Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом в якому просять визнати відповідачів такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачка [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS], однак, останні не проживають у вказаній квартирі, що підтверджується актами складеними уповноваженими працівниками ЛКП «Хуторівка» від 06.04.2016 р., 12.05.2016 р., 15.06.2016 р., 25.07.2016р., 08.09.2016 р. та 27.10.2016 р. Оскільки, відповідачі не цікавлять квартирою, не сплачують за житлово-комунальні послуги та враховуючи те, що будь-якої домовленості про збереження за відповідачами житлової площі за період їхньої відсутності не існує, вважають, що такі втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] звернулась до суду у власних інтересах та інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] із зустрічним позов в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] та вселити її та неповнолітніх дітей у квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування зустрічного позову покликається на те, що після смерті батька, з квітня 2016 року позивачі почали чинити їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS]. 15.04.2016 року вона зверталась до з заявою до ЛКП «Хуторівка», про те, що через постійні конфлікти не може з сім'єю проживати у спірній квартирі та після смерті батька їх не допускають до квартири. Враховуючи те, що вона з дітьми має таке ж право на користування спірною квартирою як і позивачі просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] первісний позов підтримав, дав пояснення аналогічні його змісту, просить такий задоволити. Зустрічний позов не визнав та пояснив, що жодних перешкод у користуванні квартирою відповідачам не чинять, відповідачі самостійно та добровільно покинули квартиру, а тому просить в задоволенні зустрічного позову відмовити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, в яких первісний позов підтримали та просять такий задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні зустрічний позов підтримали, дали пояснення аналогічні його змісту, просять такий задоволити. Первісний позов не визнали повністю та пояснили, що позивачі чинили їй перешкоди у користуванні спірною квартирою, а відтак, вона була змушена із неповнолітніми дітьми покинути квартиру та на даний час проживає у дачному будинку, іншого житла ні вона, ні діти немають. Просять відмовити у первісному та задоволити зустрічний позов. Представник третьої особи органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації в судовому засіданні в судовому засіданні вимоги первісного позову заперечила, оскільки вважає, що в даному випадку будуть порушенні права неповнолітніх дітей. Зустрічний позов підтримала та просить такий задоволити. Представники третіх осіб ЛКП «Хуторівка», Сихівського районного відділу Державної міграційної служби України у м.Львові в судове засідання не з'явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили, а тому, суд вважає за можливе розглядати справу у їхній відсутності. Заслухавши пояснення відповідачки, представників сторін, представника третьої особи, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов в задоволені первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задоволити частково з наступних підстав. Як вбачається із рішення № 95 від 15.02.1984 року квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] (помер [INFO].) як черговику по місцю праці на склад сім'ї із чотирьох осіб (він, дружина, син дружини [PERSON] та донька [PERSON].). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 64 кв.м. У вказаній квартирі зареєстровані позивачі, відповідачка та неповнолітні діти позивача [PERSON] - [PERSON], [INFO] та відповідачки - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що стверджується довідкою з місце проживання та склад сім'ї № 493, виданої ЛКП «Хуторівка». Відповідно до ст.9 Житлового кодексу ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Як встановлено судом відповідачка та її неповнолітні діти в спірній квартирі фактично не проживають понад шість місяців, що стверджується, актами, складеними комісією ЛКП «Хуторівка» від 1006.04.2016 р., 15.06.2016 р., 25.07.2016р., 08.09.2016 р. та 27.10.2016 р., показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],які в судовому засіданні ствердили про факт непроживання відповідачки та неповнолітніх дітей у спірній квартирі понад шість місяців. Крім того, такий факт не оспорюється самою відповідачкою. Зазначеними доказами підтверджується факт не проживання відповідача, однак, ними не підтверджено причин непроживання останньої. Як вбачається із заяв [PERSON] від 15.04.2016 року та 24.02.2017 року, остання зверталась до директора ЛКП «Хуторівка» з проханням прийняти міри до мешканців квартири [ADDRESS] у випадку ініціювання ними питання про примусове виселення її та її неповнолітніх дітей. У вказаній заяві [PERSON] зазначала, що не проживає у спірній квартирі, оскільки, позивачі чинять їй перешкоди у користуванні квартирою, не допускають її до квартири,а тому, змушена проживати неповнолітніми дітьми в чоловіка на дачі. Відтак, непроживання відповідачки та її неповнолітніх дітей у спірній квартирі було зумовлено неприязними відносинами між її сім'єю та іншими мешканцями картири. Крім того, суд враховує і те, що в силу ст29 Цивільного кодексу України місцем проживання дітей віком до 14 років є місце проживання їх батьків, відтак, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] не могли самостійно реалізувати своє право на користування спірною квартирою, у зв'язку із неповноліттям. Твердження позивачів про невиконання відповідачкою обов'язків по оплаті житлово-комунальних послуг як про підставу задоволення позову є необґрунтованим, оскільки обов'язок по оплаті житлово-комунальних послуг є солідарним, тому у випадку сплати одним членом сім'ї наймача коштів дає підстави для виникнення у нього права регресної вимоги до інших членів сім'ї. Враховуючи те, що відповідачка та її неповнолітні діти зареєстровані у спірній квартирі, не проживають у ній у зв'язку із неприязними відносинами, що виникли між сім'ями, зважаючи на відсутність у них іншого житла, суд вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити. З огляду на те, спірна квартира є зареєстрованим місцем проживання, право на користування, якою набуде у встановленому законом порядку, відтак, останні вправі реалізувати своє право на проживанняу ній, а тому зустрічний позов підлягає до задоволення та їх слід вселити у спірну квартиру. На підставі ст.ст.9, 71, 72 Житлового кодексу, ст. 29 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved