Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за договором позики в сумі 114000,00 грн., з тих підстав, що 25 липня 2014 року відповідачка [PERSON], [INFO], односельчанка, працівниця Обертинського відділення ощадбанку, прийшла до неї додому і попросила позичити їй гроші. Конкретної причини відповідачка не вказала для чого їй гроші, але дуже просила виручити. Цього ж числа вона позичила відповідачці 4000 (чотири тисячі) євро, які остання зобов'язувалася усно повернути при першій вимозі. По її вимозі, після трьох днів, відколи вона позичила відповідачці гроші, остання дала розписку, що є підтвердженням укладення договору позики. В жовтні 2014 року вона прийшла до відповідачки по гроші. Остання пообіцяла, що принесе гроші, але спершу розрахується з ощадбанком (як пізніше стало відомо, відповідачка знімала гроші з депозитів вкладників, забирала зарплати, пенсії, допомоги на дітей, а також позичила великі суми грошей в односельчан). Кожен місяць, починаючи з жовтня 2014 року по лютий місяць 2015 року вона приходила до відповідачки на роботу, додому по гроші, але остання тільки постійно обіцяла що віддасть. Позичених 4000 євро відповідачка так і не повернула. [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності та щодо підтримання позову. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але подала письмову заяву, в якій позов визнала, не заперечила щодо його задоволення, просила справу розглянути без її участі. Дослідивши та оцінивши дані, що містяться в письмових доказах по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав. Статтею 1046 Цивільного Кодексу України визначено зміст договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 25.07.2014 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, за яким остання одержала від [PERSON] позику в сумі 4000 євро, які відповідачка зобов'язалася повернути по вимозі позикодавця (а.с.5). Згідно довідки Тлумацького територіального відокремленого безбалансового відділення № 10008/049 Публічного акціонерного товариства філії - Івано-Франківське обласне управління Державного ощадного банку України за №29 від 25.03.2015 року офіційний курс гривні по відношенню до євро станом на 25.03.2015 року становить: курс продажу 100 Євро - 2850 грн. (2850 грн. х 4000=114000 грн.) (а.с.6). Згідно ст.ст. 526, 625 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У відповідності до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядок, що встановлені в договорі. Відповідачка не виконала належним чином договірних зобов`язань і на момент розгляду справи позику не повернула, а тому з неї слід стягнути на користь позивачки заборгованість за договором позики та понесені останньою судові витрати. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України,

Outcome: approved