Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

Позивачка 22.12.2016 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що повнолітня донька продовжує навчання в Полтавському університеті економіки і торгівлі денної контрактної форми, тому потребує матеріальної допомоги від батька відповідача, який має змогу надавати таку допомогу. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що згоден сплачувати аліменти на утримання доньки, але у розмірі 1/8 частини від заробітної плати щомісячно. Не згоден сплачувати аліменти з усіх видів доходів, бо має земельний пай, працює сезонним робітником, тому забезпечує родину взимку за рахунок орендної плати. Заперечує проти стягнення аліментів з орендної плати. Йому відомо, що позивачка працює неофіційно, тобто має дохід. Донька могла працювати, щоб оплачувати навчання. Має на утриманні двох непрацездатних батьків, які отримують пенсію близько 1300 грн. на місяць кожен. Він забезпечений роботою на сезон польових робіт з квітня до листопада щороку, працює у Бурякорадгоспі ПАТ «Цукрокомбінат ім. Халтуріна» та отримує заробітну плату в середньому 4500 грн. на місяць. В зимовий період він перебуває на обліку як безробітний. Проживає разом з дружиною, сином дружини від попереднього шлюбу та спільною донькою. Діти перебувають на його утриманні. Він на обліку у лікарні не перебуває. Третя особа до суду не зявилась, у письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про встановлення батьківства (а.с.4, 7). Третя особа продовжує навчання в Полтавському університеті економіки і торгівлі денної контрактної форми з 01.09.2016 по 30.06.2020, що підтверджується довідкою від 06.10.2017. Суд вважає, що під час навчання третя особа потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки несе витрати у звязку з навчанням, зокрема на оплату навчання, що підтверджується копіями договору та додаткової угоди про надання освітніх послуг від 12.08.2016, але через денну форму навчання не має можливості працювати, щоб себе утримувати. Посилання відповідача на те, що донька є повнолітньою, а тому мала б працювати у вільний від навчання час, є безпідставними. Третя особа має постійне місце проживання разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою від 09.10.2017. Суд також вважає безпідставними посилання відповідача на можливість матері самостійно утримувати повнолітню доньку, оскільки обовязок утримувати повнолітню доньку у звязку з навчанням (за наявності такої можливості) мають обидва батьки. Повнолітня донька не потребує допомоги з боку батьків у разі наявності власного доходу, майна, тобто наявності можливості утримувати себе самостійно. Отже, у судовому засіданні підтверджено, що третя особа у звязку з навчанням потребує допомоги з боку батька. Судом встановлено, що відповідач має змогу надавати доньці утримання, з огляду на наступне. Відповідач працює в Бурякорадгоспі ПАТ «Цукрокомбінат ім. Халтуріна» та отримує в середньому 4500 грн. на місяць, має земельний пай та отримує щорічно орендну плату, що визнано сторонами. Має на утриманні малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.31). Відповідач не є особою з інвалідністю, має задовільний стан здоровя, що визнано сторонами. Відповідачем не надано доказів на підтвердження перебування на його утриманні непрацездатних батьків. Як вбачається з пояснень відповідача, його батьки є пенсіонерами та отримують пенсію близько 1300 грн. на місяць кожен, тобто мають дохід, що забезпечує прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, а тому відсутні обставини, які свідчили б про перебування батьків на утриманні відповідача. Також суд зазначає, що син дружини від попереднього шлюбу [PERSON] не є утриманцем відповідача, так як обовязок його утримувати несуть його батьки. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у відповідача можливості утримувати повнолітню доньку. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи розмір доходів відповідача, сезонний характер роботи, його склад сімї, обовязок матері надавати утримання доньці, суд вважає обгрунтованим стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача на місяць. Щодо заперечень відповідача про стягнення аліментів з усіх видів доходів суд зазначає наступне. Статтею 183 СК України, норми якої застосовуються також і до даних правовідносин, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Отже, Сімейним Кодексом України передбачено стягнення аліментів саме з усіх видів заробітку (доходів) матері, батька. Суду законом не надано повноважень визначати доходи, з яких аліменти не сплачуються. Таким чином, заперечення відповідача і цій частині є необґрунтованими. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня подання позову до суду. Цей позов подано до суду 22 грудня 2016 року. Внаслідок автоматизованого розподілу справи через відсутність у суді суддів, які мають повноваження на здійснення судочинства, складено протокол щодо неможливості її автоматизованого розподілу. Указом Президента України № 212/2017 від 07.08.2017 року суддю Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В. переведено шляхом відрядження строком до шести місяців на роботу на посаді судді Карлівського районного суду Полтавської області. За розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2017 року було призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, визначено суддю Лизенко І. В., якою відкрито провадження у справі. Таким чином, позовна заява не розглянута до цього часу з незалежних від сторін причин. Разом з тим, [PERSON] досягла повноліття з 16 січня 2017 року (дня, наступного за днем народження). Станом на день звернення до суду підстави для стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки були відсутні. У звязку з цим, враховуючи наведені вище висновки, суд вважає обґрунтованим стягнення аліментів з 16 січня 2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 551,20 грн. на користь держави (у розмірі ставки станом на звернення до суду). На підставі викладеного,

Outcome: partial