Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратила право користування житловим приміщенням - домоволодінням №26 по вулиці Делегатській в місті Дніпро. В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що їм на праві спільної часткової власності на підставі рішення суду від 10.01.2017 року належить домоволодіння №26 по вулиці Делегатській в м. Дніпро. В вказаному домоволодінні на теперішній час зареєстрований відповідач по справі [PERSON], який не проживає в домоволодінні, його особисті речі відсутні. Позивачі зазначають, що реєстрація місця проживання відповідача була проведена зі згоди колишнього власника [PERSON], однак він ніколи у будинку не проживав, місце перебування на теперішній час невідомо, тому просили суд визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодінням №26 по вулиці Делегатській в місті Дніпро. В судове засідання позивачі не зявилися, надали заяву, якою просили справу слухати за їх відсутності, позов просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином - через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» №28-29 (1827-1828) від 20.04.2017 року. Причини своєї неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою позивачів вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Амур-Нижньодніпровського районного відділу у м.Дніпро Головного управління Державної Міграційної Служби України у Дніпропетровській області у судове засідання не з'явився, надав заяву, якою просив слухати справу у його відсутність та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить домоволодіння №26 по вулиці Делегатській в місті Дніпро, що підтверджується рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 січня 2017 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В домоволодінні №26 по вулиці Делегатській в місті Дніпро зареєстрованим є відповідач [PERSON], який в будинку не мешкає без поважних причин, його особисті речі відсутні, оплату комунальних послуг не здійснює, що підтверджується актом про непроживання квартального комітету від 13.02.2017 року. Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України. Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачам розпорядитися своєю власністю, крім того, вони змушені нести витрати по оплаті поточних платежів з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, тому суд вважає визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування житловим приміщенням домоволодінням №26 по вулиці Делегатській в місті Дніпро. Також суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн., та на користь [PERSON] витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 300,00 грн.

Outcome: approved