Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про виділ земельної ділянки, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вони на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.10.2015року, стали власниками 1\\2 частини домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01 квітня 2016року, ухваленого у цивільній справі №668/7393/15-ц їм виділено в натурі частину домоволодіння [ADDRESS] . що є у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Судом виділено у власність [PERSON] та [PERSON] в частках по 1\\2 за кожним 44/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . Інша частина домоволодіння належить [PERSON] та [PERSON] Згідно до Державного акту на право власності на землею, виданого на підставі рішення Херсонської міської ради від 27.08.2010року №1642, земельна ділянка, площею 0,0491га кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд була передана у спільну сумісну власність відповідачам та їх матері [PERSON] . Згідно до ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки Враховуючи, що на час перетворення спільної сумісної власності в будинку на спільну часткову їх частка становила 1\\2 частини, тому їм повинно бути виділено у власність 1\\2 частини земельної ділянки, точний розмір та конфігурація, якої буде визначено призначеною та проведеної у справі судовою експертизою. З огляду на викладене, нагальну необхідність реального виділення частини земельної ділянки під зазначеним домоволодінням та неможливості вирішення з відповідачами порядку користування земельною ділянкою в добровільному порядку позивачі просили виділити в натурі належну їм 1\\2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0491га (кадастровий номер [NUMBER] ) з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої у [ADDRESS] . У судовому засіданні позивачі підтримали вимоги, викладені в позовній заяві та просили визнати за ними право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,0491 га, кадастровий номер [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відповідно до другого варіанту Висновку експерта №94 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 10.10.2018 року. Відповідачі в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. В силу положень статей\~21, 24,\~41 Конституції України, ст.ст.\~319, 358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі захисту часткової власності. Статтею 377 ЦК України,\~ст.120 ЗК України\~передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного) будівлю або споруду, переходить право власності, право користування земельною ділянкою на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення в повному обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника(землекористувача). Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26.07.2016 року, виданого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Шевченко Н.В., спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є в рівних частках її діти: [PERSON] та [PERSON] . Спадщина складається з 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 0,0491 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Житловий будинок літ. «А», загальною площею 76,7 кв.м., житловою площею 40,2 кв.м. При ньому є: кухні літ. «Б, В», душ літ. «Г, З», сараї літ. «Е, И, Н», туалети літ. «Ж, М», навіс літ. «Л», огорожа №1-4, водопровід №5,6 мостіння № І. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 травня 2015 року, виданого державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори спадкоємцям, зазначеного в заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] є в рівних частках її діти: [PERSON] та [PERSON] . .Спадщина на яку видано це свідоцтво складається з права у спільній сумісній власності на земельну ділянку, загальною площею 0,0491га (кадастровий номер [NUMBER] ), цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] , виданого 07.10.2010року Херсонською міською радою на підставі рішення сесії №\~1624 від 27.08.2010року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 651010001001283.(а.с.8-10). Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 грудня 2004року виданого державним нотаріусом Другої Херсонської нотаріальної контори спадкоємцями на 1\\2 частину спадкового майна [PERSON] , померлого [INFO] є: його донька [PERSON] та син [PERSON] , спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з: 1\\2 частини садиби, з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] , на земельній ділянці площею 482кв.м. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я [PERSON] на підставі рішення сесії Херсонської міської ради №1624 від 27 серпня 2010року на земельну ділянку площею, 0.0491га , яка розташована у [ADDRESS] , цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, співвласниками земельної ділянки згідно додатку до державного акта на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] є : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15-16). Чинним рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.04.2016року ухваленим у цивільній справі №668/7393/15-ц за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ в натурі частини домоволодіння, що є у спільній частковій власності, виділено [PERSON] , [PERSON] в натурі частину домоволодіння [ADDRESS] . що є у спільній частковій власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Виділено у власність [PERSON] , [PERSON] в частках по 1\\2 за кожним 44/100 частин домоволодіння [ADDRESS] . У зв`язку з тим, що у власність позивачів виділена частина домоволодіння, що є меншої від їх ідеальних часток внаслідок чого збільшилась частка відповідачів [PERSON] та [PERSON] судом стягнута з відповідачів відповідна грошова компенсація. Відповідно до частини четвертої та п`ятої статті 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.120 ЗК, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Відповідно до ч.1 ст.318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Зазначені положення щодо користування власністю застосовуються і до майнових прав на майно (зокрема до права користування земельною ділянкою). Отже, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомого майна, розташованого на цій земельній ділянці, якщо інше не було встановлено домовленістю між ними. Однак у будь-якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (ч.5 ст.319 ЦК України). Отже, при визначені варіанту користування земельною ділянкою суд виходить із розміру часток співвласників у вартості житлового будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Матеріалами справи підтверджено, та не оспорюються сторонами, що на час виникнення спільної часткової власності на домоволодіння частки співвласників [PERSON] та [PERSON] були рівними та становили по 1\\2 частини, отже частки спадкоємців [PERSON] позивачів по справі та спадкоємців [PERSON] відповідачів по справі у праві власності на земельну ділянку є рівними, тобто по 1\\2 частини. \~ \~ \~ \~Відповідно до експертного висновку №94 від 10.10.2018року судової земельно технічної експертизи співвласники [PERSON] та [PERSON] фактично користуються земельною ділянкою площею 154кв.м., що менше, на 91,5кв.м, відповідно до розміру первісних часток у праві власності на домоволодіння, що явно ущемляє законні права співвласників, позбавляє їх належно користуватися своєю частиною будинку.( 1\\2 частини відповідає 245,5кв.м.). Між сторонами відсутній погоджений порядок користування земельною ділянкою на підставі відповідного договору оформленого у встановленому законом порядку. За таких обставин, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити виділ земельної ділянки за другим варіантом висновку №94 від 10.10.2018року судової земельно технічної експертизи, який відповідає розміру первинних часток в праві власності на домоволодіння, та забезпечить вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном. Відповідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме, судовий збір в сумі 640,00грн., проведення судової експертизи в сумі 4 2\~90,00грн., покладаються на відповідачів в рівних частинах по 2465,00грн. Разом із тим, вимоги позивачів про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 4000,00грн. задоволенню не підлягають, оскільки відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 317-319, ЦК України, ст.ст. 89,120,125 ЗК України,

Outcome: partial