Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що 03.05.1995 р. було засновано ТОВ «Електа», засновками якого була певна група осіб, в т.ч. вони, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] 17.08.1995 р. ТОВ «Електа» за договором купівлі-продажу придбало у власність нежитлову будівлю, розташовану за адресою: [ADDRESS], загальною площею 408,7 кв.м. 04.05.2001 р. було проведено збори засновників ТОВ «Електа», на яких вищевказані особи виведені зі складу засновників з виділенням їм в натурі частки нежитлового приміщення загальною площею 181,05 кв.м. На підставі угоди про розділ нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] 29.05.2001р. вказане нежитлове приміщення було розділено в натурі і виведеним особам була передана частина приміщення в розмірі 44,3% загальної площі всього приміщення. При цьому, розмір частки кожного з цих осіб складав - [PERSON] - 5/100, [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 6/100 кожній, [PERSON], [PERSON], [PERSON] - по 7/100 кожній. Право власності вказаних осіб було зареєстровано у встановленому законом порядку. 04.07.2003 р. між ними, [PERSON], [PERSON], [PERSON] був укладений договір про порядок користування сумісною частковою власністю, посвідчений приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого у користування [PERSON] та [PERSON] перейшло 14/100 часток нежитлового приміщення загальною площею 58,89 кв.м., а іншим сторонам договору - 30/100 часток нежитлового приміщення, загальною площею 122,16 кв.м. Вказана угода була зареєстрована в БТІ м.Харцизька, проте при реєстрації права спільної часткової власності було допущено помилку і не вказано розмір часток кожного співвласника, лише вказано загальний розмір спільної частки - 30/100. [PERSON] померла 14.12.2012р. і її частку в праві спільної часткової власності спадкувала [PERSON] - відповідачка по справі - на підставі рішення суду. На даний час вони не можуть розпорядитися своєю власністю, оскільки не визначено розмір частки в праві спільної часткової власності за кожним із них. Просять визнати за [PERSON], [PERSON], [PERSON] право власності на 6/100 часток за кожною, [PERSON] право власності на 5/100 часток нежитлового приміщення, розташованого в будинку [ADDRESS], що є об'єктом права спільної часткової власності. Позивачі, представник позивачів в судове засідання не прибули, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують, просять його задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, надала заяви про слухання справи у її відсутність, позов визнає повністю. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у справі доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами. Суд встановив, що відповідно до установчого договору ТОВ «Електа» та його Статуту позивачі, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] були засновниками вказаного товариства. Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS], належало на праві власності ТОВ «Електа» на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.1995 р. Відповідно до протоколу зборів засновників ТОВ «Електа» від 04.05.2001р. зі складу засновників товариства були виведені позивачі, а також [PERSON], [PERSON], [PERSON] з визначенням розміру їх долі - [PERSON] - 6,9%, [PERSON] - 4,6%, [PERSON] - 6,0%, [PERSON] - 6,4%, [PERSON] - 6,9%, [PERSON] - 6,0%, [PERSON] - 7,5%. Відповідно до угоди про розділ нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] 29.05.2001р., вказаним особам відповідно до їх часток в статутному фонді в натурі була виділена частина нежитлового приміщення [ADDRESS] загальною площею 181,05 кв.м. За кожним із співвласників було зареєстровано право власності на частку вказаного приміщення: за [PERSON] на 5/100 частин, за [PERSON] на 6/100 частин, за [PERSON] на 6/100, за [PERSON] на 6/100 частин, за [PERSON] на 7/100 частин, за [PERSON] на 7/100 частин, за [PERSON] на 7/100 частин, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 13.06.2003р. Відповідно до договору про порядок користування між учасниками сумісної часткової власності, посвідченого приватним нотаріусом Харцизького міського нотаріального округу [PERSON] 04.07.2003р., у користування [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] переходить 30/100 часток нежитлового приміщення, а [PERSON] і [PERSON] - 14/100 часток. Право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на 30/100 часток вказаного нежитлового приміщення було зареєстровано у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності від 01.08.2003р. При цьому, право власності зареєстровано на загальну частку - 30/100 нежитлового приміщення, без зазначення розміру часток кожного із співвласників. Згідно технічного паспорту від 22.05.2013р. площа 30/100 часток нежитлового приміщення [ADDRESS] на даний момент складає 118,9кв.м. 14.12.2012р. померла співвласник вказаного майна [PERSON], спадкоємицею якої є [PERSON], відповідачка по справі. Відповідно до рішення Харцизького міського суду Донецької області від 12.12.2013р., яке набрало законної сили 24.12.2013р., за [PERSON] в порядку спадкування визнано право власності на 7/100 часток нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS], загальною площею 118,9кв.м.. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оцінивши обставини справи та надані сторонами докази в їх сукупності, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що позивачі правомірно набули право власності на відповідні частки від 30/100 частин нежитлового приміщення [ADDRESS], що належить відповідачу та позивачам на праві спільної часткової власності, оскільки вони набули право власності на вказане майно на законних підставах - шляхом виділення їм спірного майна при виході із складу господарського товариства відповідно до розміру їх часток у статутному фонді. Їх право спільної часткової власності на вказане майно було зареєстровано у встановленому законом порядку, але в подальшому була допущена технічна помилка і при реєстрації не вказано розмір часток кожного із позивачів, яку на даний час виправити в поза судовому порядку неможливо, тому порушене право позивачів підлягає захисту судом шляхом визнання права власності за кожним із споживачів на належну їм частку в праві спільної часткової власності. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Outcome: approved