Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просять: встановити факт постійного проживання [PERSON], померлого [INFO] року за адресою м. Харків, [ADDRESS] в період з 1987 року по день його смерті [INFO] року; встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] разом з [PERSON] з 1988 року по день його смерті [INFO] року за адресою м. Харків, [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності по 1/12 частині кожному житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків. [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року; внести зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на ім'я [PERSON], реєстровий №3-472 від 03.08.2012 року посвідченого державним нотаріусом ХДНК Івановою О.В., зазначивши спадкоємцем майна померлого [INFO] року [PERSON] крім дружини [PERSON] також сина - [PERSON]; визнати [PERSON] такою, що не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] року; скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстровий №3-474 від 03.08.2012 року посвідченого державним нотаріусом ХДНК Івановою О.В. про визнання права власності на 1/4 частину за [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що в місті Харкові по [ADDRESS] розташований житловий будинок з надвірними будівлями, який за даними КП «ХМБТІ» станом на липень 2012 року був зареєстрований на ім'я [PERSON] на підставі договору безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого 7 Харківською державною нотаріальною конторою 15.03.1957 року, реєстровий №3628. [INFO] року [PERSON] помер. За час життя ним не було складено заповіту то відповідно спадкування майна померлого має відбуватися за законом. Спадкоємцями першої черги за законом являлись: дружина - [PERSON], донька - [PERSON], та син - [PERSON]. Дружина [PERSON] та син [PERSON] постійно проживали разом зі спадкодавцем у спадковому будинку, донька [PERSON] проживала у сусідньому будинку, який лише має однакову адресу із будинком спадкодавця. При цьому, [PERSON] була зареєстрована в будинку, а [PERSON] разом із своєю дружиною хоча і не були зареєстровані у будинку, але постійно в ньому проживали з 1987 року та по теперішній час, в тому числі, і на день смерті батька. [PERSON] після смерті свого батька взяв на себе всі питання, пов'язані з утриманням будинку, тобто підтримував його належний технічний стан, робив поточні ремонти, обробляв земельну ділянку, сплачував всі необхідні комунальні платежі, постійно проживав в будинку разом зі своєю сім'єю, за його кошти купувались необхідні будівельні матеріали необхідні на ремонт будинку, тобто [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого батька, що виразилося в його вступі до управління та володіння спадковим майном. [PERSON] такими своїм діям прийняв спадщину. [PERSON] не проживала разом з [PERSON], померлим [INFO] року ні до його смерті, ні після його смерті та, відповідно, фактично не прийняласпадщину після смерті свого батька так як не вступила до управління та володіння спадковим майном. [PERSON] як до смерті свого батька так і по сьогоднішній день мешкає в сусідньому будинку разом зі своїм чоловіком [PERSON]. та їхніми дітьми. Сім'я [PERSON] побудувала собі житловий будинок, який має таку ж поштову адресу, як і будинок в якому мешкала сім'я [PERSON], а саме по [ADDRESS], але це є лише сусідні будинки, які мають однакову адресу. Інвентаризація житлового будинку на виділеній земельній ділянці [PERSON] не проводилась, документи, які підтверджують право власності на житловий будинок, збудований на земельній ділянці до КП БТІ не подавалися, та у 1998 році КП БТІ було підготовлено проект рішення про зміну поштової адреси на житловий будинок [PERSON], але рішення про нову адресу в КП ХМБТІ не надано. [PERSON] в заяві до державної нотаріальної контори зазначила неправдиву інформацію, про те, що вона прийняла спадщину після смерті свого батька, проживала та прописана разом із померлим за однією адресою, так як вона проживала та проживає і на сьогоднішній день в сусідньому будинку, який має лише однакову поштову адресу. Таким чином, [PERSON] фактично не прийняла спадщину після смерті батька, не вступила в володіння та в управління спадковим майном, та в шестимісячний строк не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а лише подала таку заяву через 18 років після відкриття спадщини після смерті батька. Після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, спадщина розподілилася таким чином: [PERSON], дружині померлого 1/2 частина будинку, що належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, а інша 1/2 частина будинку, що належить померлому розподіляється на двох спадкоємців [PERSON] та [PERSON] у рівних частках, тобто у [PERSON].3/4 частини житлового будинку з надвірними будівлями, [PERSON] - 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями. Ніхто із спадкоємців не звертався після смерті [PERSON] до нотаріальної контори за оформленням належним чиномсвоїх спадкових справ, так як обидва спадкоємця фактично прийняли спадщину у управління та володіння, встановлений законом строк для прийняття спадщини пропущений не був. Вважають, що [PERSON] пропустила строк для прийняття спадщини.[INFO] року помер [PERSON] Після його смерті залишилося троє спадкоємців за законом першої черги: його мати - [PERSON], дружина- [PERSON], та син - [PERSON] Позивачі мешкали разом з померлим за адресою спадкового житлового будинку та хоча і зареєстровані разом з ним за іншою адресою по [ADDRESS] в м. Харкові, але жодного дня там не проживали. З моменту реєстрації шлюбу з [PERSON] у лютому 1987 року, вони постійно за згодою його батьків проживали [ADDRESS], там же з 1988 року із дня народження мешкав і мешкає на теперішній час їх син. У зв'язку з тим, що позивачі проживали разом з [PERSON] та проживають у спірному будинку і на сьогоднішній день, то відповідно фактично вони прийняли спадщину. Позивачі заяви про відмову від спадщини не подавали. З урахуванням рівності часток у спадщині між спадкоємцями першої черги кожному із спадкоємців [PERSON] має належати за законом по 1/12 частці. Але оформити своє право на спадщину позивачі не можуть, оскільки за життя [PERSON] не оформив своє право на спадщину після смерті батька [PERSON]. На ім'я [PERSON] видано Свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку та Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку та на ім'я [PERSON] - Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку. Такі дії відповідачів є незаконними, та відповідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом потребують зміни, так як не враховано інтереси інших спадкоємців першої черги, які фактично прийняли спадщину але оформити нотаріально не змогли, та відповідно звернулися до суду з такими позовними вимогами, а відповідачі натомість умисно повідомили у нотаріальній конторі про відсутність інших спадкоємців першої черги. В судовому засіданні позивачі підтримали заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] померла [INFO] року. Правонаступником відповідача [PERSON] є відповідач [PERSON]. [PERSON] позов не визнала та надала суду свої заперечення в яких вказала, що позивачі неправдиво стверджують, що, нібито, вона не проживала разом зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO] року, ні до дня його смерті ні після його смерті, а тому, нібито, фактично не прийняла спадщину після смерті свого батька так як не вступила до управління та володіння спадковим майном. В якості доказу позивачі посилаються на письмову відповідь КП «ХМБТІ» від 11.10.2013 року №1702393. Вказана відповідь не містить відомостей про те, що станом на [INFO] року [PERSON] не мешкала разом зі спадкодавцем [PERSON] Вказана відповідь КП «ХМБТІ» від 11.10.2013 року №1702393 лише підтверджує, що [PERSON] 16.01.1990 року було виділено безхозну земельну ділянку площею 313 м кв. по [ADDRESS] для індивідуального будівництва. Інвентаризація житлового будинку на виділеній ділянці не проводилась, документи які підтверджують право власності на житловий будинок на виділеній земельній ділянці до КП ХМБТІ не подавалися, і тільки в 1998 році, після чотирьох років з дня смерті спадкодавця [PERSON], КП БТІ було підготовлено проект рішення про зміну поштової адреси на житловий будинок [PERSON], але рішення в КП ХМБТІ не надано. Жодних відомостей про здачу будинку в експлуатацію та рік забудови вказана відповідь КП «ХМБТІ» від 11.10.2013 року №1702393 не містить. Будинок до цього часу не добудований та не зданий в експлуатацію. Тому, вважає, що наданий документ не є належним доказом того, що на день відкриття спадщини [PERSON] не мешкала разом зі спадкодавцем [PERSON], та не прийняла спадщину після смерті батька. Вказаний документ підтверджує, що на день смерті спадкодавця [PERSON] та члениїї сім'ї (чоловік та троє дітей) мешкали разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини в одному будинку. В дійсності, на день відкриття спадщини [INFO] року [PERSON] постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Це підтверджується постійною пропискою (реєстрацією) [PERSON] та спадкодавця [PERSON] за однією адресою - [ADDRESS] в м. Харкові. [PERSON] проживала з народження разом зі своїми батьками у цьому домоволодінні за вказаною адресою, та по досягненні нею 16-річного віку була пописана в будинку з 23.05.1980 р., де проживає і зареєстрована до цього часу. Посилання позивачів на той факт, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори лише через 18 років після відкриття спадщини, не є таким що суперечить закону. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину разом зі своєю матір'ю [PERSON], яка підтвердила офіційно у нотаріуса, що [PERSON] дійсно на день відкриття спадщини [INFO] року, разом з нею, постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Представник третьої особи - Сьомої Харківської державної нотаріальної контору судове засідання не з'явився, просить суд слухати справу у відсутності представника Сьомої Харківської державної нотаріальної контори. Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. [PERSON] помер [INFO] року (свідоцтво про смерть від 14.02.1994 року, а/з № 2482) (а.с. 43). Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.07.2012 року житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, [ADDRESS] належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки р. №3628/15.03.1957/7-а ХДНК (а.с. 57). [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (свідоцтво про одруження від 30.06.1951 р., а/з №312)(а.с. 44). Таким чином, будинок з надвірними будівлями за адресою Харківська область, м. Харків, [ADDRESS] був набутий у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У відповідності до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю (що діяв на момент смерті [PERSON].) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, [ADDRESS] є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про право власності від 03.08.2012 року за р.№3-470, [PERSON] належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: м. Харків, [ADDRESS] (а.с. 63). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частини будинку з надвірними будівлями розташованого за адресою: м. Харків, [ADDRESS]. Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 р.), ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Статтею 526 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року передбачено, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. З наданої Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою копії спадкової справи №285/2012(а.с. 36-68) вбачається, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини 10.04.2012 року звернулися його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (свідоцтво про народження від 18.06.1963 року, а/з 848 (а.с.45); свідоцтво про укладення шлюбу та зміну прізвища від 05.05.1984 року, а/з 355. Також, матеріали спадкової справи містять свідоцтво про смерть від 15.10.2011 року а/з 13550 - сина спадкодавця [PERSON] - [PERSON] (свідоцтво про народження від 23.09.1955 року а/з №1258, який помер [INFO] року. Відповідно до копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29.08.1960 року(а. с. 40) Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER][PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 14.10.1988 року(а. с. 41) Згідно довідки від 23.07.2012 року №701 [PERSON], який помер [INFO] року на день своєї смерті проживав та його постійне місце проживання було зареєстроване за адресою у [ADDRESS] з 29.08.1960 року по день смерті. Разом з ним на день його смерті за даною адресою проживали та були постійно зареєстровані за місцем проживання [PERSON] з 14.10.1988 року; [PERSON] з 14.10.1988 року; [PERSON] з 29.08.1960 року (а.с. 54). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2012 року за р.№3-472 [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку з відповідними надвірними будівлями розташованого за адресою Харківська область, м. Харків, [ADDRESS] (а.с. 63 зв.). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.08.2012 року за р.№3-474 [PERSON] належить 1/4 частка житлового будинку з відповідними надвірними будівлями розташованого за адресою Харківська область, м. Харків, [ADDRESS], (а.с. 65). Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти не передбачені нормами Цивільного процесуального кодексу України, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно домової книги [PERSON] 12.06.1981 року був виписаний з будинку по [ADDRESS] в м. Харкові На момент смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] був зареєстрований за адресою [INFO]. Згідно запису акту про смерть №2482 від 14.02.1994 року спадкодавця [PERSON], адреса заявника [PERSON] вказана: «[PERSON], [ADDRESS] (а.с. 25). Надані позивачами письмові докази не підтверджують факт постійного проживання [PERSON], померлого [INFO] року, за адресою м. Харків, [ADDRESS] в період з 1987 року по день його смерті [INFO] року. Так, з наданих шести квитанцій вбачається, що по [ADDRESS] здійснювалася оплата електроенергії де в якості споживача значиться власник будинку [PERSON], який мав пільгу як учасник ВВВ. Надані квитанції не містять доказів того, що саме [PERSON] здійснював оплату цих квитанцій, що сплачував саме за свої кошти, а також з наданих копій не вбачаються дати сплати цих квитанцій. Квитанції не можуть підтверджувати факт проживання [PERSON] за адресою по якій сплачуються послуги з електропостачання. Як вбачається з договору про надання послуг з вивозу побутових відходів з приватного сектору Комінтернівського району, укладеного 28.06.2011 року на ім'я [PERSON], дата укладення договору 28.06.2011 року - через 17 років після смерті спадкодавця [PERSON] Наданий договір не підтверджує той факт, що [PERSON] на день смерті спадкодавця в 1994 році [PERSON] проживав разом з ним та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. З наданої домової книги вбачається, що в будинку станом на 28.06.2011 року постійно проживає та зареєстровані 6 осіб. [PERSON] ніколи не був власником будинку, що підтверджується відповідними документами. Надана до суду накладна №965 видана [PERSON] не містить відомостей про адресу доставки вказаного товару. [PERSON] проживав та значився зареєстрованим разом з членами своєї сім'ї за адресою м. Харків, [ADDRESS] - приватний будинок. Дата накладної 04.05.2001 року - через 7 років після смерті спадкодавця [PERSON] Щебінь [PERSON] був доставлений та використаний ним для робіт в будинку по [ADDRESS]. Надана накладна не є доказом, який підтверджує той факт, що [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON] проживав разом з ним та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Договір про надання послуг водовідведення №617-0218 від 21.08.2002 року, укладений на ім'я [PERSON], де в якості члена сім'ї записаний [PERSON] Дата укладення договору 21.08.2002 року (тобто через 8 років після смерті спадкодавця [PERSON].) Надана накладна не підтверджує той факт, що [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON] проживав разом з ним та і фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідь КЗОЗ «Харківська МКЛ №13» від 26.11.2012 року не може служити належним доказом по справі, оскільки в 1979 році [PERSON] дійсно був прописаний за адресою: [ADDRESS], однак згідно домової книги та штампа про реєстрацію [PERSON] останній в 12.06.1981 року, за 13 років до смерті спадкодавця [PERSON], був виписаний та вибув з будинку по [ADDRESS] в м. Харкові. Він неодноразово змінював після цього своє місце проживання та реєстрації. Однак у вказаній відповіді КЗОЗ «Харківська МКЛ №13» від 26.11.2012 року всі відомості про зміну прописки (реєстрації) місця проживання [PERSON] відсутні та не внесені до медичної карточки. Таким чином, відомості про реєстрацію, які записані в амбулаторній карточці [PERSON] є неповними. Згідно довідки від 24.05.12 року (вих. №56), виданої Головою улічкома №12 Голозубовою Н.Н. про те, що, [PERSON] разом з сім'єю (чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], 1988 р.н.) зареєстровані за адресою [ADDRESS], але, не проживали за вказаною адресою. Вказані відомості не можуть бути прийняти судом до уваги, оскільки станом на 24.05.2012 року [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], в то час як згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року і не може бути зареєстрованим станом 24.05.2012 року (т.т. через сім місяців після своєї смерті). Що стосується відомостей про те, що [PERSON] разом з сім'єю (чоловік [PERSON], [INFO], син [PERSON], 1988 р.н.) не проживають за місцем своєї реєстрації, то вказана довідка не є належним доказом по справі, оскільки посвідчений лише підпис Голови улічкома №12 Голозубової Н.Н., відомості, які містяться в довідці, записані без посилання на джерело походження, достовірність їх не підтверджена жодним компетентним органом. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не підтверджують факт постійного проживання [PERSON], померлого [INFO] року, за адресою м. Харків, [ADDRESS] в період з 1987 року по день його смерті [INFO] року. До показів свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] ., [PERSON] суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються наявними в справі доказами. Матеріали справи не містять доказів, що [PERSON] звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з заявою про прийняття спадщини на протязі 6 місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON], а отже спадщину не прийняв. А тому, позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання [PERSON], померлого [INFO] року, за адресою м. Харків, [ADDRESS] в період з 1987 року по день його смерті [INFO] року, та визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, не підлягають задоволенню. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Суд приходе до висновку, що до складу спадщини [PERSON] не входить будинок [ADDRESS] А тому, позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/12 частині кожному житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Харків. [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року; внесення зміни до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого на ім'я [PERSON], реєстровий №3-472 від 03.08.2012 року посвідченого державним нотаріусом ХДНК Івановою О.В., зазначивши спадкоємцем майна померлого [INFO] року [PERSON] крім дружини [PERSON] також сина - [PERSON] задоволенню не підлягають. З наданої суду відповіді Сьомої Харківської державної нотаріальної контори від 09.03.2013 року №572/01-16 вбачається, що після [PERSON], померлого [INFO] року, спадкова справа не заводилася, заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини не подавалися, свідоцтво про право на спадщину після вищевказаного спадкодавця нікому не видавалось. Не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні факт визнання [PERSON] такою, що не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] року. З наданої письмової відповіді КП «ХМБТІ» від 11.10.2013 року №1702393 вбачається, що [PERSON] 16.01.1990 року було виділено безхозну земельну ділянку площею 313 кв. м по [ADDRESS], для індивідуального будівництва,інвентаризація житлового будинку на виділеній ділянці не проводилась, документи які підтверджують право власності на житловий будинок на виділеній земельній ділянці до КП ХМБТІ не подавалися, і тільки в 1998 році КП БТІ було підготовлено проект рішення про зміну поштової адреси на житловий будинок [PERSON], але рішення в КП ХМБТІ не надано. Вказана відповідь КП «ХМБТІ» від 11.10.2013 року №1702393 не містить відомостей про здачу будинку в експлуатацію та рік його забудови. Вказаний документ підтверджує, що на день смерті спадкодавця [PERSON], він та члени її сім'ї (чоловік та троє дітей) мешкали разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини в одному будинку. [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Це підтверджується постійною пропискою (реєстрацією) [PERSON] та спадкодавця [PERSON] за однією адресою - [ADDRESS] в м. Харкові. [PERSON] проживала з народження разом зі своїми батьками у цьому домоволодінні за вказаною адресою, та по досягненні нею 16-річного віку була пописана в будинку з 23.05.1980 р., де проживає і зареєстрована до цього часу. Згідно ст. 526 ЦК УРСР (що діяв на час виникнення відносин) «місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини». З наданого відповідачем рішення виконавчого комітету Комінтернівської районної ради народних депутатів №18-10 від 16.01.90 р. «Про виділення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва» вбачається, що [PERSON] з дружиною та двома дітьми мешкає в домоволодінні по [ADDRESS], що належить на праві особистої власності його тестю [PERSON] (всього мешкає 6 чоловік на житловій площі 40,6 м кв.) та вказаним рішенням виділена безхозна земельна ділянка по [ADDRESS], для індивідуального житлового будівництва. Тому, покази свідків [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які вказали на те, що сім'я [PERSON] не мешкала разом з [PERSON] та [PERSON] суд оцінює критично. Надана позивачами довідка №199 від 20.03.2004 року, яка була видана Вуличним комітетом №3 Комінтернівського району м. Харкова [PERSON] про склад її сім'ї не містить відомостей, що станом на день відкриття спадщини, а саме [INFO] року [PERSON] не проживала зі спадкодавцем разом. Довідка датована 20.03.2004 року - через 10 років після відкриття спадщини. Що стосується складу сім'ї [PERSON] в 2004 році, то дійсно [PERSON] не була членом сім'ї [PERSON] У [PERSON] є своя сім'я. [PERSON], яка була свекрухою [PERSON], також ніколи не входила до складу сім'ї [PERSON], у неї був окремий бюджет, вона несла окремі витрати, вона окремо вела господарство та не була пов'язана з [PERSON] спільним побутом. Також, [PERSON] та її невістка і син мали погані стосунки між собою. Тривалий час зовсім не спілкувалися між собою. Покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтверджують, що [PERSON]проживала разом зі спадкодавцем на день відкриття спадщини, фактично вступила в володіння та в управління спадковим майном іприйняла спадщину після смерті батька [PERSON] Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР [PERSON], як дочка спадкодавця [PERSON], є спадкоємцем першої черги за законом. Згідно ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст. 561 ЦК УРСР, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає. Ст. 561 ЦК УРСР не передбачений граничний строк звернення спадкодавця для видачі йому свідоцтва про право на спадщину. Згідно п. 4.10. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 «Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена». [PERSON] звернулася до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину разом зі своєю матір'ю [PERSON], яка підтвердила офіційно у нотаріуса, що [PERSON] дійсно на день відкриття спадщини [INFO] року, наряду з нею, постійно проживала разом зі спадкодавцем [PERSON] і фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. А тому, позовні вимоги в частині встановлення факту визнання [PERSON] такою, що не прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, реєстровий №3-474 від 03.08.2012 року посвідченого державним нотаріусом ХДНК Івановою О.В. про визнання права власності на 1/4 частину за [PERSON], не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed