Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та зобов'язання зареєструвати дитину. Позовні вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2009 року між сторонами було укладено шлюб. У період шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, спільних поглядів на життя, між сторонами постійно виникали скандали, які шкодили психологічному здоров'ю дитини. Шлюбі відносини між сторонами припинилися 25.04.2012 року, шлюб існує формально, а тому підстав для збереження шлюбу не має. Неповнолітня донька перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, позивачка самостійно не має можливості утримувати дитину, а тому просить стягнути із відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки 1800 грн. Крмі того, позивачка просила суд зобов'язати відповідача зареєструвати дитину у квартирі, яка належить відповідачу на праві приватної власності. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2014 року позовна вимога про зобов'язання відповідача зареєструвати дитину залишена без розгляду на підставі заяви представника позивачки. В судовому засіданні представник позивачки та позивачка підтримали позовну заяву з урахуванням поданих уточнень. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову не заперечував, вказав, що не має стабільного заробітку, погоджується із розміром аліментів, вказав, що у разі матеріальної можливості він буде сплачувати і більше. Щодо розлучення, вважає збережння шлюбу недоречним. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 297. У період шлюбу народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сімєю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Позивачка зазначає, що на даний час сторони разом не проживають, дитина перебуває на утриманні позивачки, яка працює, отримує заробітну плату, коштів недостатньо для утримання дитини, а відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітня [PERSON] знаходиться на утриманні своєї матері, яка працює, отримує заробітну плату у розмірі 1500 грн.,. Відповідач працює приватним підприємцем, має нерегулярний, мінливий дохід, в судовому засіданні вказав, про здатність сплачувати 1800 грн. на утримання доньки. Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. ст. 182, 184 Сімейного Кодексу України, пояснення відповідача в судовому засіданні і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 1800 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved