Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача [PERSON], та просила суд постановити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини- сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що з 07 серпня 2010 р. вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] Як вказує позивач, відповідач не проживає разом з позивачем і дитиною, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов»язків, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду. Враховуючи наведене, та те, що вона утримує дитину практично самостійно, а відповідач отримує мінливий та не постійний але не маленький дохід просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини саме в твердій грошовій сумі в вказаному розмірі. Посилаючись на ст..ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України просила заявлені вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, вказувала, що з відповідачем вони проживають окремо практично три роки, спочатку відповідач надавав на утримання дитини кошти в розмірі 1000 грн. щомісячно, однак за останні шість місяців надав кошти в сумі 2000 грн., що звісно не є достатнім для утримання дитини. Вказувала, що вона згодна отримувати аліменти в розмірі 1000 грн. Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував частково, вказуючи на те, що отримує дохід який не дає можливості сплачувати аліменти в вказаному в позові розмірі, а тому він взмозі сплачувати аліменти в розмірі не більшому ніж по 1000 грн. на дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з з 07 серпня 2010 р. позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ( а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO] ( а.с. 7). Сторонами визнано як факт, що дитина проживають разом з позивачкою в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов»язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. За правилами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, та те, що відповідач на даний час працює, однак отримує мінливий, нерегулярний та недостатній дохід, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на користь позивачки в розмірі 1000 грн. щомісячно на дитину, оскільки дана сума взмозі забезпечити мінімальні потреби дитини і відповідач фактично є спроможним її виплачувати. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Як вбачається з матеріалів справи позов позивачкою пред»явлено до суду 06 травня 2015 р., тому суд вважає доцільним стягнути аліменти саме з часу звернення з відповідним позовом до суду. Крім того суд вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі зазначеного,

Outcome: partial