Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу за договором позики. В позові вказували, що 07.04.2008 року позивач, [PERSON], на прохання [PERSON] відповідача дав в їй у борг 12 500 доларів США, що підтверджується власноручно написаною відповідачем розпискою, підпис був засвідчений приватним нотаріусом Бірюком О.В. Дані грошові кошти належали його матері, [PERSON], яка продала свою квартиру в м. Нікополі Дніпропетровської області. Відповідач зобов'язався повернути дані кошти до 07.04.2011 року. Так як його мати [PERSON] після продажі квартири переїхала проживати в смт Драбів, відповідач по справі запропонувала в рахунок погашення боргу оформити на неї квартиру № [ADDRESS]. Дана квартира належала її неповнолітньому на той час брату [PERSON] У 2013 році мати позивача [PERSON] була прописана в квартирі [ADDRESS], а відповідач [PERSON] пообіцяла оформити на неї всі правовстановлюючі документи на квартиру після досягнення братом повноліття. Але проходив час, а відповідач ніяких дій, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на квартиру, не вчиняла. У 2016 році [PERSON], мотивуючи тим, що він є власником квартири, став вимагати від його матері звільнення житла. Після цього він зрозумів, що відповідачка протиправно заволоділа їхніми грошовими коштами та добровільно повертати борг наміру не має. Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу становить 310 916,25 грн. У судовому засіданні позивач, представники позивача позов підтримали, просили суд його задоволити, також позивач [PERSON] просила суд поновити їй строк позовної давності, посилаючись на те, що він був пропущений з поважної причини, оскільки відповідач шляхом обману та зловживанням довірою впевнила її про те, що в рахунок боргу їй буде передано квартиру її брата. Відповідач та її представник позов не визнали, відповідач пояснила суду, що не пам'ятає про позичені кошти у [PERSON], коштів вона не отримувала, представник відповідача заявив клопотання про застосування строку позовної давності, оскільки за розпискою відповідач повинна була повернути борг до 07.04.2011 року. Строк позовної давності закінчився 08.04.2014 року, поважних причин його пропущення позивачами не наведено. Крім того, наголосила, що позивач [PERSON] не надавала коштів відповідачу, тому права на вимогу їх повернення вона не має, а заява про поновлення строку позовної давності [PERSON] не подавалася. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, суд дійшов до наступного. З копії розписки від 07.04.2008 року вбачається, що відповідач [PERSON] отримала в борг від позивача [PERSON] гроші в сумі 12 500 доларів США, які зобов'язується повернути до 07.04.2011 року без сплати процентів. Справжність підпису [PERSON] завірено приватним нотаріусом Бірюком О.В. Оригінал даної розписки був досліджений в судовому засіданні. Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ч.2 ст.1047, ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відтак, суд вважає, що між відповідачем та позивачем [PERSON] виникли договірні відносини з проводу отримання позики, що підтверджується належним доказом - розпискою. Відповідачем на надано суду доказів, які б підтвердили її пояснення щодо неотримання коштів, а також доказів, що в розписці стоїть не її підпис. Суд вважає, що позивач [PERSON] не довела суду належними та допустимими доказами про факт наявності невиконаних перед нею договірних зобов'язань з боку [PERSON] Так, суду не надано жодного письмового договору між [PERSON] та [PERSON] Передача власних кошів [PERSON] сину [PERSON] для подальшого надання позики [PERSON], як стверджує остання нічим не підтверджені, а сам по собі даний факт, міг би свідчити про виникнення відносин між [PERSON] та [PERSON] з приводу надання таких коштів. Ч.1 ст.1049 ЦК України передбачено обов'язок щодо позичальника повернути позику саме позикодавцеві, а не іншим особам, у яких він міг отримати кошти. З цих причин суд не приймає докази проживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS], як докази наявності договірних відносин з нею та відповідачем. Матеріали Драбівського ВП Золотоніського ВП ГУ НП в Черкаській області (висновок № 1017) також не підтверджує наявність таких відносин. Враховуючи викладене суд вважає вимоги [PERSON] до відповідача необґрунтованими, тому в їх задоволенні потрібно відмовити. З вищевказаної копії розписки вбачається, що [PERSON] зобов'язана повернути позику до 07.04.2008 року. Ст. 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності три роки. Позов [PERSON] подав до суду 07.07.2016 року. будь яких поважних причин пропуску строку для звернення до суду [PERSON] суду не навів та заяви про їх поновлення суду не надав. Заява про поновлення строку позовної давності, яку подано позивачем [PERSON], не стосується договірних відносин між [PERSON] та [PERSON], тому не може бути прийнята судом. Представником позивача подана заява про застосування строків позовної давності до відносин з приводу одержання позики по розписці [PERSON] Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відтак, суд вважає, що в позовних вимогах [PERSON] до [PERSON] потрібно відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності, тому що строк для звернення до суду у позивача закінчився 07.04.2011 року і підстав для його поновлення немає. Судові витрати, для сплати яких судом була надана розстрочка, потрібно стягнути з позивачів в рівних частинах з урахуванням часткової сплати їх при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved