Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпровського районного суду з позовом до [PERSON] в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем , що зареєстрований 08 грудня 2007 року Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області; стягнути з відповідача на її користь суму понесених судових витрат у розмірі сплати судового збору - 243,60 грн. та правову допомогу - 3000,00 грн. В обґрунтування свого позову вказала, що 08 грудня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис № 884. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна та місце проживання дитини між сторонами немає. Однією сім'єю не проживають, оскільки не зійшлись характерами. У судове засідання позивачка не з'явилася, написала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. (а.с.29). Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій виклав заперечення, яких просив розглядати справу у його відсутність. Вказав у заяві , що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу з позивачкою та стягнення з нього витрат по споаті судового зборупри поданні позовної заяви визнає повністю. Заперерчує проти задоволення вимог позивачи по стягненню з нього витрат за надання правової допомоги в розмірі 3000 грн., оскільки ці витрати позивачкою не підтверджені згідно законодавства та Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України по розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року. В цій частині просить відмовити в задоволенні вимог позивачки . (а.с.31). Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого 08 грудня 2007 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.(а.с. 4) Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження , виданого 06 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м.Києва.(а.с.6) Суд, дослідивши докази у справі, вважає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу таким, що підлягає задоволенню, оскільки сторони не склали міцної, дружної сім'ї, ніхто з них не виявив бажання про збереження сім'ї, а тому суд вважає, що їх сім'я розпалася та шлюбні відносини не можуть бути поновлені. Підлягають стягненню також судові витрати, понесені позивачкою по сплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. ,що підтверджені документально- квитанцією від 08.05.2015 року ( а.с. 12). Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь витрат за правову допомогу в сумі 3000 грн. , то в цій частині суд вважає вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з положенням ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. За частиною першою статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом (ч. 2 ст. 84 ЦПК України). Постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних справ. Відповідно до додатку до вказаної постанови встановлено, що розмір витрат, пов'язаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищує суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Згідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В матеріалах справи відсутні докази про кількість годин, які затрачено для надання правової допомоги по справі в розмірі 3000 грн.

Outcome: partial