Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, посилаючись на те, що є дітьми померлого [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на право на земельні частки (пай), у розмірі 6,00 та 6,00 в умовних кадастрових гектарах, на землях колишнього КСП «Аврора», які знаходяться в адміністративних межах Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яке він фактично успадкував, але юридично не оформив після померлого 14 грудня 2003 року батька [PERSON] Позивачі звернулися до державного нотаріуса Криничанської державної нотаріальної контори \~ з метою прийняття спадщини, але їм було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане майно спадкодавця, а також сертифікат на право на земельну частку (пай) не перереєстрований після видачі свідоцтва про право на спадщину на імя [PERSON] Тому, просять визнати за ними право на вищезазначені земельні частки (пай). Відповідач Катеринопільська сільська рада Криничанського району у судове засідання не зявився, про день слухання справи сповіщений. Представник третьої особи Криничанська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявилася, про день слухання справи сповіщена належним чином, просить справу слухати за її відсутності. Перевіривши матеріали та оцінивши докази по справі суд встановив, що позивачі є спадкоємцями, померлого 19 травня 2015 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21 травня 2015 року виконкомом Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, після смерті якого відкрилася спадщина на належне йому майно: право на земельні частки (пай) у розмірах 6,00 та 6,00 в умовних кадастрових гектарах на землях колишнього КСП «Аврора», які знаходяться в адміністративних межах Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, згідно сертифікатів на право на земельні частки (пай) серії ДП №0197719 та 0197720 від 4 червня 1997 року. Відповідно до п. г ч. 1\~ст. 81 Земельного Кодексу України\~громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 1\~ст. 81 ЗК України\~визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, прийняття спадщини. Згідно зі\~ст. 152 ЗК України\~захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:\~визнання прав;\~ У відповідності до ст. 8 [PERSON] України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. [PERSON] України\~\~має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі [PERSON] України і повинні відповідати їй. [PERSON] України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі [PERSON] України гарантується. Згідно із ст. 13 Основного Закону держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст. 41 [PERSON] України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини\~визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 -\~\~на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Протокол № 1 стаття 1 «Захист власності» говорить «Кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права». Тим самим у\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~чітко встановлено: право власності кожної фізичної і юридичної особи, неурядової організації й групи приватних осіб, повинне поважатися. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності. Ураховуючи вищевикладене, те, що позивачі є єдиними спадкоємцями за законом, суд вважає, що за ними слід визнати право на спадкове майно за законом.

Outcome: approved