Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про виключення запису про батька дитини з актового запису про народження дитини. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 01 лютого 2019 року відкрито провадження по справі. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 22 листопада 2013 року [PERSON] з [PERSON] уклали шлюб, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1810. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.01.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [INFO] народилась донька [PERSON] , тобто після розірвання шлюбу між сторонами. 07 серпня 2018 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у Книзі реєстрації народжень було зроблено актовий запис № 1022 та ним 07 серпня 2018 року було видано свідоцтво про народження дитини серії [NUMBER] , в якому батьком дитини записаний відповідач. Однак, відповідач насправді не є біологічним батьком доньки позивача, оскільки на момент народження нею доньки вони з відповідачем фактично не мешкали разом близько двох років, так як їх шлюб був розірваний, їх взагалі нічого спільного більше не пов`язувало. У зв`язку з викладеним вище позивач просить суд виключити з актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , відомості про батька [PERSON] , [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява 15.08.2019 про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява 15.08.2019 про розгляд справи за відсутності відповідача, позовні вимоги визнає та просить суд задовольнити. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з`явився, до суду надійшли заява про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити рішення. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 листопада 2013 року [PERSON] з [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1810. Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.01.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Судом встановлено, що [PERSON] , є мамою дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис 1022. 07 серпня 2018 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві у Книзі реєстрації народжень було зроблено актовий запис № 1022 в якому батьком дитини записаний [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство». Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Відповідно до Висновку експерта №103-212-2019 молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , народженої [PERSON] , виключається. Будь-яких доказів на спростування доводів позивача та на спростування висновку експертизи суду не надано. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. З огляду на те, що висновком експерта №103-212-2019 виключино можливість, що [PERSON] є батьком [PERSON] , та враховуючи визнанням позову відповідачем [PERSON] , суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про виключення запису про батька дитини з актового запису про народження дитини. Відповідно ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ухвалюючи рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ч. 1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У звязку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved