Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання. Позовні вимоги мотивує тим, що вона перебувала із відповідачем у шлюбі з 13.07.2012 року по 25.04.2014 року. У період шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Але на даний час вони разом не проживають, матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини відповідач не надає. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 800 грн. щомісячно до повноліття дитини, а також аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка (а.с.13). На адресу Деснянського районного суду м. Києва від позивачки надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка (а.с.13), про причини своєї неявки суд не повідомив. Оскільки позивачка у своїй заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 13 липня 2012 року по 25.04.2014 року, про що свідчить копія рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.04.2014 року (а.с.6). Враховуючи положення ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], народився [INFO] року, батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що малолітній син знаходиться на утриманні своєї матері. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліменти в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання малолітнього сина. З позовної заяви вбачається, що позивачка просить стягнути із відповідача аліменти на її утримання у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Вказану вимогу обґрунтовує тим, що відповідач матеріально не допомагає позивачці, не досяг пенсійного віку, є працездатним, а тому вважає, що останній має матеріальну можливість сплачувати 800 грн. на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання вагітна дружна, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Позивачка всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надала суду доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання у розмірі 800 грн., а тому суд приходить до висновку, що позовна заява в частині стягнення із відповідача коштів на утримання позивачки, з якою проживає дитина задоволенню не підлягає. Відповідно до положення ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial