Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] 05 січня 2021 року звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, в якому [INFO] у них народився син [PERSON] . 22 січня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 591/4305/13-ц від 03 жовтня 2013 року присуджено стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісяця, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На даний час дитина є неповнолітньою та проживає разом з позивачкою. З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання сина значно зросли. Фактично дитина перебуває на повному утриманні позивачкb, яка на даний час перебуває у шлюбі, в якому має ще одну неповнолітню дитину, 2010 року народження. Відповідач з 2020 року добровільно збільшив допомогу на дитину на 100 грн., тому щомісячна виплата з урахуванням рішення суду складає 500 грн., проте така допомога не покриває четвертої частини витрат для забезпечення гармонійного розвитку сина. Посилаючись на вказане, а також на те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, працездатний, інших осіб на утриманні не має, отримує дохід, має нерухоме майно та транспортний засіб, просить збільшити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2013 року щодо стягнення з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 400 грн. щомісячно до 2000 грн. щомісяця у твердій грошовій сумі, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 14 січня 2021 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року відкрите провадження у справі за вказаним позовом, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи з призначенням судового засідання 05 травня 2021 року о 13 год. 30 хв. В зв`язку з клопотанням відповідача про відкладення судового засідання, 05 травня 2021 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 05 липня 2021 року об 11 год. 150 хв. 02 липня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він визнає частково позовні вимоги та вважає заявлений розмір аліментів занадто великим. Вказує, що має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі по 1350 грн. 00 коп., посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи та доходу. Мати відповідача в 2020 році перенесла складну операцію з видалення злоякісної пухлини та потребує матеріального забезпечення, адже проходить курси реабілітації та за станом здоров`я не може самостійно заробляти кошти. Дружина відповідача є інвалідом та пенсіонером, також перебуває на утримання відповідача. Також посилається на відсутність законних підстав збільшення аліментів з дня звернення до суду з позовом. Посилаючись на вказане, просить встановити стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1350 грн. 00 коп., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 34-37). В зазначене судове засідання учасники справи не з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином, від них надійшли заяви про розгляд справи в їх відсутності. Від позивачки надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить збільшити розмір аліментів, встановлений рішенням суду від 03 жовтня 2013 року, до 1350 грн. щомісячно. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Як встановлено під час судового розгляду, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2008 року (а.с. 4), який було розірвано 22 січня 2008 року (а.с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 жовтня 2013 року у справі № 591/4305/13-ц з відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 400 гривень, щомісячно, починаючи з 20 травня 2013 року і до повноліття (а.с. 8-9). Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При цьому, за змістом статті 182 СК України привизначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Враховуючи законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, позицію відповідача, який не заперечував проти наявності обставин, що вказують на необхідність збільшення визначених судом аліментів, суд, вважає за необхідне та достатнім збільшити розмір аліментів, та стягувати їх в розмірі 1350 грн. на дитину щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та не порушувати прав відповідача. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти, присуджені відповідно до вимог ст. 192 СК України сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, а не з моменту подання цивільного позову до суду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку із задоволенням позову про зміну розміру аліментів, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволеним позовним вимогам у розмірі 612 грн. 90 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial