Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із даною позовною заявою посилаючись на те, що 16 вересня 2021 року на її домашню адресу надійшов лист з постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2021 за № 66790613, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О.. Зі змісту вказаної постанови їй стало відомо, що 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис № 118135 про стягнення з неї боргу в загальній сумі 24 286,70 грн на користь відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Проте, запропонована до стягнення заборгованість за кредитним договором не є безспірною, на адресу позивачки не надходило вимоги - повідомлення про погашення заборгованості із зазначенням суми боргу, а тому вказує на те, що виконавчий напис є спірним. Також зазначає, що укладання кредитного договору в односторонньому порядку ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» без участі позивачки порушує її права як споживача згідно Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Беручи до уваги те, що умови оспорюваного договору не відповідають принципу добросовісності та рівності сторін на шкоду споживача і порушують ряд приписів законодавства, позивачка вказує на наявність підстав відповідно до вимог ч.1 ст. 215, ч. 1,3 ст. 203 ЦК України та ст.ст. 18,19 Закону України «Про захист прав споживачів» для визнання договору кредиту недійсним. Крім цього, позивачка стверджує, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки: його вчинено за відсутності документів, на підставі яких могла виникнути заборгованість та які б могли посвідчувати розмір заборгованості; його вчинено за період, який перевищує три роки, тобто з порушенням ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат»; наявний спір про право. Такий напис порушує її законне право на захист своїх законних прав та інтересів, оскільки вчинений з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів, а тому позивачка просить суд: визнати недійсним кредитний договір (дата та номер реєстрації невідомі), який укладено в односторонньому порядку ТОВ «ФК «Еліт Фінанс»; визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 118135, вчинений 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з неї заборгованості у розмірі 24 286,70 грн; стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі. 01.10.2021 судом було постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 47-48). Також ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 01.10.2021 задоволено заяву позивачки [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 118135, вчиненого 09 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» заборгованості у розмірі 24 286 (двадцять чотири тисячі двісті вісімдесят шість) гривень 70 копійок до набрання законної сили рішенням суду у даній справі /справа ЄУН 379/896/21 2-з/379/24/21/. 25.10.2021 судом постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху в порядку ч.11 ст. 187 ЦПК України (а.с. 77, 78). 01.11.2021 позивачка [PERSON] подала до суду заяву про зменшення позовних вимог, у якій просила залишити без розгляду її позовну заяву в частині визнання кредитного договору (дата та номер реєстрації невідомі), укладеного в односторонньому порядку ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», недійсним (а.с. 82,83). 02.11.2021 судом постановлено ухвалу про продовження розгляду справи та задоволено клопотання позивачки про витребування доказів; витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича належним чином засвідчену копію виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. № 118135 від 09.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» грошових коштів за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 на загальну суму 24 286,70 грн.. Строк для подання витребуваних доказів встановлено до 19.11.2021 (а.с. 85-87). 22.11.2021 судом отримано від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедала О.О. засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №66790613, надіслану на виконання ухвали суду. 22.11.2021 судом постановлено ухвалу про залишення без розгляду позову [PERSON] в частині її позовної вимоги про визнання кредитного договору (дата та номер реєстрації невідомі), укладеного в односторонньому порядку ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», недійсним, на підставі заяви позивачки. В судове засідання 22.11.2021 позивачка [PERSON] не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с. 63, 70). 22.11.2021 судом отримано від позивачки заяву про розгляд справи без її участі, уточнені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» у судове засідання двічі - 25.10.2021 та 22.11.2021 - не з`явився; про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно та завчасно згідно вимог чинного законодавства: рекомендоване поштове відправлення суду отримано представником ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» 12.10.2021 та 12.11.2021 (а.с. 73, 97). Відзив на позовну заяву, заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. в судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. Рекомендовані поштові відправлення суду отримані приватним виконавцем Канцедалом О.О. особисто 11.10.2021 та 11.11.2021 (а.с.72, 98). Рекомендоване поштове відправлення суду, направлене третій особі приватному нотаріусу Остапенку Є.М. за адресою його офіційного місцезнаходження, однак, 12.10.2021 та 09.11.2021 повернулись до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 71, 100), що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки. Процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву у встановлений судом строк треті особи не скористались. За положенням частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» двічі не з`явився в судове засідання (свого представника до суду не направив); не повідомив суду про поважність причини неявки в судове засідання; відзив не надав; водночас, позивачем не висловлювались заперечення проти заочного розгляду справи, - суд вважав за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Ухвалою суду від 22.11.2021 року, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 13.03.2020 [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 13.03.2020 (а.с.14). 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис, яким запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступило право вимоги на підставі Договору Факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому, в свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому, в свою чергу, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/ТР від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ Банк «ТРАСТ» на підставі договору факторингу № 1 від 18 травня 2018 року відступило право вимоги за Кредитним договором № R011.005-ТЕК.0040098 від 19 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] , за період з 25.05.2018 по 03.06.2021 включно, суму у розмірі 24 286,70 грн, з яких: 10 889,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 447,70 грн - заборгованість за відсотками та комісією; 1 900,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн - плата за вчинення цього виконавчого напису (матеріали виконавчого провадження - а.с.9). Виконавчий напис набрав чинності з дня його вчинення, тобто з 09.06.2021. 26.08.2021 директором ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» Наваренко В.Г. було подано приватному виконавцю Канцедалу О.О. заяву про відкриття виконавчого провадження, до якої було додано оригінал виконавчого документа та оригінал кредитного договору, що вбачається з копії заяви від 26.08.2021 (матеріали виконавчого провадження - а.с.10). Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем 13.09.2021 винесено постанови ВП № 66790613 про відкриття виконавчого провадження; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 332,00 грн.; про стягнення з боржника основної винагороди з виконання виконавчого напису № 118135, виданого 09.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем (про стягнення з [PERSON] невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК Еліт Фінанс», якому ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» відступило право вимоги на підставі Договору Факторингу № 250521-ФК від 25 травня 2021 року, якому, в свою чергу, ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 18102020-ФК від 18 жовтня 2020 року, якому, в свою чергу, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» відступило право вимоги на підставі Договору факторингу № 1/ТР від 15 жовтня 2020 року, якому ПАТ Банк «ТРАСТ» на підставі договору факторингу № 1 від 18 травня 2018 року відступило право вимоги за Кредитним договором № R011.005-ТЕК.0040098 від 19 грудня 2013 року, укладеного між ПАТ Банк «ТРАСТ» та [PERSON] ) про стягнення з боржника ( [PERSON] ) за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно суми у розмірі 24 286,70 грн, з яких: 10 889,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 11 447,70 грн - заборгованість за відсотками та комісією; 1 900,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями; 50,00 грн - плата за вчинення цього виконавчого напису. Постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2 428,67 грн (матеріали виконавчого провадження - а.с.12-14, 16-18, 20-22). Про наявність виконавчого напису приватного нотаріуса позивачці стало відомо 16.09.2021 - після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.09.2021, яка надійшла на її адресу. Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. При вирішенні спору судом застосовано такі норми права. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» до переліку нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, належить, у тому числі, вчинення виконавчих написів. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34. 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Зі змісту вчиненого виконавчого напису неможливо перевірити правильність обрахунку заборгованості та її безспірність. Водночас, в ході розгляду справи ані відповідачем, ані третіми особами не було подано суду доказів на підтвердження належної перевірки нотаріусом поданих відповідачем документів в частині наявності безспірності заборгованості. Позиція позивача про відсутність у неї заборгованості перед відповідачем, неповідомлення її про нарахування такої заборгованості, ненаправлення їй стягувачем письмової вимоги - не спростована. Крім того, з тексту оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні нотаріус керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 (далі - Перелік № 1172). Вказаний Перелік № 1172 було доповнено пунктом 2 згідно Постанови КМУ від 26.11.2014 року за №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зокрема, пункт 2 Переліку № 1172 було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитний відносин». Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису відбулося за фактом подання стягувачем документів, що були передбачені п.2 Переліку № 1172, і які були підтвердженням безспірності заборгованості боржника перед стягувачем та слугували підставою для вчинення цього виконавчого напису. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, що була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року та набрала законної сили, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.». Отже, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14 визнано нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. Згідно положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. З огляду на наведене, суд висновує, що при вчиненні 09.06.2021 виконавчого напису нотаріус Остапенко Є.М. керувався пунктом Переліку №1172, який був незаконним та нечинним, а відтак, із застосуванням положень нечинного нормативного акту дійшов помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивачки перед ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» на підставі лише тих документів, що були передбачені пунктом 2 Переліку №1172. На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивачки про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є законною та обґрунтованою, оскільки наявні у нотаріуса документи, на час вчинення ним виконавчого напису, не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, що є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судом також враховується правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає у рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України). Частинами 5,7 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Приймаючи до уваги те, що підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника, суд погоджується із наведеними в позові обґрунтуваннями позивача та вважає їх доведеними в ході розгляду справи, а також звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи не заперечувались і не спростовувались доводи позивача в цій частині, відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості та дотримання нотаріусом усіх вимог закону при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису. Таких доказів не було надано суду і нотаріусом, як третьою особою у справі. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам по справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved