Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, в якому просили ухвалити рішення, яким: визнати припинено поруку [PERSON] за договором поруки № 3.01.3ВН/04/П02/10-Склт від 03.09.2010, укладеним між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством «Кредитпромбанк» та Визнати припиненою поруку [PERSON] за договором поруки № 3.01.3ВН/04/П03/10-Склт від 03.09.2010, укладеним між [PERSON] та Публічним Акціонерним Товариством «Кредитпромбанк». В обґрунтування доводів позову зазначають, що 02.09.2010 між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3.01.3ВН/04/10-склт. Відповідно до підпункту 1.1. Кредитного договору, цим договором встановлюється процедура та умови надання Банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 4 553 670 грн. 87 коп. Згідно додаткової угоди № 1 до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит згідно з цим додатковим договором у сумі 3 944 635 грн. 58 коп. Позичальник зобов'язується повністю повернути кредит, отриманий за цим додатковим договором, не пізніше 01.08.2014. Крім того, відповідно до додаткової угоди №2 до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, згідно з цим Додатковим Договором у сумі 609 035 грн. 29 коп. Позичальник зобов'язується повністю повернути кредит, отриманий за цим додатковим договором, не пізніше 01.08.2014. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачами та ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» були укладені окремі договори поруки №№ 3.01.3.ВН/04/П02/10 та 3.01.3.ВН/04/П03/10 від 03.09.2010. Відповідно до підпункту 1.1. Договорів поруки, поручителі зобов'язуються солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON], за кредитним договором укладеним між Банком та Позичальником та всіма додатковими договорами до нього. Посилаючись на те, що кредитор не звернувся до них з вимогою протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, відтак згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України є підставою для припинення зобов'язань за договорами поруки. З урахуванням викладеного, позивачі просили суд задовольнити у повному обсязі заявлені ними вимоги. Під час судового розгляду представник позивачів доводи позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив задовольнити пред'явлені вимоги. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, пославшись на безпідставність вимог позивачів. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час ат місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 02.09.2010 між ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3.01.3ВН/04/10-склт. Відповідно до підпункту 1.1. Кредитного договору, цим договором встановлюється процедура та умови надання Банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загальної суми 4 553 670 грн. 87 коп. Згідно додаткової угоди № 1 до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит згідно з цим додатковим договором у сумі 3 944 635 грн. 58 коп. Позичальник зобов'язується повністю повернути кредит, отриманий за цим додатковим договором, не пізніше 0.08.2014. Крім того, відповідно до додаткової угоди №2 до кредитного договору, банк надає позичальнику кредит, згідно з цим Додатковим Договором у сумі 609 035 грн. 29 коп. Позичальник зобов'язується повністю повернути кредит, отриманий за цим додатковим договором, не пізніше 01.08.2014. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між позивачами та ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» були укладені окремі договори поруки №№ 3.01.3.ВН/04/П02/10 та 3.01.3.ВН/04/П03/10 від 03.09.2010. Відповідно до підпункту 1.1. Договорів поруки, поручителі зобов'язуються солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON], за кредитним договором укладеним між Банком та Позичальником та всіма додатковими договорами до нього. Зокрема п. 2.1, договору поруки було передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов'язань перед банком за платежами, що передбачені кредитним договором, відповідальність поручителя наступає з наступного дня за датою платежу, яка передбачена кредитним договором. Частиною першою статті 553 ЦК України, передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. При цьому, за змістом частини четвертої статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців віл дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У відповідності до частини 4 статті 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України Судової палати у цивільних справах від 17.09.2014 у справі за № 6-53цс14. У той же час, Верховний суду України у своїй постанові від 17.09.2014, зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у зв'язку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, якщо кредитор не пред'явить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов'язання не встановлено або встановлено моментом пред'явлення вимоги), якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України). Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобов'язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. При цьому, зазначене положення не виключає можливості пред'явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання. Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Відповідно до частини 1 статті 360-7 ЦПК України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Таким чином, порука припиняється в тому разі, якщо кредитор не звернеться до суду протягом шести місяців із моменту настання строку погашення кожного чергового платежу, а у разі реалізації свого права передбаченого статтею 1050 ЦК України, то протягом шести місяців із дня настання строку встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту. Як вже було встановлено судом, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Кредитпромбанк», було укладено окремі договори поруки, за якими поручителі поручались перед кредитором за виконання зобов'язань боржника у строки передбачені графіком Додаткових договорів 1 та № 2 до кредитного договору. Однак як було встановлено, боржник не здійснив жодного платежу спрямованого на погашення основної суми заборгованості по кредиту, а відтак із 12 квітня 2011 року фактично прострочив виконання зобов'язання. Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Разом з тим, підпунктами 4.2. та 6.6. Кредитного договору, позичальник зобов'язується повністю погасити заборгованість за кредитами у термін, визначений відповідними додатковими договорами, але у будь-якому випадку не пізніше 01 серпня 2014 року шляхом внесення грошових коштів готівкою у касу Банку або шляхом безготівкового переказу зі свого поточного карткового рахунку грошових коштів у валюті отриманого кредиту на рахунки Банку, що вказані у Додаткових договорах, а у випадку застосування Банком права, передбаченого підпунктом 6.6. даного Договору - в термін, зазначений у повідомленні вимозі. У разі недотримання позичальником умов цього Договору та/або Додаткових договорів, а також у разі погіршення фінансового стану позичальника, вимагати дострокового повернення всіх наданих в рамках цього Договору кредитів, сплати нарахованих процентів за користування ними, комісій, відшкодування збитків, заподіяних Банку внаслідок невиконання або неналежного виконання умов позичальником умов цього Договору та/або Додаткових договорів. У разі невиконання Позичальником вимоги Банку щодо дострокового повернення сум кредитів, нарахованих процентів та комісій, що міститься в письмовому повідомленні-вимозі Банку, в термін, визначений таким письмовим повідомленням-вимогою, остаточний термін повернення кредитів, визначений підпунктом 4.2. цього Договору змінюється. Користуючись правом наданим частиною 2 ст. 1050 ЦК України та підпунктами 4.2. і 6.6. Кредитного договору, на дострокове стягнення кредитної заборгованості ПАТ «Кредитпромбанк» надіслав вимогу про дострокове погашення боргу у строк до 07.12.2011, однак вказана вимога була залишена без задоволення, відтак протягом шести місяців із 07.12.2011 кредитор повинен був звернутись до суду із позовом до поручителя, тобто до 07.06.2012, однак кредитор не звернувся до суду протягом наведеного строку, а відтак саме з цього моменту порука позивачів вважається припиненою. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач у порушення ч. 4 ст. 559 ЦК України протягом шести місяців не пред'явив вимоги до поручителів у строки та порядку визначені законом, позов підлягає задоволенню. Оскільки суд задовольняє вимоги, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь кожного з позивачів підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved