Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просили встановити факт, що на дату смерті [PERSON] квартира [ADDRESS], знаходилась у спільній сумісній власності [PERSON] і [PERSON]. Визнати, що частка померлого [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/2. Визнати спадковим майном після смерті [PERSON] 1/2 квартири [ADDRESS]. Скасувати державну реєстрацію права власності на 8/12 квартиру [ADDRESS] за [PERSON] Любов*ю Миколаївною. Визнати за [PERSON] право власності на 7/12 квартири [ADDRESS], що складається з двох жилих кімнат загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/12 квартири [ADDRESS], що складається з двох жилих кімнат загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, в порядку спадкування обовязкової частки спадщині після смерті [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті свого батька [PERSON], який мешкав у місті Сиктивкар Російської Федерації і помер 01.05.2013 р. За життя [PERSON] склав заповіт, який заповів все своє майно [PERSON] У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернулась до нотаріуса Сиктивкарівського нотаріального округу Республіки Комі за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини. Отже, [PERSON] прийняла спадщину згідно ст. ст. 1269 та 1270 ЦК України. В період з 11.12.2004 р. до19.03.2011 р. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] Шлюб припинився у звязку зі смертю [PERSON] [PERSON] та [PERSON] в період шлюбу купили квартиру [ADDRESS]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно в рівних частках онукам [PERSON] та [PERSON]. Після смерті [PERSON] її чоловік [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але не встиг до своєї смерті подати заяву про виділ частки у спільному майні (квартирі) і отримати свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя. [PERSON] мав право на обовязкову частку у спадщині після смерті своєї дружини [PERSON], як інвалід 3 групи, в розмірі половини того, що належало б у разі спадкування за законом. Так, право на частку у спільному майні подружжя і право на обовязкову частку у спадщини входять до складу спадщини після смерті [PERSON] Внаслідок смерті [PERSON] та не отримання ним свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя і свідоцтва про право власності про право на обовязкову частку у спадщині, [PERSON] як єдина спадкоємець за заповітом, не має змоги в нотаріальному порядку оформити спадщину. Визнати право власності за [PERSON] є неможливим, оскільки у звязку з його смертю правоздатність припинилась. Тому є підстави для визнання за [PERSON] права власності на 1/2 і 1/12 (усього 7/12) квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за заповітом після смерті її батька [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення відповідно до змісту позовної заяви. В судовому засіданні відповідачі не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення позивача та дослідив матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу І-ЕА № 559307, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 11.12.2004 р. (а.с. 10). [PERSON] померла 19.03.2011 р. свідоцтво про смерть І-ЕА № 689496 (а.с. 11). [PERSON] помер 01.05.2013 р. свідоцтво про смерть І-ЕА № 719023 (а.с. 12). Дочкою померлого [PERSON] є [PERSON], якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище «Балжі», про що свідчать свідоцтво про народження серії І-ЕА № 351889, свідоцтво про укладення шлюбу І-ЕА № 277152 (а.с. 13). Матеріали справи не містять доказів, з яких вбачається яким саме родичем доводиться [PERSON] померлій [PERSON] Також позовна заява не містить обґрунтувань та доказів в їх підтвердження стосовно позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на 1/12 квартири [ADDRESS], що складається з двох жилих кімнат загальною площею 42,2 кв.м, житловою площею 27,9 кв.м, в порядку спадкування обовязкової частки спадщині після смерті [PERSON] Відомості про належність спірної квартири на праві власності подано суду станом на 19.08.2015 р. з яких вбачається, що власником спірної квартири є [PERSON] Позов предявлено до [PERSON] та її дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], проте, матеріали справи не містять доказів про те, що вони прийняли у спадщину квартиру [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 4 ст. 60 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.\~10, ч. 2 ст.\~11, ч. 1 ст.\~57, ч. 1 ст.\~58, ч. 3,\~4\~ст.\~60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~\~\~ Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. \~\~ \~\~ Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~\~ \~ \~ Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. \~\~\~\~ Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Стаття 214 ЦПК України містить перелік питань, які суд вирішує під час ухвалення рішення, зокрема, чи мало місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Позивачами та їх представником не надано суду жодного доказу в обґрунтування доводів викладених у позовній заяві. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed