Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивачі в позові вказують, що їм та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.03.1988 року виконкомом Калинівської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 03.03.1998 року №64 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 11.03.1998 року за реєстр.№47/320, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. Вони спадщину після смерті [PERSON] прийняли відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, однак набути її в порядку, передбаченому ст.1298 ЦК України не мають можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] . Вони разом з [PERSON] приватизували квартиру, однаково володіли житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1\\3 частку квартири. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. За вказаних обставин позивачі звернулися в суд з даним позовом. Позивачі в підготовче засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява згідно якої, кожен зокрема, просить розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, проте від Калинівської міської ради Вінницької області надійшла заява за вх.4994/19 від 04.06.2019 року про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника міської ради. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.03.1988 року виконкомом Калинівської міської ради на підставі розпорядження (наказу) від 03.03.1998 року №64 на праві спільної сумісної власності належить приватизована квартира за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира зареєстрована за ними в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації 11.03.1998 року за реєстр.№47/320, що підтверджує їхнє право спільної сумісної власності на квартиру, їхні частки не визначені. [INFO] [PERSON] помер, і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді належної йому частки вищезазначеної квартири. Позивачі спадщину після смерті [PERSON] прийняли відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, однак набути її в порядку, передбаченому ст.1298 ЦК України не мають можливості, оскільки в свідоцтві про право власності на житло не виділена частка спадкового майна у спільній сумісній власності, яка належала померлому [PERSON] . Відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат » нотаріальні дії вчиняються після їх оплати в день подачі всіх необхідних документів, ст.49 Закону України «Про нотаріат» та глава 7 розділу І « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282\\20595 передбачено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Зокрема п.п.4.14 п.4 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту. Якщо до складу майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації \\ за винятком земельної ділянки \\ нотаріус виготовляє витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку \\п.п.4.18 глави 10 розділу ,11 Порядку \\. Співвласники [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру, однаково володіли житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1\\3 частку квартири. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст.370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved