Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом в якому зазначили, що з метою зменшення витрат, повязаних з оплатою вартості теплової енергії, шляхом чіткого визначення фактичної величини теплової енергії, яка була використана для опалення кожної квартири, 05 січня 2015 р у жилому багатоквартирному будинку № 100 по пр.. Леніна у м. Запоріжжя було встановлено загально будинковий прилад теплової енергії. Але після встановлення будинкового приладу обліку теплової енергії позивачі почали сплачувати більше опалення ніж до встановлення лічильника. На їх думку, цей нелогічний та протизаконний факт виник у звязку із наступним. Окрім житлових квартир у зазначеному будинку розташовані сім нежитлових приміщень чотири з них колишні квартири, які ще до встановлення приладу обліку теплової енергії змінили своє функціональне призначення на нежитлові. Опалення цих нежитлових приміщень здійснюється загально будинковою системою опалення та є невідємною частиною системи опалення будинку. При цьому , тільки в одному нежитловому приміщенні, в якому розташована філія банку, встановлений індивідуальний прилад обліку теплової енергії. Вважають, що причиною зростання вартості послуг за опалення стало те , що відповідач при нарахуванні вартості опалення розподіляє спожиту теплову енергію тільки між опалювальною житловою площею квартир та не враховує площу шести нежитлових приміщень, які не обладнані індивідуальними приладами обліку теплової енергії. При цьому загально будинковий прилад обліку теплової енергії враховує обсяг споживання теплової енергії не тільки житлових приміщень( квартир), а й нежитлових приміщень також. Зазначають, що споживач повинен оплачувати послуги з надання опалення пропорційно опалювальній площі квартири відносно загальній площі всіх приміщень будинку, у тому числі нежитлових так , як система опалення цих нежитлових приміщень загальна з будинковою та є невідємною частиною системи опалення будинку. Вказана у листах департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради опалювальна площа 1673,27 кв.м. є саме площею квартир на яку пропорційно нараховується вартість послуг за опалення в обсязі спожитому всім будинком, у тому числі нежитловими приміщеннями. При цьому від загального місячного обсягу спожитої теплової енергії відповідач відраховує тільки кількість теплової енергії спожитої нежитловими приміщеннями, яке обладнано індивідуальним приладом обліку теплової енергії. В інших шістьох нежитлових приміщеннях відсутні індивідуальні прилади обліку теплової енергії, а обсяги спожитої ними теплової енергії розраховується з урахуванням теплового навантаження, визначеного у договорах про надання послуг з централізованого опалення, укладених між власниками нежитлових приміщень та відповідачем. За цими договорами з урахуванням теплового навантаження, що зазначено у додатках до договорів, власники нежитлових приміщень, які не обладнані індивідуальними приладами обліку теплової енергії, сплачували відповідачу до встановлення загально будинкового приладу обліку теплової енергії та сплачують й після встановлення лічильника. Тобто , відповідач отримує плату за опалення шести нежитлових приміщень двічі: один раз за договорами про надання послуг з централізованого опалення з власниками нежитлових приміщень відповідно до розрахованого у договорах теплового навантаження; другий раз з власників квартир, пропорційно розподіляючи на них не тільки обсяги спожитої теплової енергії житловими приміщеннями, а й обсяги що спожиті шістьма нежитловими приміщеннями. Позивачі просять суд зобовязати відповідача на протязі 30 днів з моменту набрання рішенням законної сили здійснити перерахунок позивачам за надані послуги по опаленню з моменту встановлення у будинку № 100 по пр.. Леніна у м. Запоріжжя приладу обліку теплової енергії з урахуванням площі нежитлових приміщень будинку, які не обладнані індивідуальними приладами теплової енергії ; зобовязати відповідача при розрахунку позивачам вартості послуг за опалення враховувати площу нежитлових приміщень, які не обладнані індивідуальними приладами обліку теплової енергії., а також стягнути з відповідача на їх користь судовий збір. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву, просить справу розглядати без його участі , та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] « МТМ» в судовому засіданні проти позову заперечує, суду надані заперечення. Представник МКП « Основаніє» в судовому засіданні поклався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи , надані суду розрахунки, вважає, що позов не підлягає задоволенню. Пунктом 2.1. Статуту [PERSON] МТМ зазначено, що основною метою діяльності [PERSON] є здійснення виробничо технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. Житловий будинок №100 по пр. Леніна обладнано будинковим приладом обліку, який прийнято на облік 05.01.2015р. відповідно Акту від 05.01.2015 року. В житловому будинку №100 по пр. Леніна розташовані житлові та нежитлові приміщення. Згідно п.4 чт.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції від 26.04.2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). [PERSON] „МТМ по відношенню до Позивачів являється виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води. Відповідно до п.1 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року , споживачем є фізична особа, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку (п. 12 Правил №» 630). В будинку 100 по пр. Леніна знаходяться нежитлові приміщення, які згідно договорів купівлі-продажу теплової енергії в гарячої води отримають теплову енергію . На правовідносини між [PERSON] «МТМ» та Споживачами теплової енергії поширюється дія Закону України „Про теплопостачання від 02.06.2005 року №2633-IV , «Правила користування тепловою енергією», затверджені Постановою КМУ від 03.10.2007 року № 1198 Згідно п. 1 Правил № 1198 споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору. Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межою балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі (п. 23 Правила № 1198). [PERSON] „МТМ здійснює розподілення фактично спожитої теплової енергії, що враховується будинковим приладом обліку, між житловими та нежитловими приміщеннями згідно чинного законодавства України. На системі опалення нежитлового приміщення №1 (ПАТ „Полтава-Банк) встановлений індивідуальний прилад обліку теплової енергії. По зазначеному приміщенню розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами, затвердженими в установленому порядку. В інших нежитлових приміщеннях відсутні індивідуальні прилади комерційного обліку, а обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується в пропорційному співвідношенні з урахуванням теплового навантаження, визначеного у договорі, укладеного між власником нежитлового приміщення та [PERSON] „МТМ. З обсягу фактично спожитої теплової енергії, що враховується будинковим приладом обліку, спочатку відраховується кількість теплової енергії, спожитої нежитловим приміщенням №1 (ПАТ „Полтава-Банк) згідно показань, встановленого індивідуального приладу обліку теплової енергії. Потім кількість теплової енергії розподіляється між житловою частиною та нежитловими приміщеннями. З розрахунків які наведені в запереченнях відповідача встановлено , що [PERSON] «МТМ» здійснює розподілення фактично спожитої теплової енергії, що враховується будинковим приладом обліку, між житловими та нежитловими приміщеннями згідно чинного законодавства України пропорційно теплового навантаження даних приміщень. А тому твердження Позивачів, що Відповідач розподіляє фактично спожиту теплову енергію згідно показань будинкового приладу обліку виключно тільки на житловий фонд є такими, що не підтверджені жодним доказом, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed