Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та їх стягнення. Вточнивши позовні вимоги зазначила, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 27.07.2006 року по справі № 2-1046/06 з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], стягнуті аліменти у розмірі 300 грн. до повноліття дитини. Донька Єва-Єлізавета, продовжує перебувати на її утриманні, відвідує додаткові заняття з англійської мови, уроки з живопису, театральну студію, що тягне додаткові витрати. Крім того,16.06.2008 року у них з відповідачем народилася друга дитина [PERSON], але з 2011 року стосунки між ними погіршилися та вони стали мешкати окремо. [PERSON] також відвідує додаткові заняття з англійської мови та уроки футболу в ФК «Іллічівець». Відповідач має заборгованість по аліментам на утримання доньки близько 20000,00 грн., а з позовом про стягнення аліментів на утримання сина до суду вона ще не зверталася. Розмір аліментів, встановлений судом в 2006 році, на утримання доньки, але не відповідає вимогам діючого законодавства. Прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, на даний час суттєво змінився. Оскільки на даний час змінився сімейний стан, народилась друга дитина, відповідач не надавав та не надає допомогу ані на утримання доньки, ані на утримання сина тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом. Просила суд змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) та стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнути витрати на правовому допомогу в розмірі 2000,00грн. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені уточнені вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, позов просила задовольнити у повному обсязі. Представник позивачки [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зауважила, що на сьогоднішній день у сторін змінився сімейний стан, народилася друга дитина, з 2006 року суттєво змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, тому просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що він поклав на рахунок для дітей 15000,00 доларів США у банку, крім того, відвозив дітей влітку не відпочинок в с. Мелекине до приватного міні-пансіонату, де діти відпочивали літом. Крім того, він добровільно надає допомогу дітям, сам він хворіє, та в нього 08.01.2017року народився син, у звязку з чим просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі договору про надання юридичних послуг, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що відповідач піклується про дітей, надає матеріальну допомогу та утримає їх, тому підстави для задоволення позову відсутні. Згідно пояснень допитаного судом свідка [PERSON] судом встановлено, що він знає [PERSON] з моменту знайомства останньої з [PERSON]. В 2011 році [PERSON] хворів, прийшов до нього та попросив про допомогу, він бажав покласти гроші на рахунок своїх дітей. Він відвіз відповідача до банківської установи та бачив там позивачку. Сума вкладу та валюта вкладу, який зробив відповідач йому не відома. Знає, що [PERSON] бажав покласти гроші на імя дітей позивачки. Допитана у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона троюрідна сестра позивачки, з якою має добрі відносини. В 2011 році сторони вже не мешкали однією сімєю та відповідач сказав, що поклав 15000,00 доларів США на рахунок для їх забезпечення. Гроші для дітей він отримав він продажу спадкового будинку. Відповідач хворів, був у віці, переймався за дітей. В селищі Мелекине у [PERSON] є великий будинок, там влітку відпочивають люди, де вона працює з 2016 року, і отримує за це гроші. [PERSON] має сезонний доход, це їй відомо зі слів останнього, але в якому розмірі, їй не відомо. Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. На підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27 липня 2006 року, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 12 липня 2006 року і до повноліття дитини. Рішення набрало законної сили (а.с. 8). Відповідно до листа № 2360/14.44-25 від 25.07.2017 року, в.о. начальника Мангушського районного відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області, встановлено, що виконавчого листа №2-1046/06 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] в розмірі 300 грн. на виконанні у Мангушському районному відділі ДВС не знаходиться. Згідно з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам № 232 від 22.01.2018 року, зробленого державним виконавцем Мангушського районного відділу ДВС, встановлено, що розмір заборгованості по аліментам відповідача, згідно виконавчого листа №541/807/2012 виданого 11.09.2012 року Приморським районним судом Донецької області на утримання повнолітньої дитини [PERSON], складає 18000,00 грн. (а.с. 87-89). Відповідно до довідки КСН «Селище Слободка-Гавань» № 51 від 04.07.2017р., [PERSON] разом з донькою [PERSON] Євою-Єлизаветою, 2006р.н. та сином [PERSON], [INFO] мешкає за адресою: м. Маріуполь, вул. І Озерна, буд. 23 (а.с. 38). Згідно з довідкою № 22 від 28.10.2017р., виданої директором театральної школи ФОП [PERSON] [PERSON], донька останньої [PERSON], 2006р.н.в, займається в Першій театральній школі-студії м. Маріуполя на відділенні акторської майстерності з вересня 2017 року з оплатою 500,00грн. в місяць (а.с. 58). Відповідно до товарного рахунку ФОП [PERSON] за англійський сплачено 528грн. (а.с. 56). Згідно з роздруківкою з сайту, відпочинок у приватному міні-пансіонаті [PERSON] в селище Мелекине, провул. Рибацький, 26, за 1 сутки становить 200-400грн. (а.с. 61-67). Згідно із довідкою Приморського відділення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 26.01.2018р., згідно поданих звітних податкових декларацій платника податку за 2015-2017 роки у [PERSON] дохід відсутній (а.с. 93). Відповідно до повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичного департаменту ММР, 17.01.2018р. внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП [PERSON] (а.с. 90). Відповідно до довідки, виданої КЗ ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4 м. Маріуполя», [PERSON] з 2011 року знаходиться під наглядом з основним діагнозом цукровий діабет ІІ ступеню (а.с. 94). Згідно з аптечними чеками від 09.11.2017р., 22.12.2017р., 05.01.2018р., 24.01.2018р., відповідачем придбані ліки на загальну суму 1131,55 грн. (а.с. 95). Згідно із свідоцтвом про народження І-НО № 734848 від 17.01.2017 року, виданим Приморським районним у місті Маріуполі відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відповідач [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю, [PERSON], який народився [INFO] (а.с. 70). Відповідно до довідки виконавчого комітету Мелекинської сільської ради Мангушського району Донецької області № 262 від 20.02.2018р. [PERSON] разом з сином - [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [INFO]. Відповідно до вимог\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частиною 1 статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік», на день винесення рішення по справі прожитковий мінімум становить: для дитини віком від 6 до 18 років 1860 грн. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~ст. 192\~СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку і права та інтереси малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], а також приймаючи до уваги, стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; що відповідач має на утриманні повнолітню дитину та малолітнього сина [PERSON], 08.01.2017р.н., суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги позивачки, змінити розмір аліментів, призначених судом та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/5 частки від усіх видів заробітку відповідача. Згідно із свідоцтвом про народження 1-НО № 195158 від 24.06.2008 року, виданим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського управління юстиції Донецької області, відповідач [PERSON] є батьком, а позивачка [PERSON] матірю, [PERSON], який народився [INFO] (а.с. 7). Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із\~ст. 182 СК України\~при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8\~ст.7 Сімейного кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Таким чином, виходячи з вимог ст. 181-182, 184 Сімейного кодексу України, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], в розмірі 1/5 частини зі всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом 22 травня 2017 року і до досягнення повноліття. Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. З врахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, а також роз'яснень у п.п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014р., позивачу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача понесені витрати на оплату правової допомоги, підтверджені документально. Позивачем, на підтвердження понесених судових витрат надано суду надано суду ордер № 112958 від 18.09.2017р. та договір про надання правової допомоги, укладений між позивачкою та адвокатом [PERSON] від 18.09.2017р. Згідно даного договору адвокат [PERSON] як виконавець представляє інтереси позивача в судах з переліком прав, передбачених ЦПК України ( а.с. 35, 37). Згідно наданого позивачем акту виконаних робіт від 01 грудня 2017 року, складеного між позивачкою та адвокатом [PERSON], ознайомлення з матеріалами справи, складання позовної заяви про уточнення та доповнення, представництво інтересів в суді складає 2000 гривень. Відповідно до товарного рахунку від 18.09.2017 року, за надання юридичних послуг по цивільній справі [PERSON] сплачено адвокату [PERSON] 2000 грн. (а.с. 55). Отже, вимога про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі, в сумі 2000,00 гривень за надання правничої допомоги адвокатом [PERSON], тому суд стягує з відповідача на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п.1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial