Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивачі звернулись до Ленінського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій прохають суд визнати за ними право власності на спадщину по ? часток домоволодіння кожному, що розташоване у [ADDRESS] , після смерті [PERSON] . В обґрунтування своїх вимог зазначили, що спадкодавець був чоловіком першого позивача та батьком другого. Йому на праві власності належало ? частина домоволодіння у [ADDRESS] на підставі заповіту, яку він належним чином не зареєстрував за собою, в зв'язку з чим, держноткконтора відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачі у судове засідання не з'явилися, подали письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином , подали письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. Представник 1-ї нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Подали письмову заяву з проханням розглядати справу за їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.02.2008 року [PERSON] є власником ? частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ( с.с. 10). Згідно зі свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [PERSON] помер [INFO] року у віці 71 рік, про що в Книзі реєстрації смерті 11 жовтня 2013 року зроблено відповідний актовий запис № 13446 (с.с. 9). Статтею 1223 ЦК України передбачено що право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповіддю на запит суду до першої Держнотконтори м. Харкова від року встановлено що після смерті [PERSON] що помер [INFO] року до нотконтори 05.06.2015 року подала заяву про прийняття спадщини [PERSON] та 15.07.13 року від сина померлого [PERSON] було заведено спадкову справу № 361/2015. Відповіддю на запит суду другої Держнотконтори м. Харкова встановлено що після смерті [PERSON] заяв від інших спадкоємців про прийняття, про видачу або про відмову від прийняття спадщини не надходило. Заповітів не посвідчувалось. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 12.07.2016 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на ? частину домоволодіння у [ADDRESS], після смерті [PERSON] оскільки останній за життя не зареєстрував у відповідних органах своє право власності (с.с. 15). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець який бажає прийняти спадщину має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено що позивачі є спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON] (с.с. 4-8). Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичної чи юридичної особи, в межах заявлених ними вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. Таким чином позовні вимоги про визнання за позивачами права власності на спірне домоволодіння в порядку спадкування за законом по 1/4 кожному підлягає задоволенню оскільки це випливає з вимог ст.ст. 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України. На підставі ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Враховуючи вищезазначене, те що представником відповідача заперечень на позовну заяву не надано, суд змушений розглядати справу на підставі наданих доказів і вважає що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved