Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернувся з позовом до суду, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] в м. Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є його зятем, та на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. З 1 січня 2012 року відповідач добровільно залишив спірну квартиру, прихопивши з собою свої особисті речі та залишив ключі від квартири. Позивачка в судове засідання не з'явився, однак, надав до суду заяву, де позов підтримав в повному обсязі та просив суд винести рішення в заочному провадженні у його відсутність за наявними у справі доказами та матеріалами. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, враховуючи думку позивачки, яка просила розглядати справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін у справі на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст. ст. 64, 65 Житлового кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Судом встановлено, що 15.04.1990 року відповідно до ордеру № 07846, [PERSON] є є власником квартири [ADDRESS] Згідно з довідки № 403 виданої КП «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» житлова ремонтно-експлуатаційна організація № 403 (форма №3) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO]., [PERSON] [INFO], [PERSON] 1987р.н., [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку. Як роз'яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк. Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підтвердження факту відсутності відповідача [PERSON] в квартирі [ADDRESS], позивачем надано акт від 11.06.2014 року, складеного комісією у складі [PERSON], [PERSON] засвідченого начальником ЖРЕО 403 (а.с. 9). Як убачається з матеріалів справи та пояснень позивачки викладених у позовній заяві, відповідач [PERSON] понад двох років в спірній квартирі не проживає, не користується житловою площею, за комунальні послуги не сплачує, проживає в іншому місці, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачці користуватись спірною квартирою, судом не встановлено, а тому є підставі визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею, а саме квартирою [ADDRESS] Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved