Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 01 серпня 2016 року звернулись до суду з названим позовом, в якому вказали, що 17 серпня 2012 року помер їх батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,279 га, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області та право на право на земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах. На даний час позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкові земельні ділянки втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі просять суд визнати за ними право власності на зазначені спадкові земельні ділянки, після смерті [PERSON], який помер 17 серпня 2012 року. Представник позивачів подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Представник відповідача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, та просила суд розглядати справу без її участі. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. По справі встановлено, що 17 серпня 2012 року помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 259280 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,279 га, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 511291 (а.с.9) та право на земельну частку (пай) розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Логвинської сільської ради Володарського району Київської області, яка належеле померлому [PERSON] згідно сертифікату серїі КВ № 027319. Позивач [PERSON], [INFO], є сином померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 322697 (а.с.12). Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою померлого [PERSON], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 460112 (а.с.12). Держаний нотаріусо [PERSON] , надала до суду спадкову справу після померлого 17 серпня 2012 року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадкові земельні ділянки не видавались. Позивачі фактично прийняли спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. Оформити спадщину у нотаріуса позивачі не змогли у звязку з тим, що державний акт та сертифікат на спадкові земельні ділянки було втрачено (а.с.16), тому позивачі змушені звернутись до суду. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Таким чином, визнання представником відповідача предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved