Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07.05.2019 року звернулась у суд з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачку [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у будинку [ADDRESS] , а також зобов`язати відповідачку [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні вищевказним житловим будинком у спосіб зняття її з реєстрації за вказаною адресою. Судові витрати у справі позивачка просить покласти на відповідачку. Ухвалою судді від 03.06.2019 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачці [PERSON] термін для усунення її недоліків, визначених у цій ухвалі. Ухвалою судді\~від 12.06.2019\~року,\~після усунення\~недоліків,\~а також\~після отримання\~у встановленому\~порядку інформації\~про зареєстроване\~місце проживання\~(перебування)\~відповідачки [PERSON] ,\~яка не\~є підприємцем,\~вказану позовну\~заяву прийнято\~до розгляду тавідкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено дату підготовчого судового засідання у справі 10.07.2019 року, 12.30 год.. \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] 16.05.2019 року звернулась у суд з позовною заявою, в якій, з урахуванням поданих 12.11.2019 року додаткових письмових пояснень та уточнень, просить визнати недійсними свідоцтва про право власності на спадщину, посвідчені 08.12.2014 року державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області Батлюком В.І. спадкоємцю майна [PERSON] , який помер [INFO] , його дочці [PERSON] , спадкова справа № 143/2014 рік, зареєстровані у реєстрі за № 452 та за № 454, - у частині права на спадщину за законом на ѕ частки\~житлового будинку\~з трьох\~житлових кімнат\~розміром житлової\~площі 43,3\~кв.\~м.\~та кухні,\~загальною площею\~114,9\~кв.\~м.,\~позначений на\~плані під\~літерою А-1, та господарських будівель і споруд: літньої кухні Б, сараю В, убиральні Г, сараю Д, огорожі № 1, розташованого у [ADDRESS] , а також житлового будинку\~з однієї\~житлової кухні,\~розміром житлової\~площі 15,4\~кв.\~м.,\~загальною площею\~25,9\~кв.\~м.,\~позначений на\~плані під\~літерою А-1, та господарських будівель і споруд: сараю Б, бані В, убиральні Г, розташованого у [ADDRESS] ; визнати недійсною свою заяву про відмову від спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , посвідчену 27.11.2014 року секретарем Нижньорожанківської сільської ради Сколівського району Львівської області Хрипта А.М., зареєстровану у реєстрі за № 83; визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого у [ADDRESS] та на Ѕ частину житлового будинку\~з відповідною\~частиною приналежних\~до нього\~господарських будівель\~та споруд, розташованого у [ADDRESS] , як майно, що набуте подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу та є об`єктом права спільної сумісної власності їх подружжя; визнати за нею право власності на ј частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого у [ADDRESS] та на ј частину житлового будинку\~з відповідною\~частиною приналежних\~до нього\~господарських будівель\~та споруд, розташованого у [ADDRESS] , - у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . Одночасно із позовною заявою позивачкою [PERSON] подано клопотання про відстрочення судового збору за пред`явлення такої позовної заяви до ухвалення судового рішення по справі, а також заяву про забезпечення її позову у виді накладення арешту на спірні обєкти нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду, постановленою 20.05.2019 року у цивільній справі № 453/589/19, провадження № 2-з/453/9/19, заяву [PERSON] \~про забезпечення\~позовузадоволено.\~Накладено арешт\~на житловий\~будинок з\~господарськими будівлями\~та спорудами\~за адресою:\~ [ADDRESS] та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді\~від 03.06.2019\~року,після\~отримання у\~встановленому порядку\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання (перебування)\~відповідачки [PERSON] ,\~яка не\~є підприємцем, позивачці [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення справі, подану нею\~позовну заяву\~прийнято до\~розгляду тавідкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження. Визначено дату підготовчого судового засідання у справі 10.07.2019 року, 12.00 год.. Ухвалою суду від 10.07.2019 року, постановленою у підготовчому судовому засіданні у нарадчій кімнаті, об`єднано в одне провадження цивільну справу № 453/589/19, провадження 2/453/307/19, за позовом [PERSON] до [PERSON] , з участю третіх осіб [PERSON] та Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області, про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними, визнання права власності на Ѕ частину майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, та визнання права власності на ј частину майна у порядку спадкування за законом, із цивільною справою № 453/528/19, провадження № 2/453/289/19, за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи\~такою,\~що втратила\~право на\~користування житловим\~приміщенням,\~усунення перешкод\~у користуванні\~житловим приміщенням\~шляхом зняття\~з реєстрації, присвоєно справі єдиний унікальний номер 453/528/19 та номер провадження 2/453/289/19. \~ \~ \~ \~Ухвалами суду від 10.07.2019 року, постановленими у підготовчому судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Славську селищну раду Сколівського району Львівської області, а також витребувано від Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області та від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області письмові докази по справі. Підготовче судове засідання у справі відкладено. Визначено нову дату підготовчого судового засідання у справі 16.09.2019 року, 14.30 год.. \~ \~ \~ \~24.07.2019 року із супровідним листом за вх. № 3289 від Сколівського ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області на адресу суду надійшли витребувані письмові докази по справі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2014 року за № 120141403000000449 за фактом смерті [PERSON] \~ \~ \~ \~19.08.2019 року із супровідним листом за вх. № 3293 від Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області на адресу суду надійшли витребувані письмові докази по справі належно засвідчена копія спадкової справи № 143/2014 р. після смерті [PERSON] який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Підготовче судове засідання, котре було призначене на 16.09.2019 року о 14.30 год., не відбулося у зв`язку із перебуванням головуючого у справі судді Микитина В.Я. на лікарняному. Визначено нову дату підготовчого судового засідання у справі 12.11.2019 року, 10.00 год.. Ухвалою суду від 12.11.2019 року підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до розгляду по суті. Визначено дату судового засідання щодо розгляду справи по суті 03.12.2019 року, 14.00 год.. Судове засідання, котре було призначене на 03.12.2019 року о 14.00 год., не відбулося у зв`язку із відсутністю у приміщенні Сколівського районного суду Львівської області упродовж робочого дня електроенергії та неможливістю здійснення технічної фіксації судового засідання. Визначено нову дату судового засідання щодо розгляду справи по суті 28.01.2020 року, 10.00 год.. У судовому засіданні, котре було призначене на 28.01.2020 року о 10.00 год., розпочато розгляд справи по суті, присутніми учасниками справи здійснено виступ із вступним словом, надано пояснення по справі, третя особа [PERSON] за її згодою надала показання як свідок, здійснено допит свідків [PERSON] та [PERSON] , після чого судом оголошено перерву у розгляді справи до 10.03.2020 року, 11.00 год., для повторного виклику свідка [PERSON] , що не з`явився з поважних причин. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні, котре було призначене на 10.03.2020 року о 11.00 год., продовжено розгляд справи по суті, здійснено допит свідка [PERSON] , досліджено зібрані по справі письмові докази, оголошено про закінчення з`ясування судом обставин справи та перевірки їх доказами, після чого судом оголошено перерву у розгляді справи перед проведенням судових дебатів до 10.04.2020 року, 12.00 год.. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10.04.2020 року судом продовжено перерву у розгляді справи до 18.05.220 року, 11.00 год., у зв`язку із неявкою учасників справи у судове засідання та задоволенням клопотання уповноваженого представника [PERSON] адвоката Павкович О.В. про продовження перерви у судовому розгляді справи в силу оголошеної на усій території України надзвичайної ситуації через карантин та неможливістю прибути у судове засідання. У судовому засіданні, котре було призначене на 18.05.2020 року о 11.00 год., продовжено розгляд справи, проведено судові дебати по справі, присутні учасники справи обмінялися репліками, після чого суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення по справі. Позов [PERSON] обґрунтовано тим, що [PERSON] зареєстрована у житловому будинку по [ADDRESS] , куди вселилася за згодою свого чоловіка, а батька [PERSON] [PERSON] , однак після його смерті там фактично не проживає, а виїхала на постійне місце проживання в іншу місцевість. Зазначає, що вона є одноосібним власником вищевказаного житлового будинку, у котрому зареєстрована та проживає разом із членами своєї сім`ї. У свою чергу, [PERSON] не є членом її сім`ї у розумінні положень ч. 2 ст. 64 ЖК Української РСР, а саме приходиться [PERSON] дружиною її батька (мачухою), яка відмовилася від спадщини після смерті останнього на користь [PERSON] .. Тому вказує на необхідність припинення у [PERSON] права користування приміщенням у належному їй на праві власності житловому будинку. Звертає увагу суду на ту обставину, що [PERSON] , маючи надалі зареєстроване місце проживання у належному [PERSON] на праві власності домоволодінні і не являючись членом її сім`ї, тим самим чинить їй перешкоди, зокрема порушує її право власності щодо вказаного домоволодіння, тобто право вільно ним користуватись і розпоряджатись, так як добровільно відмовляється знятися з реєстрації за вказаною адресою, хоча має інше житло, де може зареєструвати своє місце проживання. Відтак [PERSON] , виходячи з положень ст. ст. 316-319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 116, 150, 156 ЖК Української РСР, була змушена звертатись до суду із даним позовом, у котрому обрала одночасно два способи захисту визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а також усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом зняття [PERSON] з реєстрації у належному [PERSON] на праві власності житловому будинку. Позов [PERSON] , з урахуванням поданих додаткових письмових пояснень до нього та його уточнень, обґрунтовано тим, що вона з березня 1989 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , за час котрого, а саме восени 1989 року та влітку 1992 року у с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області були збудовані два житлові будинки по [ADDRESS] [ADDRESS] , з приналежними до них господарськими будівлями та спорудами. Право власності на перший з них було зареєстровано за [PERSON] у жовтні 1989 року, а на другий у вересні 2010 року. Таким чином вважає, що обидва зазначені житлові будинки відносяться до об`єктів, котрі належали їх подружжю з [PERSON] на праві спільної сумісної власності. [INFO] [PERSON] помер внаслідок пожежі, котра виникла в одному із вищевказаних житлових будинків, а саме у будинку по [ADDRESS] . Після смерті чоловіка, а батька [PERSON] та [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу котрої входить право на Ѕ частини домоволодінь, розташованих у [ADDRESS] [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не складав, а тому спадкування після його смерті повинно відбуватись за законом. Прийняти спадщину після смерті [PERSON] мала намір вона як його дружина, а також [PERSON] як одна із його дочок. При цьому, вони обидві на час відкриття спадщини проживали та були зареєстрованими разом із спадкодавцем в одному житловому будинку по [ADDRESS] . Однак, вирішуючи питання про оформлення спадщини, між ними обома була досягнута усна домовленість, за змістом котрої [PERSON] , в силу відсутності коштів на відновлення житлового будинку, що був пошкоджений внаслідок пожежі, відмовляється від своєї частки на спадщину після смерті [PERSON] на користь [PERSON] , а взамін буде мати право до смерті безперешкодно проживати та мати зареєстроване місце проживання у житловому будинку по [ADDRESS] у спосіб зайняття літньої кухні, а також право на безперешкодне користування житловим будинком по [ADDRESS] . Про таку домовленість було відомо іншій дочці [PERSON] [PERSON] , яка спадщину у встановленому порядку після смерті батька не прийняла. Досягнувши зазначеної домовленості, протягом визначеного законом строку [PERSON] подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька, а вона, у свою чергу, подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка на користь [PERSON] , після чого остання одна оформила спадщину та організувала роботи щодо відновлення житлового будинку після пожежі. При цьому, правовстановлюючих документів на успадковане [PERSON] майно [PERSON] не бачила, а вважала, що мова йде про спадкування виключно тієї частини майна, котра належала покійному [PERSON] .. Так тривало до березня 2019 року, коли одного разу повернувшись додому, [PERSON] виявила, що двері літньої кухні у будинку по [ADDRESS] зачинені на новий замок, а її особисті речі у літній кухні відсутні, після чого, вона отримала виклик до суду разом із позовом [PERSON] про усунення перешкод у спосіб зняття з реєстрації, а також додатки до нього. Попередньо їй стало відомо, що за [PERSON] нотаріусом оформлено право не лише на належну [PERSON] половину майна, а й на іншу половину цього майна, котра за законом належить їй. Відтак, враховуючи допущену помилку щодо обставин правочину, пов`язаного із відмовою від спадщини, з посиланням на положення ст. ст. 15-16, 203, 229, 1223, 1261, 1268-1269, 1272, 1274 ЦК України, [PERSON] була змушена звертатись до суду із даним позовом, у котрому обрала одночасно чотири способи захисту визнання своєї заяви про відмову від спадщини недійсною, визнання свідоцтв про право на спадщину, посвідчених на користь [PERSON] недійсними у частині Ѕ успадкованого майна, визнання права власності на Ѕ частину майна, що є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, та визнання права власності на ј частину майна у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. [PERSON] , а також її уповноважена представник адвокат Ковтун Т. С., у судових засіданнях щодо розгляду справи по суті позовні вимоги [PERSON] підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, проти позовних вимог [PERSON] заперечили у повному обсязі з підстав, наведених у поданому 21.06.2019 року за вх. № 2758 відзиві на цю позовну заяву (том 1, а. с. 93-94), просили у такому позові відмовити. Зокрема, на підтвердження своїх заперечень проти позову [PERSON] , [PERSON] вказує на те, що хоча й обидва спірні будинки дійсно були збудовані її батьком [PERSON] за час перебування у шлюбі з [PERSON] , однак житловий будинок, що по [ADDRESS] вщент згорів після пожежі, а, отже, не міг бути предметом спадкування. Натомість усі відновлювальні роботи проводилися виключно [PERSON] , а фактично має місце побудова нового будинку взамін старого за зазначеною адресою. Крім того, вказує на існуючу письмову відмову [PERSON] від усіх своїх прав на спірні будинки, а тому [PERSON] вважає, що як єдина спадкоємець після смерті батька, яка прийняла спадщину, правомірно успадкувала спірні об`єкти нерухомого майна, у зв`язку з чим підстав для визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом, як і визнання за [PERSON] права власності на ѕ частин такого майна, немає. Уповноважена представник [PERSON] адвокат Павкович О.В. у судових засіданнях щодо розгляду справи по суті проти позовних вимог [PERSON] заперечила у повному обсязі, просила у такому позові відмовити, натомість позовні вимоги [PERSON] підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відзиву на позовну заяву [PERSON] у запропоновані судом строки та порядку [PERSON] не подано. Третя особа\~у справі\~ [PERSON] \~у судовому\~засіданні щодо\~розгляду справи\~по суті,\~котре було\~призначене на\~28.01.2020\~року о\~10.00\~год.,\~висловила позицію\~на підтримку\~позовних вимог\~ [PERSON] ,\~а позовні\~вимоги [PERSON] \~вважала безпідставними\~та такими,\~що не\~підлягають до\~задоволення.\~Будучи за\~її згодою,\~у порядку\~ст.\~234\~ЦПК України,\~допитаною як\~свідок,\~надала показання,\~згідно з\~котрими підтвердила\~факт побудови\~двох спірних\~житлових будинків\~її батьком\~ [PERSON] \~та його\~дружиною [PERSON] \~за час\~перебування у\~зареєстрованому шлюбі.\~Також зазначила\~про наявність\~усної домовленості\~між своєю\~сестрою [PERSON] \~та дружиною\~батька \~ [PERSON] \~під час\~вирішення питання\~про оформлення\~спадщини після\~смерті батька\~ [PERSON] ,\~за змістом\~якої сестра\~за власні\~кошти буде\~здійснювати відновлювальні\~роботи збудованого\~батьком та\~ [PERSON] \~житлового будинку\~по [ADDRESS] \~після пожежі,\~а [PERSON] \~взамін відмовиться\~на користь\~останньої від\~частки у\~спадщині після\~смерті свого\~чоловіка [PERSON] ,\~однак буде\~мати право\~безперешкодно проживати\~до часу\~смерті у\~літній кухні,\~приналежній до\~вищевказаного будинку,\~а також\~використовувати інший\~спірний будинок\~для власних\~потреб.\~Незважаючи на\~таку досягнуту\~домовленість,\~сестра чинить\~перешкоди дружині\~їх батька\~у проживанні\~за місцем\~реєстрації.\~Щодо проведення\~відновлювальних робіт\~житлового будинку\~по [ADDRESS] ,\~то підтвердила,\~що такі\~проводила сестра\~згідно існуючої\~між нею\~та [PERSON] \~домовленості,\~однак мова\~не йде\~про будівництво\~нового будинку,\~а лише\~відновлення старого\~та здійснення\~у ньому\~ремонту в\~існуючій конфігурації.Письмових пояснень на позовні заяви зазначеною третьою особою у запропоновані судом строки та порядку не подано. Третя особа у справі Сколівська державна нотаріальна контора Львівської області, будучи кожного разу завчасно та належно повідомленою про дату, час та місце підготовчого засідання та судових засідань щодо розгляду справи по суті, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, подала клопотання вх. № 2601 від 12.06.2019 року (том 1, а. с. 92), в якому просила проводити розгляд справи без участі такого представника, а при вирішенні спору у частині позову [PERSON] поклалася на розсуд суду, у частині позову [PERSON] заперечила. Письмових пояснень на позовні заяви зазначеною третьою особою у запропоновані судом строки та порядку не подано. Третя особа\~у справі\~ Славська\~селищна рада\~Сколівського району\~Львівської області,\~будучи кожного\~разу завчасно\~та належно\~повідомленою про\~дату,\~час та\~місце підготовчого\~засідання та\~судових засідань\~щодо розгляду\~справи по\~суті,\~явку уповноваженого\~представника у\~судове засідання\~не забезпечила,\~подала клопотання\~вх.\~№ 3472\~від 15.08.2019\~року (том\~1,\~а.\~с.\~124),\~в якому\~просила проводити\~розгляд справи\~без участі\~такого представника,\~а при\~вирішенні спору\~поклалася на\~розсуд суду.\~Письмових пояснень\~на позовні\~заяви зазначеною\~третьою особою\~у запропоновані\~судом строки\~та порядку\~не подано.\~ Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх у судових засіданнях щодо розгляду справи по суті учасників справи, показання свідків, давши належу оцінку письмовим доказам, зібраним у справі, суд дійшов такого висновку. Відповідно до\~ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. У пункті 35 рішення від 12 березня 2009 року у справі «Плахтєєва та Плахтєєв проти України» (заява № 20347/03; рішення від 12 березня 2009 року) Європейський суд з прав людини вкотре наголосив на гарантованому кожній особі праві на звернення до суду з позовом щодо її прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У свою чергую, критерії належності, допустимості, достовірності та достатності доказі регламентовані статтями 77-80 ЦПК України. Дотримуючись положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також виходячи із наведених вище норм національного процесуального законодавства, суд, перевіряючи порушення прав позивачів [PERSON] та [PERSON] цивільного характеру за пред`явленими кожною з них позовними вимогами, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області 09.04.1979 року (копія міститься у справі, том 1, а. с. 7, 131), [INFO] у с. Нижня Рожанка Сколівського району Львівської області Української РСР народилася [PERSON] , про що у книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за № 11. Батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] .. У свою чергу, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області 29.07.2000 року (копія міститься у справі, том 1, а. с. 8, 131) стверджується, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , одружилися [INFO] , про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 6. Прізвище дружини після одруження « [PERSON] ». Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом ЗАГС Чернігівського міськвиконкому Української РСР 24.03.1989 року (копія міститься у справі, том 1, а. с. 46), [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 24.03.1989 року, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 635. Отже, позивач [PERSON] є дочкою, а позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Нижньорожанківської сільської ради Сколівського району Львівської області 23.05.2014 року (копія міститься у справі, том 1, а. с. 49). Як вбачається із довідок КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», виданих на замовлення позивачки [PERSON] у 2014 році за вих. № 2724 та вих. № 271 (копії містяться у справі, том 1, а с. 139, 143) та на замовлення позивачки [PERSON] у 2019 році за вих. № 751 та 767 (копії містяться у справі, том 1, а. с. 47-48), сформованих на підставі даних технічного архіву, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , збудований у 1989 році, а приналежні до нього господарські будівлі й споруди у 1990 році. У свою чергу, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами (окрім бані), збудований у 1992 році, а баня у 2002 році. Право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , було зареєстровано 20.11.1989 року за [PERSON] згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого 25.10.1989 року виконкомом Сколівської районної Ради народних депутатів на підставі його ж рішення від 19.10.1989 року за № 283 (копія міститься у справі, том 1, а. с. 138). У свою чергу, право власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , було зареєстровано 15.09.2010 року за [PERSON] згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.09.2010 року Нижньорожанківською сільською радою Сколівського району Львівської області на підставі рішення її виконавчого комітету від 06.08.2010 року за № 89 (копія міститься у справі, том 1, а. с. 141). Наведені вище документи, пов`язані з інвентаризацією та реєстрацією права власності на житловий будинок, розташований по [ADDRESS] , котрі є належними, допустимими, достовірними та достатніми у розумінні положень ст. ст. 77-80 ЦПК України, у тому числі й щодо доведення часу будівництва, повністю спростовують інформацію про час будівництва цього будинку (1983 рік), яка міститься у наданій позивачкою [PERSON] виписці з погосподарської книги с. Нижня [PERSON] від 20.06.2019 року за вих. № 1314 (том 1, а. с. 168), у зв`язку з чим, така судом у наведеній частині до уваги не приймається. Відтак, враховуючи час побудови обох вищевказаних домоволодінь, підстави для оформлення права власності та дату реєстрації права власності на ці об`єкти нерухомого майна за [PERSON] , беручи при цьому до уваги твердження сторін з вказаного приводу, а також показання допитаної як свідка [PERSON] , суд переконаний, що такі об`єкти збудовані за час шлюбу [PERSON] з позивачкою [PERSON] , а, отже, спільно нажиті зазначеним подружжям. В силу ст. ст. 22-23 КпШС України (у редакції, що діяла на час завершення будівництва спірних домоволодінь), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і у тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Майном, нажитим за час шлюбу, подружжя розпоряджається за спільною згодою. До роздільного майна подружжя, вказаний вище Кодекс відносив лише те майно, котре належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу у дар або у порядку спадкування, речі індивідуального користування (одяг, взуття тощо) (ст. 24 КпШС України). \~ \~ \~ \~Про належність майна, набутого подружжям за час шлюбу, до об`єктів права спільної сумісної власності, йдеться й у чинному СК України (ст. ст. 60, 61 СК України), котрий діяв на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] .. Отже,\~житловий будинок\~з приналежними\~до нього\~господарськими будівлями\~та спорудами, розташований у [ADDRESS] , та житловий будинок\~з приналежними\~до нього\~господарськими будівлями\~та спорудами, розташований у [ADDRESS] , як майно, що набуте подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, є об`єктом їх права спільної сумісної власності. \~ \~ \~ \~Суд не\~приймає до\~уваги твердження\~позивачки [PERSON] \~та її\~уповноваженого представника\~ адвоката\~Ковтун Т.С.\~про неналежність\~житлового будинку\~з приналежними\~до нього\~господарськими будівлями\~та спорудами, розташованого у [ADDRESS] , до майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] , в силу його знищення у 2014 році внаслідок пожежі та побудови на цьому місці нового будинку за кошти [PERSON] , та з вказаного приводу вважає за необхідне зазначити таке. \~ \~ \~ \~Судом досліджені матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.05.2014 року за № 120141403000000449 за фактом смерті [PERSON] , у котрих наявний акт про пожежу від 21.05.2014 року, із змісту якого вбачається, що пожежею знищено дах та перекриття по усій площі житлового будинку, розташованого у [ADDRESS] , а також пошкоджено його стіни на площі орієнтовно 80 кв. м.. \~ \~ \~ \~Наявним переліком будівельних матеріалів та обладнання, котрі значаться у наданих позивачкою [PERSON] накладних на придбання товару від 07.11.2014 року за № 7 на суму 27\~196 грн., від 20.11.2014 року за № 317 на суму 34\~400 грн., від 06.11.2017 року за № 224 на суму 50\~853 грн. 90 коп., від 26.04.2018 року за № 8 на суму 11\~360 грн. та від 17.05.2019 року за № 10 на суму 35\~200 грн. (том 1, а. с. 174-178), а всього на суму 159\~009 грн. 90 коп., може підтверджуватись проведення саме відновлювальних та ремонтних робіт будинку після пожежі, зокрема відновлення даху та перекриття, загальний ремонт усередині, заміна віконт та дверей тощо, але аж ніяк не стверджується здійснення будівництва нового житлового будинку взамін існуючого. \~ \~ \~ \~Тому, відновлений після пожежі, хоча й за кошти позивачки [PERSON] , житловий будинок по [ADDRESS] , не може вважатися новоствореним майном, яке, до того ж, не було прийняте до експлуатації та не була здійснена державна реєстрація права власності на це майно за позивачкою [PERSON] після так-званого створення. Показання допитаних за заявою позивачки [PERSON] свідків [PERSON] \~та [PERSON] про відновлення житлового будинку після пожежі у спосіб будівництва на його місці нового, наведених вище обставин справи не спростовують та не є тими доказами, котрими повинен доводитись факт створення нового нерухомого майна. Поряд з\~цим,\~суд вважає\~за необхідне\~роз`яснити про\~наявне у\~ [PERSON] \~право вимоги\~до [PERSON] \~про відшкодування,\~у разі\~наявності належних\~й допустимих\~доказів,\~половини вартості\~матеріалів,\~обладнання тощо,\~що були\~використані у\~процесі відновлення\~вказаного вище\~житлового будинку.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно з п. 5 Прикінцевих та перехідних положень чинного ЦК України до спадщини, яка відкрилася і була прийнята спадкоємцями після [INFO] , застосовуються правила книги шостої зазначеного Кодексу. Відтак, до спірних правовідносин щодо прийняття спадщини, котра відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] , застосовуються положення\~чинного ЦК України (у редакції, діючій на дату виникнення цих правовідносин). Обставини щодо прийняття спадщини позивачкою [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] учасниками справи не оспорюються. Щодо прийняття спадщини позивачкою [PERSON] , то судом встановлено, що нею 27.11.2014 року протягом визначеного чинним ЦК України строку на прийняття спадщини було подано до нотаріальної контори заяву від 19.11.2014 року, із нотаріальним посвідченням її підпису на цій заяві, про відмову від спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на користь його дочки [PERSON] (том 1, а. с. 132). Покликання позивачки [PERSON] на вчинення правочину у формі заяви про відмову від спадщини внаслідок помилки і необхідність застосування відповідних наслідків, не заслуговують на увагу суду, з огляду на таке. Так, в силу ч. 1 ст. 229 ЦК України, якщо особа,\~яка вчинила\~правочин,\~помилилася щодо\~обставин,\~які мають\~істотне значення,\~такий правочин\~може бути\~визнаний судом\~недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Поряд з цим, наявність досягнутої домовленості між спадкоємцями на час прийняття відкритої після смерті [PERSON] спадщини, про котру зазначає позивачка [PERSON] та про котру підтвердила третя особа у справі [PERSON] , на переконання суду, свідчить про обізнаність позивачки [PERSON] із наслідками відмови від спадщини та подання відповідної заяви у встановлені порядку й строки, у зв`язку з чим про помилку у розумінні положень ч. 1 ст. 229 ЦК України не йдеться. Суд вважає відповідні твердження позивачки [PERSON] про помилку щодо правочину у формі заяви про відмову від спадщини надуманими після невиконання спадкоємицею [PERSON] досягнутої з нею домовленості щодо майбутнього порядку використання частини спадкового майна, що у, свою чергу, може розцінюватися як обман. Відтак, об`єктивних та законних підстав для визнання заяви [PERSON] про відмову від спадщини після смерті чоловіка [PERSON] на підставі положень ст. 229 ЦК України у суду немає, у зв`язку з чим позовні вимоги у наведеній частині до задоволення не підлягають. Щодо прав та обов`язків, котрі входили до складу спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , то суд звертає увагу, що за змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Виходячи із встановлених судом обставин щодо віднесення спірних домоволодінь до об`єктів, які на час відкриття спадщини належали спадкодавцеві [PERSON] та позивачці [PERSON] на праві спільної сумісної власності, то право на такі спірні домоволодіння у цілому не могло входити до складу спадщини, а лише, враховуючи рівність прав володіння, користування і розпорядження таким майном, у Ѕ частині. \~ \~ \~ \~Проте,\~як вбачається\~із свідоцтв\~про право\~на спадщину\~за законом,\~посвідчених 08.12.2014\~року державним\~нотаріусом Сколівської\~державної нотаріальної\~контори Львівської\~області Батлюком\~В.І.\~спадкоємцю майна\~ [PERSON] \~його дочці\~ [PERSON] ,\~зареєстрованих у\~реєстрі за\~№ 452\~та за\~№ 452\~(копії\~містяться у\~справі,\~том 1,\~а.\~с.151,\~155),\~такі видані\~на цілий\~дерев`яний житловий\~будинок з\~трьох житлових\~кімнат розміром\~житлової площі\~43,3\~кв.\~м.\~та кухні,\~загальною площею\~114,9\~кв.\~м.,\~позначений на\~плані під\~літерою А-1, та господарських будівель і споруд: літньої кухні Б, сараю В, убиральні Г, сараю Д, огорожі № 1, розташований у [ADDRESS] , та на цілий дерев`яний житловий\~будинок з\~однієї житлової\~кухні,\~розміром житлової\~площі 15,4\~кв.\~м.,\~загальною площею\~25,9\~кв.\~м.,\~позначений на\~плані під\~літерою А-1, та господарських будівель і споруд: сараю Б, бані В, убиральні Г, розташований у [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Отже, державний нотаріус при видачі вищевказаних свідоцтв про право на спадщину повинен був з`ясувати, чи є у спадкодавця [PERSON] той з подружжя, який його пережив і який має право на Ѕ частку у спільному майні подружжя, чого не зробив, а наявна у спадковій справі заява [PERSON] як тієї з подружжя, яка пережила іншого, про відмову від спадщини, не може засвідчувати відмову від частки у спільному майні подружжя, а лише засвідчує про відмову від частки у спадщині, на котру спадкодавець за життя мав право. До того ж, подання нотаріусу заяви про відмову від частки у спільному майні подружжя, чинним цивільним законодавством не передбачено. \~ \~ \~ \~З огляду\~на вказане,\~порушене наявне\~у позивачки\~ [PERSON] \~право щодо\~володіння,\~користування та\~розпорядження спільним\~майном,\~підлягає захисту\~у обраний\~нею спосіб\~у межах\~пред`явлених позовних\~вимог,\~а саме\~визнання оспорюваних\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом частково\~недійсними,\~із подальшим\~визнанням за\~нею права\~власності на\~Ѕ частину\~спірних домоволодінь,\~виходячи при\~цьому,\~з закріпленого\~на законодавчому\~рівні принципурівності\~прав володіння,\~користування і\~розпорядження майном,\~що є\~об`єктом права\~спільної сумісної\~власності подружжя. Відтак, позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. У свою чергу, часткове задоволення позовних вимог [PERSON] , а саме визнання за нею права власності на Ѕ частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] , повністю виключає можливість задоволення позову [PERSON] про усунення їй як одноосібному власникові перешкод у користуванні цим будинком, а також у спосіб визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у цьому будинку. Так, в силу ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї та інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВП від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Про зазначене також йдеться у ст. ст. 316, 317, 319 та 321 ЦК України, згідно з якими правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. ст. 16, 386, 387 та 391 вказаного Кодексу власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У свою чергу, визначення права спільної власності наведено у ст. ст. 355, 356 та 358 ЦК України, котрими визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Таким чином, враховуючи ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] мають рівні права щодо володіння, користування та розпорядження житловим будинком по [ADDRESS] , де обоє зареєстрували своє місце проживання, то суд переконаний, що позбавлення [PERSON] її права на користування житловим приміщенням у цьому будинку буде суперечити у першу чергу вищенаведеним принципам непорушності права спільної власності, як і існуючим нормам національного Закону, що їх встановлює. Одночасно, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з [PERSON] на користь [PERSON] не підлягають до стягнення також і документально підтверджені судові витрати у справі за пред`явленими нею позовними вимогами та розглядом справи у цій частині. У свою\~чергу,\~оскільки суд\~на стадії\~відкриття провадження\~у справі\~відстрочив позивачці\~ [PERSON] \~сплату судового\~збору за\~пред`явлені нею\~позовні вимоги\~на строк\~не більше\~як до\~ухвалення судового\~рішення у\~цій справі,\~то витрати\~у наведеній\~частині,\~з урахуванням\~положень ч.\~1\~ст.\~141\~ЦПК України,\~слід стягнути\~при ухваленні\~даного рішення\~пропорційно розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~що у\~сукупності становить5\~225 грн. 03 коп. (2919 грн. 83 коп. та 768 грн. 40 коп. за задоволені частково вимоги майнового характеру, а також 768 грн. 40 коп. та 768 грн. 40 коп. за задоволені частково вимоги немайнового характеру).

Outcome: partial