Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача в якому просять визнати за ними право власності в рівних частинах на житловий будинок, господарські будівлі та споруди та земельну ділянку, що розташовані в с. Макухівка по вул. Покровська,44 (Жовтнева), Полтавського району, Полтавської області. В обґрунтування позову посилаються на те, що оформити свої спадкові права вони не мають можливості в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник позивачів адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримала та прохала суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення, покладалися на розсуд суду. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду. Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Після смерті спадкодавця - батька позивачів, [PERSON], 4 січня 2008 року відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, за адресою: вул. Покровська. 44, с. Макухівка Полтавського району, Полтавської області (стара адреса: вул. Жовтнева, 44, с. Макухівка Полтавського району Полтавської області), розташований на земельній ділянці площею 0,07 га, які він успадкував після смерті своєї матері - [PERSON] за заповітом. В даній частині будинку, разом з батьком по день його смерті проживала дружина, а мама позивачів - [PERSON], яка померла 25 вересня 2016 року. Той факт, що [PERSON] прийняла спадщину після свого померлого чоловіка, підтверджує Свідоцтво про право на спадщину за законом від 08 грудня 2009 року, згідно якого спадкоємиця отримала грошові заощадження, що належали спадкодавцю. На домоволодіння свідоцтво не видавалось, оскільки не було правовстановлюючих документів. За таких обставин матір позивачів, будучи спадкоємцем за законом першої черги прийняла всі права та обовязки, які належали спадкодавцю [PERSON] [PERSON] па день його смерті, в тому числі і право власності на 1/2 частину обумовленого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, та відповідну частину землі площею 0,07 га, на якій розташовано домоволодіння, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] І-ПЛ № 013052. При оформленні свідоцтва про право на спадщину, після смерті мами - [PERSON], а саме на згаданий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, а також земельну ділянку на якій все розташоване, зясувалося, що спадкодавець [PERSON] за життя належним чином не оформила та не зареєструвала право власності на частину будинку з господарськими будівлями та землю, на якій все розташоване, в звязку з чим позивачі не мають можливості реалізувати своє право на частину домоволодіння. Державний акт на землю, про яку йдеться вище не має дати видачі, що також є перешкодою в оформленні права власності. Саме ці підстави викладені державним нотаріусом Полтавської районної державної нотаріальної контори [PERSON] в його Постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 28 серпня 2017 року № 02-31/1256. Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги після смерті матері - [PERSON] є дві її доньки - позивачі [PERSON] та [PERSON]. Факт родинних вязків між спадкодавцем та позивачами підтверджують копії свідоцтва про народження позивачок, копії їх паспортів та інших документів. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Частиною 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За таких обставин суд вважає , що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове нерухоме майно підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved