Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

позивачі звернувся до суду з позовом до відповідача про усунення від права на спадкування спадщини за законом. Заява мотивована тим, що відповідач, згідно ч. 5 ст. 1224 ЦК України, повинен бути усунений від права на спадкування за законом, у зв'язку з тим, що він ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві. Тому, позивачі звернувся з зазначеним позовом до суду. В судове засідання позивачі не з'явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали повністю, проти заочного рішення не заперечували. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачів та відповідача, та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.04.1997 позивач [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] [INFO] від шлюбу у народилася дитина [PERSON]. [INFO] [PERSON] помер. За час життя, [PERSON] не склав заповіт, як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, тому спадкування всіх його прав та обов'язків здійснюється за законом, спадкоємцями в порядку черговості. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі, згідно ст. 1261 ЦК України, як дружина та донька померлого, мають право на спадкування за законом у першу чергу. Крім того [PERSON] до укладення шлюбу з позивачем [PERSON], перебував в іншому шлюбі - з [PERSON] У 1999 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. За час перебування [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина - [PERSON] [INFO], який згідно ст. 1261 ЦК України, також входить до числа спадкоємців першої черги права на спадкування за законом. [PERSON] скористався своїм правом та звернувся до державного нотаріуса Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тому вважається таким, що прийняв спадщину. Разом з тим, положеннями ч. 5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Так, [PERSON] у 1996 році виїхала разом з [PERSON] до міста Копенгаген Королівства Данія. 17.04.2003 [PERSON] нотаріально підписав заяву про надання згоди про всиновлення його сина громадянином Данії [PERSON], з присвоєнням йому прізвища «[PERSON]». (а.с. 11) 10.10.2003 [PERSON] отримав лист з міністерства закордонних справ підписаний послом Королівства Данії [PERSON] з приводу всиновлення. (12-15) За твердженням позивачів, з 1996 року [PERSON], жодного разу не спілкувався з батьком. [PERSON] відомо що батько був визнаний учасником ліквідації аварії на АЄС (додається копія посвідчення), що з 2001 року батьку була встановлена третя група інвалідності, з приводу гіпертонічної хвороби за частими кризами (додається копія посвідчення) та, що з того ж часу [PERSON], був під наглядом лікаря з приводу частих загострень язви (додається виписка з амбулаторної картки), кожен рік шість разів був на лікарняному крім цього кожен рік проходив лікування в стаціонарі та кожен рік лікувався в санаторії. Увесь цей час [PERSON] потребував сторонньої допомоги, тому що під час загострення хвороби знаходився у безпорадному стані і йому потрібен був догляд та стороння допомога. Згідно ч.1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно позову, відповідач, не надавав матеріальної допомоги батькові, в той час коли він перебував у тяжкому стані та потребував лікування як стаціонарного так і амбулаторного, не надавав йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності, не відвідував його та навіть не разу не подзвонив з 1996 року по час смерті, навіть не був присутнім при похованні батька. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Непред'явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Оскільки було встановлено, що відповідач ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, був у безпорадному стані, то суд дійшов висновку про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved