.26/. Крім того, допитані судом в судовому засіданні 10.08.2017 року свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON], показали, що вони проживають по сусідству з позивачами [PERSON] та [PERSON]. Їм відомо, що [PERSON] та [PERSON] в 2003 році придбали у [PERSON] житловий будинок № 48 по вул. Ватутіна в м. Мелітополі та з того часу проживають у зазначеному будинку, зробили ремонт. Крім того, позивачі за свій рахунок займалися похованням [PERSON] Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Враховуючи,що ч.1 ст.344 ЦК України передбачає 10 річний строк відкритого, та безперервного строку володіння майном, вважаю, що у суду є підстави для задоволення позову. Тому на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що позивачі більше 14 років добросовісно та безперервно володіють та відкрито користуються спірним житловим будинком як своїм власним, доглядають за будинком та утримують його, постійно роблять в ньому поточний та капітальний ремонт, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], [PERSON] в рівних частках право власності на житловий будинок № 48 по вул. Ватутіна в м. Мелітополі Запорізької області за набувальною давністю.

Outcome: approved