Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON], в інтересах якої діє законний представник [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання недійсним заповіту. В обгрунтування позову вказала, що 29 вересня 2012 року помер її колишній чоловік - [PERSON], який був батьком їхньої спільної доньки [PERSON]. За свого життя [PERSON] 8 серпня 2012 року склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Воскодавинецької сільської ради Козятинського району [PERSON] Відповідно до оспорюваного заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав своєму братові - [PERSON] належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Воскодавинці, Козятинського району, Вінницької області, вул. Леніна, 8 та присадибну ділянку, що знаходиться за цією ж адресою, площею - 0, 56 га та належні йому земельну ділянку, площею - 4, 0900 га і земельну ділянку, площею - 4, 0879 га, обидві з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Воскодавинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області. Вважає, що даний заповіт є недійсним, оскільки на момент складання такого заповіту і до самої смерті, її колишній чоловік - [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій через важку онкологічну хворобу, лікування якої проводилось із застосуванням наркотичних препаратів знеболювальної дії, в ому числі «Буторфанол Тартрат». Саме під дією таких наркотичних препаратів її колишній чоловік і склав оспорюваний заповіт на користь свого брата, позбавивши тим самим свою єдину рідну доньку частини спадщини. Таким чином, спірним заповітом порушене право малолітньої [PERSON], як спадкоємиці після смерті батька - [PERSON]. Відповідно до ст. 225 ч. 1 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Згідно ст. 1257 ч. 2 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі спадкування за законом її малолітня донька - [PERSON] могла б успадкувати все майно свого померлого свого батька, як єдина спадкоємиця першої черги. Відповідно до ст. 1268 ч. 4 ЦК України малолітня, неповнолітня , недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином, її донька в силу закону прийняла спадщину після померлого батька. В судовому засіданні законний представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримала і підтвердила обставини викладенні в ньому. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, при цьому, вказав, що його брат - [PERSON] заповідаючи йому все своє майно, діяв добровільно, без будь якого примусу, при цьому попередньо вказав йому, як розділити спадкове майно між його двома дочками, від першого шлюбу та від другого шлюбу, і до кінця своїх днів, він чітко розумів значення своїх дій, а тому, вважає, позов необґрунтованим. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки та піклування Козятинської РДА Вінницької області в судове засідання, не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день і час слухання справи. Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Воскодавинецької сільської ради Козятинського району [PERSON]в судовому засіданні позову не визнала і пояснила, що [PERSON] заповідаючи своєму брату [PERSON] все своє майно, діяв добровільно, без будь якого примусу, він був вдячний брату за догляд та лікування. Також, складаючи оспорюваний заповіт, він певний час думав, при цьому, його до цього ніхто не примушував, і саме він був ініціатором його складення. Під час його складення [PERSON] повідомив, що сказав, своєму брату, як необхідно буде розділити спадкове майно між ним та його двома дочками, від першого шлюбу та від другого шлюбу. Після всіх юридичних формальностей, він написав своєю рукою, що вимоги законодавства йому доведенні і зрозумілі, а тому, вважає, позов надуманим Заслухавши сторони, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що 29 вересня 2012 року помер [PERSON], який був батьком [PERSON]. За свого життя [PERSON] 8 серпня 2012 року склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконавчого комітету Воскодавинецької сільської ради Козятинського району [PERSON] Відповідно до оспорюваного заповіту, [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав своєму братові - [PERSON] належний йому житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Воскодавинці, Козятинського району, Вінницької області, вул. Леніна, 8 та присадибну ділянку, що знаходиться за цією ж адресою, площею - 0, 56 га та належні йому земельну ділянку, площею - 4, 0900 га і земельну ділянку, площею - 4, 0879 га, обидві з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Воскодавинецької сільської ради Козятинського району Вінницької області. Позивачка вважає, що даний заповіт є недійсним, оскільки на момент складання такого заповіту і до самої смерті, її колишній чоловік - [PERSON] не усвідомлював значення своїх дій через важку онкологічну хворобу, лікування якої проводилось із застосуванням наркотичних препаратів знеболювальної дії, в ому числі «Буторфанол Тартрат». Саме під дією таких наркотичних препаратів її колишній чоловік і склав оспорюваний заповіт на користь свого брата, позбавивши тим самим свою єдину рідну доньку частини спадщини. Таким чином, спірним заповітом порушене право малолітньої [PERSON], як спадкоємиці після смерті батька - [PERSON]. З метою перевірки доводів позивачки про те, що [PERSON] на час складення заповіту не міг повністю усвідомлювати значення своїх дій через важку онкологічну хворобу, лікування якої проводилось із застосуванням наркотичних препаратів знеболювальної дії, в тому числі «Буторфанол тартрат», судом призначалась посмертна судово психіатрична експертиза. Згідно висновку судово психіатричного експерта № 9 від 25.06.2015 року встановлено, що під час укладення оспорюваного заповіту 08.08.2012 року, [PERSON] на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] з урахуванням його хвороби та застосування при лікуванні наркотичних препаратів, в тому числі «Буторфанолу тартрат» міг повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями та прогнозувати наслідки власних дій щодо складання заповіту 08.08.2012 року. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, доводи позивача щодо недійсності вчиненого [PERSON] одностороннього правочину не знайшли свого підтвердження.

Outcome: dismissed