Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за кожним з них в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,50 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,25 га, яка розташована в селі Вінницькі Стави Васильківського району Київської області, по вулиці Гагаріна, 54, та належала [PERSON], який помер 03 січня 1997 року. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що 03 січня 1997 року помер їхній батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входила, в тому числі й ? частина вказаної земельної ділянки, яку успадкувала їхня мати [PERSON], яка померла 08.02.2011 року. Однак, оскільки за життя мати не встигла отримати на своє імя державний акт на земельну ділянку, державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на вказану земельну ділянку. У судове засідання позивачі не зявилися, від них до суду надійшли заяви, в яких вони просять справу розглядати за їх відсутності, позов підтримали повністю, просили його задовольнити. \~\~ Представники відповідачів до суду не зявились, надіслали до суду заяви, в яких просять слухати справу у їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечили. Дослідивши та проаналізувавши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 03.01.1997 року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть зроблений актовий запис № 1, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-БК № 035461, видане\~\~04 січня 1997 року відділом запису актів громадянського стану (а.с.8). Відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії КВ № 5972, [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,50 га, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області (а.с. 7). Відповідно до свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя серії ВЕВ №636852 від 06.09.2006 року [PERSON] належить право власності на ? частку у спільному майні, придбаному подружжям за час шлюбу, а саме, у вигляді земельної ділянки площею 0,50 га, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВЕВ №636853 від 06.09.2006 року [PERSON] належить право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,50 га, що розташована на території Вінницько-Ставської сільської ради Васильківського району Київської області, що належала чоловікові [PERSON], який помер 03.01.1997 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ОК № 206818 виданого 08.02.2011 року, [PERSON] померла 08 лютого 2011 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2015 року спадкоємцями майна після смерті [PERSON] є її діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON]., [INFO] у рівних частках по 1/3 за кожним. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивачі, відповідно до ст 1261 ЦК України, є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та [PERSON] Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5\~ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (що діяв на момент винекнення права спадкодавця на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Як роз'яснено п. 10\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування»\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивачів щодо спадкування підлягають захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved