Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру, посилаючись на наступне. 09 вересня 1998 року в Універсальній біржі нерухомості «Владислав», яка знаходилася по бул. Машинобудівників 30, м. Краматорськ, був укладений договір купівлі-продажу, згідно якого [PERSON] продав, а вони купили жилий будинок з надвірними будівлями № [ADDRESS]. Вказаний договір 14 вересня 1998 року був зареєстрований у Костянтинівському БТІ. На поточний час вони вирішили продати вказаний жилий будинок, але їм стало відомо, що угоди між фізичними особами, зареєстровані на товарній біржі, без нотаріального посвідчення не є дійсними. Просили визнати дійсним договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями № [ADDRESS], зареєстрований 09 вересня 1998 року на Універсальній біржі нерухомості «Владислав», укладений між [PERSON] і ними, та визнати за ними право власності на жилий будинок з надвірними будівлями № [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити. Також, уточнивши позовні вимоги, просив поновити строк для звернення до суду з позовом, оскільки останній позивачі пропустили з поважних причин, так як не знали про зміни законодавства щодо реєстрації угод на товарних біржах. Пояснив, що з відповідачем позивачі досягли згоди щодо всіх суттєвих умов угоди: позивачам відповідачем переданий спірний будинок за обумовлену ціну, позивачі віддали відповідачу гроші і той їх отримав. Судові витрати просив залишити за позивачами. Відповідач [PERSON] у судове засідання надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивачів, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що за договором купівлі-продажу, зареєстрованому 09 вересня 1998 року на Універсальній біржі нерухомості «Владислав», яка знаходилася по бул. Машинобудівників 30, м. Краматорськ, відповідач [PERSON] продав, а позивачі [PERSON], [PERSON] купили жилий будинок з надвірними будівлями № [ADDRESS] за 2650,00 грн., які продавець отримав від покупців до підписання договору (а.с. 3). Суд вважає, що до правовідносин, які виникли між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], слід застосовувати норми законодавства, які регулювали ці правовідносини, зокрема: Цивільний кодекс України (1963 року), Закон України «Про власність» (від 07 лютого 1991 року), Закон України «Про товарну біржу» тощо. Згідно ст. 47 Цивільного кодексу України нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 цього Кодексу. Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно п.4 ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Верховний Суд України у п. 4 Постанови Пленуму від 28 квітня 1978 року № 3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» зазначив, що якщо угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст. 47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною. Однак це правило не може бути застосовано, якщо сторонами не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Щоб не допустити неправильного визнання дійсними угод на підставі ч.2 ст. 47 ЦК, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов. Оскільки фактично договір купівлі-продажу спірного жилого будинку між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений, ціна угоди була визначена договором, гроші за придбаний будинок позивачі сплатили, будинок прийняли у володіння і користування, тобто сторони виконали усі умови договору, що ставляться для угод купівлі-продажу, а нотаріально така угода посвідчена не була з причини дії на той час положень Закону України «Про товарну біржу», який дозволяв реєстрацію таких угод саме товарною біржею, суд вважає, що позов підлягає задоволенню: варто визнати дійсним договір купівлі-продажу жилого будинку з надвірними будівлями № [ADDRESS], зареєстрований 09 вересня 1998 року на Універсальній біржі нерухомості «Владислав», яка знаходилася по бул. Машинобудівників 30, м. Краматорськ, укладений між [PERSON] з одного боку, та [PERSON], [PERSON] з другого боку; також слід визнати за [PERSON], [PERSON] в рівних долях за кожним право власності на жилий будинок з надвірними будівлями № [ADDRESS]. У зв'язку з тим, що строк для звернення до суду з позовом позивачі пропустили з причин, які суд визнає поважними, їм слід поновити строк для звернення до суду з позовом.

Outcome: approved