Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на належну йому на підставі свідоцтва про право на спадщину земельну ділянку площею 6,3177 га, кадастровий номер 7423810000:02:004:0420, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області. Вони (позивачі), як спадкоємці [PERSON] першої черги за законом (дружина та син), прийняли спадщину, отримали свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) та іншу спадкову земельну ділянку. Нотаріус відмовив їм (позивачам) у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 6,3177 га у зв`язку із тим, що отримавши свідоцтво про право на спадщину на цю земельну ділянку [PERSON] не здійснив державну реєстрацію права власності за собою. Позивачі просили суд визнати за ними у рівних частинах право власності на земельну ділянки площею 6,3177 га, кадастровий номер 7423810000:02:004:0420, у порядку спадкування після смерті [PERSON] . У судове засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяви, в яких зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили їх задовольнити, розгляд справи проводити без їх участі. У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти задоволення позову, просив розгляд справи проводити без участі їх представника. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності учасників справи за наявними у справі доказами, оскільки в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи (зворот а.с. 8 - а.с. 9-12) вбачається, що 28 листопада 2008 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку загальною площею 6,3177 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Носівської міської ради Чернігівської області та належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 015479. На підставі ст. 1299 ЦК України право власності на вищезазначене майно виникає з моменту державної реєстрації. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли його дружина [PERSON] та син [PERSON] , [INFO] на їх ім`я були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на інші спадкові земельні ділянки, що підтверджується копією спадкової справи № 58/2017 до майна померлого [PERSON] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував за собою право власності на успадковану ним після [PERSON] земельну ділянку, а тому вважається таким, що не набув право власності на неї. У судовому засіданні встановлено, що за життя [PERSON] у встановленому законом порядку не зареєстрував за собою право власності на успадковану ним після [PERSON] земельну ділянку площею 6,3177 га, а тому він вважається таким, що не набув права власності на цю земельну ділянку, а лише відповідно до вимог чинного законодавства України розпочав процес її приватизації. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ листом від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування» роз`яснив, що в разі, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця. У судовому засіданні встановлено, що нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 6,3177 га, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Носівського районного нотаріального округу Чуєнко Л.А. № 852/02-31 від 15 листопада 2018 року (а.с. 13). Право на завершення процедури приватизації та отримання земельної ділянки у власність, яке належало померлому [PERSON] на момент відкриття спадщини, не припинилося внаслідок його смерті. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивачів, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивачів.

Outcome: partial