Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

Позивачі звернулися до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом в якому зазначили, що [INFO] померла [PERSON], яка разом з [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] була членом ЖБК-258 «Перетворювач-2», на підставі Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів, вона отримала право на зайняття 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. В 1992 року [PERSON] повністю внесла пайовий внесок за зазначену квартиру в сумі 9339 гривень. Після сплати паю [PERSON] свідоцтво про право власності не отримувала. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на у вигляді 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування є [PERSON] - чоловік та син - [PERSON]. У встановлений законом строк позивачі звернулися до Другої Запорізької нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 23.11.2013 року державний нотаріусом видано постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій, оскільки спадкоємцями не наданий правовстановлюючий документ на спадкову квартиру. Згідно довідки ОП ЗМБТІ № 16681 від 01.11.2011 року, право власності на квартиру [ADDRESS], не зареєстровано. В зв'язку з вищевказаним позивачі просять суд виділити [PERSON] частку з спільної сумісної власності, визнавши за ним право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті дружини - [PERSON], померлої [INFO]. Визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], наполягаючи на вимогах викладених в заяві, довів усі викладені обставини, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Пояснивши суду, що відсутність свідоцтва про право на спадщину, позбавляє позивачів можливості у встановленому законом порядку оформити право власності на спадкове майно та вільно розпоряджатися спадковим майном. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу а також дослідивши надані матеріали, суд вважає позов обгрунованим, заснованим на Законі, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно зі ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Так, ст. 131 ЦПК України передбачає, що сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Згідно ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У судовому засіданні встановлено та доведено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). За час життя [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). [PERSON] була членом ЖБК-258 «Перетворювач-2», на підставі Рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів, вона отримала право на зайняття 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. В 1992 року [PERSON] повністю внесла пайовий внесок за зазначену квартиру в сумі 9339 гривень. Після сплати паю [PERSON] свідоцтво про право власності не отримувала. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частина 3 ст. 384 ЦК України передбачає, що у разі викупу квартири член житлово-комунального кооперативу стає її власником. Відповідно до роз'яснень Постанови пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який вніс повністю свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд, продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі і на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок, що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «про судову практику у справах про спадкування» передбачає, що у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на у вигляді 3-х кімнатної квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги спадкування є [PERSON] - чоловік та син - [PERSON]. У встановлений законом строк позивачі звернулися до Другої Запорізької нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 23.11.2013 року державний нотаріусом видано постанову про відмову у вчинення нотаріальних дій, оскільки спадкоємцями не наданий правовстановлюючий документ на спадкову квартиру. Згідно довідки ОП ЗМБТІ № 16681 від 01.11.2011 року, право власності на квартиру [ADDRESS], не зареєстровано (а.с.17). Відповідно до ст.. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності зі ст.. 22 КпШС та ст.. 60 Сімейного кодексу України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. У зв'язку з тим, що пай за кооперативну квартиру був сплачений у період шлюбу, позивачу [PERSON] належить 1/2 частини квартири [ADDRESS], як частка в майні яке є спільною сумісною власністю подружжя. Таким чином, проаналізував у сукупності докази, надані позивачами в обґрунтування своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved