Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 10 квітня 2009 року між нею та відповідачем, [PERSON], був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 433. За час перебування в шлюбі у сторін народилися діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з позивачкою, та знаходяться на її утриманні, відповідач проживає окремо. Як вказує позивачка, вона працює викладачем Чернівецького музичного училища ім. С. Воробкевича, і її заробітна плата складає в середньому 3000 грн. на місяць. Даних коштів не достатньо для належного та необхідного забезпечення та утримання неповнолітніх дітей. Утримання дітей, надання їм матеріальної допомоги є природним обов'язком батьків, що випливає звичайно зі змісту положення ст. 180 Сімейного кодексу України, яке зобов'язує батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На скільки відомо позивачці, відповідач отримує регулярно офіційний дохід, у нього на утриманні інших непрацездатних осіб немає, стягнення по виконавчим документах з нього не проводяться, стан здоров'я в нього добрий. На основі викладеного, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частці від доходу відповідача , але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак до початку судового засідання від нього надійшла заява про розгляд даної справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10 квітня 2009 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження вчинено запис за № 433 ( а.с. 6). За час перебування в шлюбі у сторін на народилися діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження ( а.с. 7-8). На даний час діти проживають з позивачкою, а відповідач проживає окремо, що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї та прописку від 20.05.2013 року № 966 ( а.с. 9). Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Верховний суд України, в п. п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз'яснив, що відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України - при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей. Судом встановлено, що відповідач на даний час має стабільний дохід, що підтверджується його заявою про визнання позовних вимог. Крім того у відповідача не має на утриманні інших неповнолітніх дітей, стягнення по виконавчих документах з нього не проводяться, що також визнав сам відповідач, що випливає з його заяви про визнання позовних вимог. За наведених обставин, враховуючи те, що відповідач офіційно працює та отримує регулярний дохід, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача саме у частці від заробітку, а не у твердій грошовій сумі. Ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На основі викладеного, враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі по 1/4 частці від доходу відповідача, на утримання кожної дитини, але не менше 30 % встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 02.07.2014 року до досягнення дітьми повноліття. Задовольняючи позовні вимоги, суд також бере до уваги те, що відповідач повністю визнав позовні вимоги та не заперечував проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання синів, а саме в розмірі по 1/4 частці зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на кожного сина окремо. Крім цього, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. та на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 200 грн.

Outcome: approved