Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи який вказалиа, що з 15 липня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Від попереднього шлюбу [PERSON] має доньку - [PERSON], [INFO]. Починаючи з 2004 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спільно однією сім'єю проживали у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], а з 19 липня 2005 року [PERSON] за вказаною адресою зареєструвала в ГУ МВС України у Київській області своєї постійне місце проживання. На даний час виникли складні відносини між сторонами, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. 21 серпня 2017 року позивачкою [PERSON] було надано відповідну заяву до Виконавчого комітету Української міської ради щодо обставин отримання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Відповідно отриманої відповіді [PERSON] стало відомо про обставини щодо одноособового отримання [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Вважає дане рішення незаконним та просить його скасувати. А також просить скасувати свідоцтво про право власності на спірну квартиру та визнати за позивачами право власності по 1/3 частині за кожним на спірну квартиру. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, подавши письмовий відзив на позов в якому виклав свої заперечення. Представник відповідача Виконавчого комітету Української міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнало, виклавши їх обґрунтування в відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи Центру надання адміністративних послуг Обухівського РДА в судове засідання не зявився. Причин неявки суду не повідомив. Вислухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню наступних підстав. З 15 липня 2005 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від попереднього шлюбу [PERSON] має доньку - [PERSON], [INFO]. З 2004 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] спільно однією сім'єю проживали у гуртожитку за адресою: [ADDRESS], а з 19 липня 2005 року [PERSON] за вказаною адресою зареєструвала в ГУ МВС України у Київській області своєї постійне місце проживання. 21 серпня 2017 року [PERSON] звернулася з заявою до Виконавчого комітету Української міської ради щодо обставин отримання права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. 21 вересня 2017 року [PERSON] було надано відповідь щодо одноособового отримання [PERSON] права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. В якій вказано, що на підставі рішення виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області № 333 від 3 грудня 2003 року, згідно рішення виконкому № 281 від 9 жовтня 2003 року «Про відміну статусу «ліжко-місце»», [PERSON] було видано ордер для проживання в гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Згідно рішення виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області № 341 від 30 листопада 2006 року було поновлено ордери по гуртожиткам сімейного типу, у т.ч. і [PERSON], якій разом із сім'єю мешкав у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. На підставі цього рішення виконкому [PERSON] було видано ордер № 53 від 28 грудня 2006 року, у якому зазначено склад сім'ї: дружина - [PERSON], донька - [PERSON]. В подальшому рішенням виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області № 449 від 30 жовтня 2008 року надано дозвіл на розробку проектно-кошторисної документації на перепланування гуртожитку під приватні кімнати, у т.ч. і за адресою: [ADDRESS] Рішенням виконавчого комітету Української міської ради Обухівського району Київської області № 20 від 29 січня 2009 року погоджено проекти, виготовлені ТОВ ВВП «Термо», з «Реконструкції кімнат гуртожитку під приватні кімнати», у т.ч. за адресою: [ADDRESS], а також надано дозвіл громадянам на проведення вищевказаних робіт. Після проведення зазначеної реконструкції, виконавчий комітет Української міської ради Обухівського району Київської області вирішив за [PERSON] оформити право власності на кімнату [ADDRESS] (рішення виконкому № 420 від 26 листопада 2009 року). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» N 500-VI від 4 вересня 2008 року, громадяни та члени їхніх сімей, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію жилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до цього Закону за рішенням місцевої ради. Приватизація жилих приміщень у гуртожитках здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Згідно із нормами Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-ХХІІ від 19 червня 1992 року (із змінами - станом на час приватизації житла [PERSON]) право на приватизацію мають громадяни України: які на законних підставах займають жиле приміщення; постійно проживають в ньому; не використали своє право на приватизацію та інше. Відповідно до ст. 2 вказаного Закону, до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у гуртожитках, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки)), які використовуються громадянами на умовах найму. Приватизація квартир у будинках, кімнат у гуртожитках, включених до плану реконструкції поточного року, здійснюється після її проведення власником (володільцем) будинку. Наймачі, які проживали у квартирах, гуртожитках до початку реконструкції, після проведення реконструкції мають пріоритетне право на приватизацію цих квартир, жилої площі в цьому гуртожитку. Згідно із ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється, у т.ч., шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Відповідно до ст. 5 вказаного Закону, якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абз. 2 ст. 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім'ї безоплатно. До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Також, згідно ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті у гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку, кімнати у гуртожитку). Передача квартир (будинків), кімнат у гуртожитках у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно статті 3 Сімейного кодексу України (в редакції 01.07.2009 року) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (в редакції 01.07.2009 року) - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з п. 2 ст. 60 вказаного Кодексу, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, кір речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до п. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України (в редакції 01.07.2009 року), об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Крім того, п. 1 ст. 173 Сімейного кодексу України (в редакції 01.07.2009 року) передбачено, що батьки і діти, зокрема ті, які спільно проживають, можуть бути самостійними власниками майна. Пунктом 5 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 р. N 56 (із змінами та доповненнями, внесеними наказом Держжитлокомунгоспу України від 5 серпня 1994 року N 72), передача займаних квартир (будинків) здійснюється в приватну (для одиноких наймачів) та у спільну (сумісну або часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх (віком від 18 і більше років) членів сім'ї з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку). До членів сім'ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Пунктом 6 цього Положення передбачено, що передача житла у власність громадян здійснюється безоплатно, виходячи з розрахунку санітарної норми (21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю). Згідно п.12 вказаного Положення, незалежно від розмірів загальної площі безоплатно передаються у власність громадян займані ними: однокімнатні квартири. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним державне житло на умовах, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», один раз. Також, згідно п. 18 Положення, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви (додатки 2, 3) та необхідну консультацію. Статтею 65-1 Житлового Кодексу України ( в редакції від 30.04.2009 року) передбачено, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ними, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством. Однак, під час приватизації житла виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області та як наслідок і [PERSON] не були виконані вищевказані норми чинного, на той час, законодавства. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Зважаючи на викладене рішенням № 420 від 26 листопада 2009 року не було дотримано вимог чинного на той час законодавства, та не враховано прохання [PERSON] про включення до права власності на кімнату [ADDRESS] членів сім'ї, його дружини - [PERSON] і доньки - [PERSON], та прохання голови будинкового комітету «Юність» [PERSON] про надання дозволу на оформлення права власності на кімнату [ADDRESS] громадянам, які здійснили реконструкцію цієї кімнати, а саме: [PERSON] і членам його сім'ї: дружині - [PERSON], доньки - [PERSON], що свідчить про його не законність, а тому повино бути визнано незаконним та скасовано. Крім того підлягає скасуванню свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS], загальною площею №17,6 кв.м., житловою 11,4 кв.м., серії [NUMBER] від 27 січня 2010 року видане на ім'я [PERSON] та запис про проведення державної реєстрації права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], загальною площею 17,6 кв.м., житловою 11,4 кв.м. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В частині позовних вимог позивачі, щодо визнання за ними права власності на частину спірної квартири, то дані вимоги не підлягають задоволення, як передчасні. Враховуючи викладене та

Outcome: partial