Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до Дергачівської міської ради Харківської області про визнання права власності на ? частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], по ? частці за кожною, в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що що спірна квартира [ADDRESS], належала на праві власності [PERSON] (батьку померлого [PERSON]) та його дружині [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане комісією з приватизації державного житлового фонду Дергачівського заводу турбокомпресорів від 05.01.1994, зареєстрованого в Дергачівському МБТІ за №115. [INFO] померла [PERSON]. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частки спірної квартири, яку прийняв [PERSON], але не оформив її. Після смерті [PERSON] залишив заповіт,згідно з яким заповів все своє майно своїй доньці - [PERSON] ( громадянці Російської Федерації, мешканці с. Власіха), яка відмовилась від спадщини за заявою від 30.07.2012, про що свідчить відповідь Дергачівської державної нотаріальної контори № 2091/01-16 від 16.11.2015. До спадкування після відмови від спадщини [PERSON] (доньки померлого) було закликано [PERSON] (сина померлого), який [INFO] помер, спадщину прийняв, але свої спадкові права не оформив. На думку позивачів до спадкової маси після смерті [PERSON] повинна входити квартира [ADDRESS] в цілому (а не ? ), оскільки спадкодавець [PERSON] прийняв спадщину після [PERSON], але також не оформив її. Позивачі вказують, що вони у травні 2016 року звернулися до Харківської державної нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS], після смерті свого батька [PERSON]. Проте нотаріусом було видано свідоцтво лише на ? частку спірної квартири. Вважають, що фактично вказане свідоцтво є відмовою у визнанні спадковою масою іншої ? частки квартири, спадщину на яку не оформив померлий [PERSON]. Таким чином, позивачі вважають, що вони позбавлені можливості оформити спадщину, що є порушенням їх права, яке підлягає судовому захисту. Ухвалою суду від 05.07.2018 відкрите провадження у справі в загальному позовному порядку та призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 02.10.2018 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду, враховуючи відсутність відзивів із мотивами заперечень на позовні вимоги, суд вважає за доцільне перейти до вирішення справи по суті. В судове засідання представник позивачів - адвокат [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та справу розглядати по суті за її відсутністю. Відповідач представник Дергачівської міської ради Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову та просив розгляд справи проводити у відсутність відповідача, що суд вважає за можливе. Третя особа 10-та Харківська державна нотаріальна контора представника в судове засідання не направила, в поданій до суду засобами поштового зв`язку заяві просила розгляд справи проводити у відсутність відповідача, що суд вважає за можливе. Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спірні правовідносини виникли із спадкування за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дочками та спадкоємцями [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] та [NUMBER]. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2016р.,реєстр.№3-434 видане державним нотаріусом 10-ї Харківської державна нотаріальної контори. До спадкової маси нотаріусом включено ? частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво підтверджує спадкування після смерті батька спадкоємців - [PERSON]. [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], народився [INFO] року у м.Катовіце, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] та посвідки про народження [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO] року,що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Інша ? частини квартири №19, зареєстрована на праві власності за [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про права власності на житло,видане комісією з приватизації державного житлового фонду Дергачівського заводу турбокомпресорів від 05.01.1994, зареєстрованого в Дергачівському МБТІ за №115. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Довідками №410 від 15.08.2013 та б/н від [INFO] Дергачівська міська рада посвідчила спільну реєстрацію та проживання [PERSON] та [PERSON] станом на час смерті останньої. Таким чином суд приходить до висновку зо [PERSON] дійсно прийняв спадщину після смерті [PERSON]. Дергачівська державна нотаріальна контора листом за №2091/01-16 від 16.11.2015повідомила 10-у Харківську державну нотаріальну контору, що після смерті [PERSON] згідно перевірених книг обліку спадкових справ надійшла заява [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як передбачено статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1216 ЦК спадкуванням є перехiд прав та обов'язкiв (спадщини) вiд фiзичної особи, яка померла (спадкодавця), до iнших осiб (спадкоємцiв). Відповідно до ст.1296 ЦК спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свiдоцтво про право на спадщину. Вiдсутнiсть свiдоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Відповідно до ст.1299 ЦК якщо у складi спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, якi здiйснюють державну реєстрацiю нерухомого майна. Право власностi на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрацiї цього майна. За змістом норм статей 1268 - 1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. На виконання обов'язку, передбаченого ст.1297 ЦК України, позивачі як спадкоємці звернулись до нотаріальної контори за отримання свідоцтва про право на спадщину, до складу якої входить нерухоме майно. Учасниками процесу не оспорюється, що 12.05.2016р. нотаріусом 10-тої Державної Харківської нотаріальної контори Сімаковою О.Г. було видано свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за №3-434, у спадковій справі №365/2015, яким встановлено, що спадкоємцями померлого [PERSON] є його доньки - [PERSON] та [PERSON]. Спадковою масою зазначено ? часткиквартири [ADDRESS]. На ? частки цієї квартири свідоцтво не видане. Суд вважає, що позивачами доведені підстави для спадкування за законом, відсутня можливість іншим чином оформити спадщину, з урахуванням виданого свідоцтва про право на спадщину зареєстроване в реєстрі за №3-434, у спадковій справі №365/2015. Тому позовні вимоги є законними, обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст. 60, 70 СК України, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1258, ст. 1261, ч. 1 ст. 1266, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1270 ЦК України,

Outcome: approved