Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

Позивачі, уточнюючі позовні вимоги, звернулись до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, у якому просять зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в спільному користуванні належною їм частиною жилого будинку №44-46 по вул. Фрунзе в м. Мелітополі Запорізької області шляхом надання ключа від вхідних дверей до коридорів загального користування зазначених в технічній документації; зобовязати [PERSON] відновити первісний стан коридору I, коридору II, згідно технічного паспорта житлового будинку [ADDRESS], 3 в м. Мелітополі Запорізької області, виданого КП «МБТІ» 13.04.2012 року та стягнути з відповідача витрати за оплату позивачем судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп.. Позов обґрунтовано тим, що позивачі та ФОП [PERSON] є спільними власниками житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 44-46. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.07.2003 року, коридори житлового будинку №44-46 площею 5,6 кв.м., 13,3 кв.м. знаходяться у спільному користуванні. Однак відповідач на свій розсуд та без згоди позивачки самовільно почав перебудовувати житловий будинок та коридори по вул. Фрунзе, буд. 44-46 в м. Мелітополі для своїх потреб та ведення бізнесу. Таким чином, дії відповідача порушують право власності позивачів та ведуть до руйнування їх квартири в будинку №44-46 по вул. Фрунзе в м. Мелітополі. В судове засідання сторони не зявились. Від позивачів до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, наполягають на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та ФОП [PERSON] є спільними власниками квартири №1-3-4 житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 44-46, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 29.07.2003 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «ММБТІ» від 30.09.2003 року та копією договору конкретного користування квартирою (з уточненням часток) від 29.08.2012 року \\а.с.16-19\\. Відповідно листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області №4-260/1 від 23.05.2013 року, в ході позапланової перевірки було встановлено, що гр. [PERSON] самовільно виконав перепланування приміщень загального користування у житловому будинку по вул. Фрунзе, 44-46 у м. Мелітополі. Був складений акт перевірки та притягнуто до адміністративної відповідальності гр. [PERSON] за самовільне виконання будівельних робіт з перепланування приміщень загального користування \\а.с.10\\. Згідно довідки голови квартального комітету Мелітопольської міської ради від 23.01.2014 року, гр. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] та має склад сімї: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] \\а.с.7, 9\\. Судом встановлено, що [PERSON] 25.08.2006 року зареєстрував шлюб з [PERSON], прізвище якої після укладання шлюбу змінено на «Черткова» \\а.с.5\\. Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 20.05.2015 року встановлено, що в житловому будинку по вул. Фрунзе, 44-46 в м. Мелітополі виконані будівельні роботи з перепланування приміщень загального користування, що є порушенням закону \\а.с.60-61\\. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №3-16 від 08.11.2016 року, в результаті незаконних перебудов коридорів житлового будинку №44-46 по вул. Фрунзе в м. Мелітополі Запорізької області, вчинених [PERSON], площа приміщення коридору II складає 5,9 м2 , що на 7,4 м2 менше площі зазначеної в технічному паспорті на житловий будинок. Площа приміщення коридору зменшена за рахунок збільшення площі приміщення 3-1. Судом встановлено, що між сторонами з приводу володіння та користування належного їм майна виникають суперечності та в добровільному порядку встановити порядок користуванням майном неможливо. Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316 ч. 1, 317 ч. 1 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Частиною 1 ст. 321 ЦК України, передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 356 ч. 1 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~ Згідно з вимогами ст. ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права. Відповідно до ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання. За змістом зазначених норм права співвласник майна, яке знаходиться у спільній частковій власності без виділення часток у натурі, має право на вільне користування зазначеним майном у повному обсязі та має право на усунення перешкод у такому користуванні у будь-який час. Оскільки відповідач позбавляє позивачів права користуватись спірною квартирою, позивачі в добровільному порядку не мають можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, суд вважає вимоги позивачів є обґрунтованими. За таких обставин,

Outcome: approved