Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що їм на праві власності в рівних частинах - по 1/4 кожному належить квартира [ADDRESS] . У належній їм квартирі зареєстрований [PERSON] - піднаймач, який в даній квартирі не мешкає з 2016 року, він не є ані родичем, ані членом їхньої сім`ї, спільного господарства з ними не веде. Крім того, вони не мають змоги оформити компенсацію за користування електроенергією та опаленням, як працівнику вугільної промисловості, оскільки для цього потрібно надати довідку про відсутність у інших зареєстрованих у квартирі осіб такої пільги. Місце фактичного перебування відповідача їм не відомо, а тому вони не мають можливості в позасудовому порядку вирішити питання про зняття з місця реєстрації піднаймача або надати довідки про відсутність пільг, передбачених для отримання компенсації. У зв`язку з чим, просять позбавити право користування житловим приміщенням - кв. [ADDRESS] - [PERSON] , що є підставою для зняття з реєстрації місця проживання. Судовий збір за подання позовної заяви стягнути з відповідача. Позивачі у судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просили розглянути справу без їх участі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом розміщення на офіційному сайті суду оголошення про виклик. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому, суд дійшов висновку, що відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, та зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, квартира [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, по 1/4 частки кожному, що підтверджується копією свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27 грудня 2007 року, виданого КП «Тернівське житлово-комунальне підприємство» на підставі розпорядження органу приватизації від 20 грудня 2007 року, № 10295, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 27 грудня 2007 року № 17236206 (а.с. 14, 15). Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку, осіб від 22 жовтня 2019 року, виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської міської ради Дніпропетровської області (а.с. 16). Згідно акту, складеного начальником ЖРЕД-10 та мешканцями квартир № 33 та № 41 будинку № 5 , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не мешкає з 2016 року та по теперішній час (а.с. 17). У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною першою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як вбачається з ч. 1 ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно з положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Крім того, за нормами міжнародного права, зокрема ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основних свобод людини: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як у громадських інтересах і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». За положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності, кожному по 1/4 частини належить кв. [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] до теперішнього часу залишається в цій квартирі зареєстрований, у добровільному порядку з реєстрації місця проживання не знімається, чим заважає власникам вільно розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В зв`язку з чим, суд дійшов висновку про визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою [ADDRESS] , що є підставою для зняття його з місця реєстрації. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому суд стягує з відповідача на користь позивачів судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved