Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , про поділ сумісно набутого майна у шлюбі та визнання права власності, відповідно до ст. ст. 57, 69-72\~ СК України, та уточнивши свої позовні вимоги 11.07.2018 року остаточно просить суд: визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у сумі Ѕ частини від 19200,47 грн., а саме 9600,24 грн; стягнути судовий збір та витрати понесені при розгляді справи в сумі 1585,80 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 30.01.2002 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 07.12.2017 року був розірваний рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/6902/17. За час перебування у шлюбі з відповідачем, сторони придбали квартиру [ADDRESS] . Право власності на вказане нерухоме майно було зареєстровано за [PERSON] , відповідачем по справі. Крім того, на рахунках ПАТ Банк «Південний» знаходяться сумісно нажиті кошти в гривнях та іноземній валюті. Колишній чоловік приховує остаточну суму, а банк відмовляє в перевірці рахунків, так як рахунки зареєстровані на ім`я [PERSON] . На підставі вищевикладеного, вона і звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в позові. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи на їх безпідставність. Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач надав до суду письмовий відзив на позовні вимоги [PERSON] від 30.03.2018 року , у якому вказував на те, що квартира [ADDRESS] була придбана за особисті гроші [PERSON] , які він отримав, під час проходження служби у Збройних Силах України, де був учасником миротворчих операцій. Вказує, що частку грошового забезпечення він отримував у доларах США. За незначний період шлюбу (3 роки) сторони не могли би заробити на квартиру. Шлюб був зареєстрований 30.01.2002 року, а квартиру він придбав 10.12.2004 року. Тож, вказує, що він придбав квартиру у шлюбі, проте за гроші, які отримав до шлюбу. Стосовно будь-яких грошових коштів, що наявні на відкритих рахунках у ПАТ Банк «Південний», то вказує, що у нього немає жодних заощаджень у банківських установах. Усі грошові кошти, в т.ч. і 19200 грн. були витрачені у період перебування у шлюбі та повністю на сім`ю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що з 30.01.2002 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 07.12.2017 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/6902/17 було розірвано /л.с.7,8/. З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до договору купівлі-продажу серії ВВТ № 285903 від 09.12.2004 року, [PERSON] придбав двокімнатну квартиру за [ADDRESS] /л.с.9/. Відповідач зареєстрував своє право власності у встановленому законом порядку на вказану вище квартиру, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно /л.с.10/. Позивач у своєму позові зазначає, що на рахунках ПАТ Банк «Південний» знаходяться сумісно нажиті кошти в гривнях та іноземній валюті, які також підлягають поділу. Задля повного та об`єктивного розгляду справи, 24.04.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено ухвалу про витребування доказів, відповідно до якої уточнену заяву представника позивача про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ сумісно набутого майна у шлюбі та визнання права власності задоволено. Витребувано з Публічного акціонерного товариства Банк «Південний», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, інформацію про всі рахунки, які відкриті на ім`я [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] . Зобов`язано Публічне акціонерне товариство Банк «Південний», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, надати на адресу суду інформацію про всі рахунки, які відкриті на ім`я [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] /л.с.56-57/. На виконання ухвали суду, з ПАТ Банк «Південний» надійшов лист за вих. № 233-27764БТ від 18.05.2018 року, згідно якого повідомлено, що на ім`я [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , виявлено відкриті поточні рахунки: -№ [NUMBER] у дол. США. Залишок коштів станом на 18.05.2018 року складає 0,00 дол. США (нуль дол. США 00 центів); -№ 26252001530427 у грн. Залишок коштів станом на 18.05.2018 року складає 0,47 грн (нуль грн. 47 коп). Після виявленої інформації позивач знову надала до суду клопотання про витребування доказів, та ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2018 року заяву представника позивача про забезпечення доказів по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ сумісно набутого майна у шлюбі та визнання права власності задоволено. Витребувано з Публічного акціонерного товариства Банк «Південний», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, інформацію про рух коштів на рахунках № [NUMBER] у дол. США та за № [NUMBER] у гривнях, що відкриті на ім`я [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2017 року по 19.12.2017 року. Зобов`язано Публічне акціонерне товариство Банк «Південний», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 6/1, надати на адресу суду інформацію про рух коштів на рахунках № [NUMBER] у дол. США та за № [NUMBER] у гривнях, що відкриті на ім`я [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.01.2017 року по 19.12.2017 року. На виконання вимог ухвали суду, з ПАТ Банк «Південний» надано інформацію щодо руху грошових коштів по вказаним рахункам у період з 01.01.2017 року по 19.12.2017 року. Так, з виписки по рахунку приватного клієнта [PERSON] вбачається, що загалом грошові кошти [PERSON] знімались на погашення кредиту та відсотків, проте 10.05.2017 року та 07.06.2017 було здійснено внесення готівки на поточний рахунок платником [PERSON] у сумі 1400 грн, а також 27.06.2017 року відбулось внесення готівкових коштів від 3-ї особи платника [PERSON] у сумі 18221 грн. Разом по внутрішнім операціям основного рахунку [NUMBER] за період 01.01.2017 року по 19.12.2017 року - 19200,47 грн. 21.04.2017 року відбулось зняття готівки у терміналі у розмірі 19200 грн /л.с.82/ Рух коштів по рахунку [NUMBER] /у дол. США/ з 01.01.2017 року по 19.12.2017 року 0,00 дол. США /л.с.83/. Позивач у своєму позові стверджує, що усе майно, яке було придбано під час перебування із відповідачем у шлюбі, а саме квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя. Грошові кошти у розмірі 19200 грн. також мають бути поділені, а тому з відповідача підлягає стягненню грошові кошти у розмірі 9600,24 грн. Обґрунтовуючи свої заперечення на позов відповідач приєднав до матеріалів справи Послужний список про проходження ним військової служби у військовій частині [NUMBER] , [NUMBER] та приймання участі у миротворчих операціях за період служби у військовій частині [NUMBER] з 22.07.2002 року по 27.07.2003 року /л.с.49-54/. Крім того, приєднав до матеріалів справи військове посвідчення та довідку з військової частини [NUMBER] , згідно якої старшині [PERSON] було нараховане та видане грошове забезпечення за час перебування у службовому відрядженні у військовій частині [NUMBER] за період з 21.07.2002 року по 27.07.2003 року у розмірі 7170,42 дол. США /л.с.65/ Відповідно до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. За ч.1,2\~\~ст.61\~СК України,\~об`єктами\~права спільної\~сумісної власності\~подружжя можуть\~бути будь-які\~речі,\~за винятком\~тих,\~які виключені\~з цивільного\~обороту.Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна пла\-та, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий раху\-нок у банківську (кредитну) установу. Як роз`яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року за № 11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, \~можуть бути: квартири, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби, грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Згідно зі \~\~\~ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні \~права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ст. 60 \~СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Отже, вказана стаття встановлює презумпцію права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, набутого за час шлюбу. Крім того, для визнання речей, набутих під час шлюбу, об`єктами спільної сумісної власності подружжя не має значення, на ім`я кого з них оформлено це майно. Як вбачається з матеріалів справи, за час перебування позивача і відповідача у зареєстрованому шлюбі було придбано двокімнатну квартиру за [ADDRESS] . Суд не приймає ствердження відповідача про те, що вказана квартира була придбана за особисті кошти [PERSON] у зв`язку із недостатністю належних та допустимих доказів в обґрунтування вказаного. Таким чином, відповідачем не наведено жодних обґрунтованих доказів вказаного вище та залишається не спростованим обставини, що спірна квартира була придбана за час перебування сторін у шлюбі та за спільні кошти подружжя. У відповідності до ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином вищевказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Отже, в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] спірного нерухомого майна. У відповідності п 22 та 25\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. N11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ч.1\~ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі Ѕ частини від тієї суми, що перебувала на картрахунках [PERSON] за період 01.01.2017 року по 19.12.2017 року, слід вказати про наступне. Так, розірвання шлюбу між сторонами відбулось 07.12.2017 року, згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі № 495/6902/17. Зняття грошових коштів у сумі 19200 грн. [PERSON] відбулось 21.04.2017 року, а саме коли сторони перебували у шлюбі. Спір з приводу поділу майна виник з моменту звернення позивачем з відповідним позовом до суду, а саме з 21.02.2018 року. Станом на час розгляду справи грошові кошти вже не перебували на відкритих рахунках [PERSON] , що підтверджується листом ПАТ Банк «Південний» за вих. № 233-27764БТ від 18.05.2018 року. Таким чином, судом приймаються ствердження відповідача, що усі кошти були витрачені ним під час перебування сторін у шлюбі та на потреби сім`ї. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з [PERSON] грошових коштів у розмірі 9600,24 грн. є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, \~\~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині визнання квартири [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя та про визнання по Ѕ частці за кожним із подружжя, щоб запобігти порушенню прав жодної із сторін. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. У відповідності до ч.1 п.6 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує також питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Згідно наявних в матеріалах справи квитанцій про сплату судового збору вбачається, що позивачем чи її представником під час розгляду справи сплачено судовий збір у таких розмірах: згідно квитанції № 12 від 21.02.2018 року у розмірі 704,80 грн. за звернення до суду з позовом, згідно квитанції № 86 від 21.02.2018 року у розмірі 352,40 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову, згідно квитанції № 13 від 21.02.2018 року у розмірі 352,40 за подачу до суду заяви про витребування доказів, та згідно квитанції № 1002343750 від 06.06.2018 року у розмірі 352,40 грн. за подачу до суду заяви про витребування доказів. Загалом на суму 1762 грн. Проте, в уточненій позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір та витрати понесені ним при розгляді справи у сумі 1585,80 грн., а тому суд, не виходячи за межі позовних вимог вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з відповідача судовий збір на користь позивача у розмірі 1585,80 грн.

Outcome: partial