overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що з 2003 року [PERSON] виїхав з квартири, забравши усі особисті речі, з того часу він в квартирі не з'являється, мешкає в іншому місті. Тому вони вимушені були звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу слухати в його відсутності. Третя особа - Казенне підприємство «Шосткинський казенний завод «Імпульс» в судове засідання не з'явились, але до суду надали заяву, в якій позовні вимоги визнали, просили справу слухати в їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи та докази в совокупності, дійшов, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS]. (а.с. 7). Відповідно акту від 09.04.2015 року, [PERSON], в квартирі [ADDRESS] з 2003 року не мешкає (а.с. 8). Згідно зі ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім,ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо тимчасова відсутність особи перевищує шість місяців, члени сім'ї, в тому числі і бувші, а також і наймач вправі звернутись до суду з позовом про визнання його втратившим право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] тривалий час відсутній на спірній житловій площі, а тому він втратив право користування зазначеним житловим приміщенням і тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS], посилаючись на те, що вони є власниками даної квартири, відповідач був зареєстрований як чоловік позивачки [PERSON], однак вони шлюб розірвали і відповідач з 2014р. з ними не проживає, квартирою не цікавиться. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність згідно ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення представляє собою однокімнатну ізольовану квартиру [ADDRESS] житловою площею 12, 5 кв.м. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.2006р. квартира належить на праві власності позивачам та неповнолітньому [PERSON] /ас 4/. Відповідач був зареєстрований в спірній квартирі в якості чоловіка позивачки в 2012р., однак в 2015р. шлюб між ними було розірвано і він залишив спірне жиле приміщення /ас 5,9/. Факт непроживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом обстеження /ас 9/ та показаннями свідків [PERSON], [PERSON] про те, що вони є сусідами позивачів, часто бувають у них в квартирі, однак відповідач з 2014р. в ній не проживає. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більш як рік в спірній квартирі не проживає, нею не цікавиться, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив, а тому він втратив право користування нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 2011 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачі в судове засідання не з'явились, у наданих суду письмових заявах позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.06.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Жихар\~Н.П., зареєстрованого в реєстрі за №1434. В зазначеній квартирі зареєстрований брат позивачки [PERSON] - відповідач, який з 2011 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. Орловська, буд. 40, посилаючись на те, що з 2012 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачі в судове засідання не зявились, у наданій суду письмовій заяві позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, у письмовій заяві позов визнав, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] є власником будинку №40 по вул. Орловська в м. Лисичанську Луганської обл.,\~на підставі\~договору купівлі-продажу\~від 07.04.1980\~р.,\~посвідченого старшим\~нотаріусом Лисичанської\~державної нотаріальної\~контори [PERSON],\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№1-1952.\~Окрім позивачів\~в зазначеному будинку зареєстрований їх син відповідач, який з 2012 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача, таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Східний[ADDRESS], посилаючись на те, що з серпня 2006 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачі у судове засідання не з'явились, позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи, про що надали письмову заяву. Відповідач у судове засідання не зявився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON]є наймачем квартири №4 у буд. 32 по кв-лу.\~Східнийу м. Лисичанську Луганської обл. Квартира неприватизована. Окрім позивачів у зазначеній квартирі зареєстрований колишній чоловік позивачки [PERSON] відповідач, який серпня 2006 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає надані позивачами докази достатніми та переконливими. Судові витрати,\~а саме\~судовий збір\~у розмірі\~704,8\~грн.\~на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідача\~на користь\~позивачки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., Перевальський р-н, пос. Ліман, буд. 149, посилаючись на те, що з червня 2008 р. відповідач за вказаною адресою не мешкає. Позивачі у судове засідання не з'явились, позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи, про що надали письмові заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку №149 у пос. Ліман Перевальського р-ну Луганської обл.,\~на підставі\~свідоцтва про\~право власності\~на нерухоме\~майно від\~27.08.2007\~р.\~та договору\~дарування частки\~житлового будинку\~від 03.12.2007\~р.,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Перевальського\~районного нотаріального\~округу [PERSON],\~зареєстрованого в\~реєстрі за\~№1984.\~Окрім позивачів\~у зазначеному будинку зареєстрований колишній чоловік позивачки [PERSON] відповідач, який з червня 2008 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачами докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] , посилаючись на те, що вони є власниками даної квартири. Відповідачі [PERSON] - колишня дружина позивача [PERSON] та [PERSON] - син позивача зареєстровані в спірній квартирі, але ніколи в ній не проживали. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.01.2021р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 36-37). Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачі в судове засідання не з`явились повторно, про день розгляду справи повідомлялись належним чином, відзив на позовну заяву не подали, а тому суд вважає можливим слухати справу у їх відсутність відповідно до ст. 280 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, спірне жиле приміщення представляє собою двокімнатну ізольовану квартиру жилою площею 29 кв.м., загальною площею 42,40кв.м., яка розташована по [ADDRESS] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2003р. позивачка [PERSON] є власником ј частини квартири [ADDRESS] , позивач [PERSON] є власником ѕ частин даної квартири на підставі договору дарування від 25.10.2000р.(а.с.7,8). Відповідачі зареєстровані в спірній квартирі з 8.05.2003р. по теперішній час (а.с. 34,35). Встановлено, що відповідачі в квартирі хоча зареєстровані, але не проживають, витрат по її утриманню не несуть, не цікавляться нею. Даний факт підтверджується актами про не проживання, складеними за період з 1.10.2019р. по 1.12.2020р. та затвердженими начальником ЖЕД-7 (а.с. 9-23), а також поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили, що відповідачі в спірній квартирі не проживають та не цікавляться нею. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі більш як рік в спірній квартирі не проживають, нею не цікавляться, перешкод в користуванні квартирою їм ніхто не чинив, а тому вони втратили право користування нею. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідачку, разом із малолітньою донькою [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 2007 р. відповідачка разом із малолітньою донькою за вказаною адресою не мешкають. Позивачі у судове засідання не з'явились, позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи, про що надали письмові заяви. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди позивачів ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками житлового будинку [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.2004 р., посвідченого державним нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори Фесенко О.М., зареєстрованого в реєстрі за №2-125. В зазначеному будинку зареєстрована невістка позивачки, колишня дружина позивача, відповідно відповідачка, разом із малолітньою донькою [PERSON], [INFO], які з 2007 р. за вказаною адресою не мешкають, за комунальні послуги відповідачка не сплачує. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає надані позивачами докази достатніми та переконливими. Судовий збір у розмірі 704,8 грн. на підставі ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача [PERSON] На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: Луганська обл., м. Лисичанськ, кв-л. Східний[ADDRESS], посилаючись на те, що з вересня 2000 р. відповідачка за вказаною адресою не мешкає. Представник позивачів в судове засідання не зявилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що на підставі типового договору найму жилого приміщення, у лютому 1981 року позивачам була надана 4-х кімнатна квартира, загальною площею 49,88 кв.м., розташована за адресою: Луганська обл.,\~м.\~Лисичанськ,\~кв-л.\~Східний (Жовтневої\~революції)[ADDRESS]. Квартира неприватизована. У зазначеній квартирі зареєстрована донька позивачки [PERSON] відповідачка, яка з вересня 2000 р. за вказаною адресою не мешкає, за комунальні послуги не сплачує. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, вирішується в судовому порядку. При цьому під встановленими строками мається на увазі шестимісячний термін. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судові витрати,\~а саме\~судовий збір\~у розмірі\~704,8\~грн.\~на підставі\~ст.\~141\~ЦПК України\~підлягають стягненню\~з відповідачки\~на користь\~позивачки [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності за кожним на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що 1/3 частина даної квартири належала на праві приватної власності їх матері [PERSON], яка померла [INFO]. Вони як спадкоємці першої черги своєчасно звернулись до нотаріальної контори, однак у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності померлої на дану частину квартири у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, просить слухати справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач та 3-тя особа просять слухати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO]. померла [PERSON] /ас 5/. Після її смерті залишилось майно - 1/3 частина квартири [ADDRESS], що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 26.11.1996р., дублікат якого виданий 24.01.2014р. /ас 6/. Позивачі, які є дітьми померлої /ас 10-11/, звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері, однак постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.06.2014р. їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю державної реєстрації права власності померлої /ас 13-14/. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином суд вважає необхідним визнати за спадкоємцями першої черги після померлої [PERSON] - її донькою [PERSON] та сином [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в рівних частках - по 1/6 частині за кожним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по 1/2 частині на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями за законом після батька [PERSON], який помер 07.07.2016 року, але за життя ним право власності на зазначену квартиру зареєстровано не було, в звязку з чим позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. У судове засідання сторони не зявились, надішли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивачів позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, представник відповідача покладається на розсуд суду. Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у 1983 році [PERSON] вступив до обєднання житлово-будівельних кооперативів №88 та у 1991 році пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] було повністю виплачено, що підтверджується довідкою ОЖБК від 26.04.2017 року (а.с. 9). Згідно довідки ОЖБК від 19.02.2014 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] 07.07.2016 року помер батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до інформації КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 18.01.2017 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано. З копії спадкової справи до майна померлого [PERSON] №6/2016 вбачається, що до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] звернулись [PERSON] та [PERSON] з заявами про прийняття спадщини, але нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, що належало спадкодавцеві. Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Стаття 1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд вважає, що позов належить задовольнити та визнати право власності за позивачами на квартиру [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати малолітню дитину [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], посилаючись на те, що з 2009 р. [PERSON], разом із малолітньою донькою [PERSON], за вказаною адресою не мешкають. Позивачі в судове засідання не з'явились, у наданій суду письмовій заяві позов підтримали, просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, у письмовій заяві позов визнала, попереджена про наслідки визнання позову, справу просила розглядати за її відсутності. Представник 3-тої особи у судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, про що надала відповідну письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками квартири [ADDRESS]. на підставі свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 05.12.2006 р. [PERSON] був одружений з [PERSON] та від спільного подружнього життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] Рішенням мирового судді судової дільниці №2 Пуровського району ЯНАО 17.12.2013 р. шлюб між ними було розірвано. У 2009 році відповідачка, разом із малолітньою донькою виїхали до РФ для постійного місця проживання, однак малолітня [PERSON], залишилась зареєстрованою у вищевказаній квартирі, хоча фактично виїхала з матір'ю та по теперішній час не проживає за місцем своєї реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved