Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивачка 31.03.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у здійсненні права власності та порушення правил добросусідства. Підставою для позову позивач вважає те, що вона в 1979 році придбала будинок, який розташований на земельній ділянці [ADDRESS] і в тому ж році збудувала господарське приміщення - літню кухню. Перед початком будівництва споруди було запрошено спеціаліста (землеміра) сільської ради для визначення дозволеної відстані від межі сусідньої земельної ділянки, яка на даний час належить [PERSON]. Після проведення відповідних замірів землеміром сільської ради дозволена відстань від межі до будівлі складала 1 м., що відповідало діючим вимогам на той час. Для розмежування сусідніх земельних ділянок по лінії межі на відстані 1 м від будівлі її літнього сараю було встановлено провітрювальний, нікому і ні в чому не загрожуючий ( в тому числі і сусідському подвір'ю) паркан із металевої сітки. Від відповідачки не надходило ніяких скарг щодо розташування будівлі літньої кухні позивачки. В грудні місяці 2009 року відповідачці [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1775 га, в [ADDRESS]. Відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,038 га був отриманий нею в 14.01.2010 року. Позивачка вважає, що при оформленні державного акту на земельну ділянку належну відповідачці, допущено ряд порушень законодавства, визначення межі між ділянками проведено без її відому і без погодження з нею, ніде і ніяких підписів вона не ставила. В 2011 році відповідачкою [PERSON] без її згоди і без домовленості був знищенний її паркан, який розмежовував земельні ділянки, і встановлений з порушенням межових знаків та захватом частини її земельної ділянки, «глухий» паркан із залізобетонних плит висотою 1,86 м. Позивачка вважає, що в діях відповідачки [PERSON] вбачаються грубі порушення земельного законодавства, а саме вимоги ст. 103 «Зміст добросусідства», ст.106 «Обов'язки щодо визначення спільних меж» ЗК України. Ряд порушень відповідачка [PERSON] допустила і при встановленні капітального паркану, після встановлення якого, відстань до її будівлі літньої кухні становить від 0,28 до 0,5 метра, що перешкоджає і унеможливлює доступ до будівлі для її упорядкування та проведення поточних ремонтних робіт. Позивачка вказує, що факт наявності порушень при встановленні відповідачкою паркану підтверджено комісією в складі заступника голови РДА, сільського голови с.Сатанівки, районного архітектора (лист-відповідь відділу регіональого розвитку, містобудування та архітектури від 21.01.2013 року), згідно якого встановлено факт порушень ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», про те, що «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту, відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступаючої конструкціїї стіни треба приймати не менше ніж 1,0 м». Щодо встановлення бетонного паркану відповідачкою [PERSON] зазначено, що допускається огороджувати присадибну земельну ділянку глухою і високою огорожею тільки з фасадного боку ділянки, а також з боку, що граничить з дорогою. Огорожа на межі між двома ділянками повинна бути не вище 180 см. і зобов'язана бути провітрюваною, прозорою, не перешкоджувати інсоляції приміщень сусідніх забудов. Позивачка вважає, що відповідачка [PERSON] своїми незаконними діями допустила самозахват частини її земельної ділянки на свою користь, встановила з порушенням всіх існуючих будівельних норм капітальний бетонний паркан, в результаті чого від накопичення атмосферних осадків (сніг, дощ, відсутність провітрювання) господарській споруді позивачки (літній кухні) завдано відчутних та очевидних збитків (обсипання штукарного покриття стіни, порушення цегляної кладки тильної сторони будівлі, помокріння та обсипання стін з внутрішньої сторони літньої кухні. Позивачка,

Outcome: dismissed