Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області, вказавши третьою особою Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області, в якому посилалась на те, що 26.12.2010 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складалася з належного їй житлового будинку, який розташований по вулиці Дружби Народів, 17, в селі Соснівка Макарівського району Київської області, грошових вкладів, земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельних ділянок площею 0,2270 га та 0,1832 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Соснівка Макарівського району. Вона, як спадкоємиця першої черги за законом спадщину після смерті матері прийняла своєчасно та на частину спадкового майна, а саме: житловий будинок по вулиці Дружби Народів, 17, в селі Соснівка, та грошові вклади, що знаходяться у Макарівському відділенні №3033 Ощадного банку України, отримала в Макарівській районній державній нотаріальній конторі відповідні свідоцтва про право на спадщину. Проте, державний нотаріус відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на дані земельні ділянки. Позивач просить: визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 26.12.2010 року, право на завершення процесу приватизації земельних ділянок та одержання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222787700:04:006:0101; земельну ділянку площею 0,2270 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222787700:04:006:0100; земельну ділянку площею 0,1832 га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222787700:04:006:0102, які розташовані в селі Соснівка Макарівського району Київської області, та були передані у власність померлої [PERSON] відповідно рішенню Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області №168-22-05 від 18.02.2010 року. Позивачка [PERSON] подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просили їх задовольнити. Голова Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області надав заяву про розгляд справу у відсутності свого представника, позов визнав в повному обсязі. Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Київській області, будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду справи; представник в судове засідання не зявився. Встановлено, що згідно свідоцтву про смерть серії №1-ОК №200599, виданого 28.12.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції Київської області, [PERSON] померла 26.12.2010 року у віці 85 років (а.с.6). Згідно спадкової справи №349 за 2011 рік до майна померлої 26.12.2010 року [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою, [PERSON] як дочка померлої відповідно до ст.1261 ЦК України належить до спадкоємців за законом першої черги, та спадщину після смерті матері прийняла своєчасно, отримавши в Макарівській районній державній нотаріальній конторі на частину спадкового майна відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на: грошові вклади, що знаходяться у Макарівському відділенні №3033 Ощадного банку України, житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по вулиці Дружби Народів, 17, в селі Соснівка Макарівського району, земельну ділянку площею 2,0960 га, та земельну ділянку площею 2,2800 га. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлені, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с21-41, 25, 25-зворот, 52-зворот, 53). Проте, державний нотаріус своїм листом №1994/02-31 від 26.11.2016 року відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,2270 га, та 0,1832 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в селі Соснівка Макарівського району, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація щодо реєстрації права власності на дані земельні ділянки (а.с.13). Так, згідно рішенню Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області №168-22-05 від 18.02.2010 року на імя [PERSON] виготовлені наступні державні акти на право власності на земельну ділянку: - серії ЯЛ №398609 на земельну ділянку площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222787700:04:006:0101, яка розташована по вулиці Дружби Народів, 17, в селі Соснівка Макарівського району Київської області; - серії ЯЛ №398610 на земельну ділянку площею 0,1832 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222787700:04:006:0102, яка розташована по вулиці Дружби Народів, 17, в селі Соснівка Макарівського району Київської області; - серії ЯЛ №398608 на земельну ділянку площею 0,2270 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 3222787700:04:006:0100, яка розташована в селі Соснівка Макарівського району Київської області (а.с.9, 10, 11). Згідно листу-відповіді №1013-0.4-5688/2-16 від 30.11.2016 року Управління Держгеокадастру у Макарівському районі, в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю відсутні записи про реєстрацію та видачу державних актів на право власності на земельну ділянку громадянці [PERSON]: серії ЯЛ №398608, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства площею 0,2270 га; серії ЯЛ № 398609, цільове призначення для будівництва, обслуговування житлових будівель та господарських споруд площею 0,2500 га; серії ЯЛ № 398610, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства площею (а.с.12). Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення. Згідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: 1) ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; 2) виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; 3) погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; 4) одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; 5) реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Так, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то до спадкоємців переходить право на завершення приватизації та одержання відповідного правовстановлюючого документу на землю на імя спадкоємців, а не право власності на земельну ділянку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка-спадкоємиця прийняла спадщину, до якої увійшли земельні ділянки, правовстановлюючі документи на які на імя померлого не оформлені належним чином, а саме не проведено їх державну реєстрацію.

Outcome: approved