Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом стверджуючи, що 14.06.2014 року на автомобільній дорозі біля магазину « Бусел» в районі с. Власівка Баришівського районного суду Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Seat», за кермом якого перебував громадянин [PERSON], автомобіля « Славутич » під керуванням громадянина [PERSON] та пішоходів [PERSON] та [PERSON], які в результаті ДТП отримали тілесні ушкодження у вигляді забиття різних частин тіла, закриті черепно-мозкові травми. Оскільки, відповідно до Постанови Солом'янського районного суду м. Києва винним у даній дорожньо-транспортній пригоді був визнаний відповідач [PERSON], то позивачі просять суд стягнути на їхню користь заподіяні матеріальні та моральні збитки, а саме: [PERSON] просить стягнути 3689 грн. 20 коп. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди; [PERSON] просить стягнути 11597 грн.37коп. матеріальної та 50 000 грн. моральної шкоди; Окрім того просять суд стягнути на їхню користь судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що після перенесеного хірургічного втручання, йому призначена 3-я група інвалідності в зв'язку з чим, вони із дружиною кожні вихідні дні виїжджають за межі м. Києва на свою дачну ділянку, що знаходиться в с. Власівка Баришівського району. 14.06.2014 року близько 14 год.45 хв. коли вони із дружиною рухалися по узбіччю дороги в с. Власівка, водій автомобіля марки ЗАЗ 11038 виконуючи маневр обгону, здійснив на них наїзд. Від удару, його підкинуло вгору і він упав на капот автомобіля розбивши лобове скло. Також від удару відкинуло і його дружину. Після дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Seat» разом із своєю дружиною вийшли із автомобіля та почали надавати їм першу допомогу, а потім відвезли їх до Баришівської ЦРЛ. Водій автомобіля «Славута » побачивши, що серйозних тілесних ушкоджень у збитих ним людей не заподіяно, сів у свій автомобіль та залишив місце ДТП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] із 17.06.2015 року проходив амбулаторний курс лікування у невропатолога з приводу забою м'яких тканин голови та шийного відділу мозку затративши при цьому близько 4 тисячі грн., які просить суд стягнути з відповідача. Окрім того вважає, що протиправними діями відповідача, які виразилися в порушенні правил дорожнього руху, залишення місця ДТП та ненадання допомоги їм, як потерпілим, різким загостренням його хвороби та погіршенням стану його здоров'я після даної пригоди, йому заподіяна моральна шкода, яку оцінює в розмірі 50 000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги своєї позовної заяви підтримала пояснивши, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.06.2014 року на автодорозі в с. Власівка Баришівського району Київської області, від удару вона отримала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та з 17.06. по 26.06.2014 року проходила курс амбулаторного лікування. Окрім того, після пригоди у неї різко загострилася хвороба спини та виникла потреба в проведенні операції. На своє лікування нею було затрачено 11597 грн.37 коп., які просить суд стягнути з відповідача. Окрім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та сильного удару, який вона зазнала, у неї з вух злетіли срібні сережки. Оскільки одразу ж після ДТП її було доставлено до Баришівської ЦРЛ, то виявити зниклі прикраси вона не мала змоги. Однак, після надання медичної допомоги, вона виявила відсутність сережок та разом із своїм чоловіком [PERSON] та свідками [PERSON], [PERSON] на місці ДТП їх знайшли. Однак для подальшого користування дані сережки стали непридатними внаслідок їх пошкодження транспортними засобами в зв'язку з чим, просить суд стягнути їх вартість із відповідача. Вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача їй заподіяна моральна шкода, яка виражається у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, у душевних стражданнях, внаслідок поведінки відповідача, який не лише не поцікавився станом їх здоров'я, а впродовж року глумиться над їхнім станом, принижує їхню честь та гідність. Моральну шкоду оцінює в грошовому еквіваленті в розмірі 50 000 грн. Заперечуючи проти пред'явленого позову відповідач [PERSON] суду пояснив, що в позовній заяві позивачі стверджують, що дорожньо-транспортна пригода сталася за участю автомобіля «Таврія». Такого автомобіля в нього ніколи не було, в зв'язку з чим вважає, що позовні вимоги до нього є безпідставними. Окрім того зазначає, що про будь-яку дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 14.06.2014 року він не пам'ятає, про розгляд його справи щодо адміністративного правопорушення в Солом'янському районному суді м. Києва він також сказати нічого не може. Суд критично ставиться до показів відповідача [PERSON] та вважає їх недостовірними та такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами Солом'янського районного суду м. Києва щодо притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП відповідно до яких, останній підтвердив факт дорожньо-транспорної пригоди в с. Власівка Баришівського району Київської області внаслідок якої він здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON] та визнав свою вину в скоєному. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. По справі встановлено, що 14 червня 2012 року близько 14 год.45 хв. в с. Власівка Баришівського району Київської області на автодорозі Т-10-18 водій [PERSON] керуючи належним йому транспортним засобом марки ЗАЗ 11038 реєстраційний номерний знак [NUMBER], виконуючи маневр обгону здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], які рухалися по узбіччю в попутному з ним напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачі отримали легкі тілесні ушкодження та перебували на амбулаторному лікуванні: [PERSON] з 17.06.2015 по 28.06.2015 року проходив амбулаторний курс лікування у невропатолога з приводу забою м'яких тканин голови та шийного відділу мозку (а.с. 4); [PERSON] з 17.06.2015 по 28.06.2015 року проходила амбулаторний курс лікування у невропатолога з приводу закритої черепно-мозкової травми, струс мозку( а.с 5 ). 15 червня 2014 року відомості про дорожньо-транспортну пригоду були внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201410070000587 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Постановою слідчого СВ Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 24 грудня 2014 року за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №1201410070000587 від 15.06.2014 року було закрито кримінальне провадження за повідомленням Баришівської ЦРЛ щодо дорожньо-транспортної пригоди, в зв'язку з встановленням відсутності в діяннях водіїв складу кримінального правопорушення ( а.с. 58 ). Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 25 листопада 2014 року [PERSON] був визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди 14.06.2014 року ДТП в с. Власівка Баришівського району Київської області ( а.с.81). Положеннями ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Завдану шкоду в повному обсязі відшкодовує особа, яка її завдала своїми неправомірними діями. Позивачами до матеріалів справи надано копії фіскальних чеків: [PERSON] на загальну суму 3689 грн.20 коп. ( проходження 16.06.2014 року МРТ та придбання ним ліків ( а.с. 16-19); [PERSON] на загальну суму 11597 грн.37 коп.( проходження 16.06.2014 року МРТ, проходження амбулаторного лікування у лікаря остеопата та придбання ліків ( а.с. 22-25 ); Відповідно до медичних карток амбулаторного хворого № 1057 [PERSON] та № 1059 [PERSON] був встановлений курс лікування, а саме які конкретно ліки, в якій кількості та черговості приймати медичні препарати( а.с.48-52, 40-48 відповідно). На підтвердження доводів своєї позовної заяви, позивачі надали ксерокопії чеків та квитанцій про сплату коштів на лікування: [PERSON] на суму 3689 грн.20 коп., [PERSON] на суму 11 597 грн.37 коп. При визначенні розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь кожного з позивачів, суд вважає, що слід врахувати лише ті витрати, в яких медичні засоби, вказані на фіскальних чеках, узгоджуються з призначеними лікарями препаратами для лікування ушкоджень здоров'я, отриманих внаслідок неправомірної поведінки відповідача [PERSON] Відповідно до призначень лікаря, зазначених у консультативному заключенні спеціаліста від 17.06.2014 року позивачем [PERSON] були придбані наступні медичні препарати: пироцетам 5.0 - 27. 95 х 2 = 55,90 грн; платифилин - 42.91 грн; мелоксикам - 39.18 грн; мазь траумель - 162.01 грн., а всього на суму 300 грн. Окрім того, 16.06.2014 року відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 1484 ( а.с. 18), [PERSON] проведена оплата в розмірі 820 грн. за проведення МРТ. Таким чином загальна вартість витрат становить 1120 грн.( 300 грн.+ 820 грн.) Кошти на придбання інших засобів ( етилу, мила, вати ), медичних препаратів: діофлан, інфанол, буспірон, стоматидин не підлягають відшкодуванню, оскільки дані про їх призначення відсутні. Також не можуть бути відшкодовані 300 грн. сплачених [PERSON] 21 червня 2014 року відповідно до прибуткового касового ордеру б/н, оскільки за які послуги проведена ця сплата, в даній квитанції не зазначено. Не підлягають до відшкодування і квитанції до прибуткових касових ордерів на суму 220 та 350 грн. оскільки сплата проведена 17 грудня 2014 року, а позивач за наданими ним даними перебував на лікуванні з 17 по 28 червня 2014 року. Відповідно до призначень лікаря, зазначених у консультативному заключенні спеціаліста від 17.06.2014 року позивачкою [PERSON] були придбані наступні медичні препарати: бетасерк - 165.90 грн; серміон - 190.00 грн.; аторис - 371.29 грн.; омега -3 - 298.42 грн.; кардіомагнил - 50.90 грн; ескулюс - 203.09 грн.; лимфомиазот - 1118, 90 грн.; вертигохеель - 222.89 грн; а всього на суму 2621.09 грн. Окрім того, 16.06.2014 року відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 1485 ( а.с. 24), [PERSON] проведена оплата в розмірі одна тисяча шістсот сорок грн. за проведення МРТ , проведена оплата в розмірі 820 грн. за проведення повторного МРТ ( а.с.25 ), 17 червня 2014 року відповідно до прибуткових касових ордерів сплатила 120 + 400 грн. за мед. послуги ( а.с. 25); 18 червня 2014 року відповідно до прибуткового касового ордеру сплачено 730 грн. за медичні послуги ( а.с 25 ), 13.08.2014 року оплата за курс лікування у лікаря - остеопата після ДТП в розмірі 1800 грн.( а.с 22), а всього сплачено 5590 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, від удару, який зазнала [PERSON] у неї з вух злетіли срібні сережки, які зазнали механічних пошкоджень та стали непридатними для користування. Відповідно до наданої квитанції про оплату (а.с.22), вартість сережок 875 проби становить 1580 грн., які суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача передавши останньому пошкоджені прикраси. Таким чином загальна вартість витрат які підлягають до стягнення становить 8623 грн. 39 коп. ( 2621.09 грн. + 5590 грн. +1580 грн.) Кошти на придбання інших засобів ( етилу, мила, вати ), медичних препаратів: діофлан, інфанол, буспірон, стоматидин, ревіт, клотрімазол, гідрокортизол, прогестерон не підлягають відшкодуванню, оскільки дані про їх призначення відсутні. Встановлені судом обставини частково підтверджуються поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], які допитані в судовому засіданні кожен окремо підтвердили, що разом із подружжям [PERSON], після того як останнім, в Баришівській ЦРЛ надали медичну допомогу після дорожньо - транспортної пригоди приїхавши на місце ДТП знайшли срібні сережки, які від удару, були зірвані з вух [PERSON] Дані сережки були непридатними для використання внаслідок механічного пошкодження. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пп. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями) роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Тобто розмір на відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань, характеру немайнових втрат, стану здоров'я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках тощо. Відповідно до п. 5 вищевказаної постанови суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Судом встановлено, що 14.06.2014 року близько 14 години 45 хвилин, в с. Власівка, Баришівського району Київської області на автодорозі Т-10-18, водій [PERSON] керуючи належним йому транспортним засобом марки ЗАЗ 11038 реєстраційний номерний знак [NUMBER], виконуючи маневр обгону здійснив наїзд на пішоходів [PERSON] та [PERSON], які рухались по узбіччю в попутному з ним напрямку. Після скоєної дорожньої пригоди, [PERSON] залишив місце ДТП. За наслідками дорожньо-транспортної пригоди у [PERSON], який є онкохворим, різко погіршився загальний стан його здоров'я, внаслідок загострення хвороби виникла необхідність в проведенні хірургічної операції (проведена 04.09.2014 року в інституті нейрохірургії ім. Ромоданова), пройшов курс променевої терапії та йому присвоєна 3-я група інвалідності в зв'язку з чим, не має змоги працювати та будувати своє життя, вимушений постійно лікуватись і жити на державну пенсію. [PERSON] внаслідок ДТП отримала закриту черепно-мозкову травму струс головного мозку внаслідок чого, постійно відчуває головний біль, різко знизилася працездатність, підвищилася чутливість до зміни погоди ( відчуває біль в забитих суглобах). Після ДТП різко загострилася хвороба спини (дисків поперекового відділу хребта) внаслідок зміщення тазу, що змусило лікуватися в лікаря - остеопата. Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, поведінку відповідача [PERSON], який збивши керованим ним автомобілем людей не надав їм первинної допомоги, залишив їх в безпомічному стані та жодного разу не поцікавився їх станом здоров'я, його подальше ставлення до обставин пригоди та його відношення до потерпілих суд приходить до висновку про наявність підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, враховуючи принципи виваженості, розумності і справедливості суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] по 5000 грн. кожному заподіяну моральну шкоду. Окрім показів свідків встановлені судом обставини підтверджуються письмовими матеріалами справи : · довідками медичного центру «Салюс»; · чеками на оплату ліків; · консультативними заключеннями лікаря-спеціаліста на призначений курс лікування; · копією медичної картки амбулаторного хворого гр. [PERSON] №1059 від 17.06.2015 року; · копією медичної картки амбулаторного хворого гр. [PERSON] №1057 від 17.06.2015 року; · копією справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст.124 КУпАП; · копією постанови про закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України відносно [PERSON] від 18.08.2014 року; · копією свідоцтва про право власності на транспортний засіб; · копією постанови Солом'янського районного суду м. Києва №760/23755/14 №3-7094/14 від 25.11.2014 року; · іншими письмовими матеріалами справи. Цивільне процесуальне законодавство встановлює правила розподілу судових витрат в залежності від того, на користь якої сторони (позивача чи відповідача) прийнято рішення по цивільній справі. Відповідно до ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. 29.04.2015 року позивачами [PERSON] та [PERSON] на виконання ухвали суду від 21.04.2015 року сплачено судовий збір в розмірі 1152 грн.87 коп. Оскільки позовні вимоги позивачів задоволено частково, то судовий збір повинен бути стягнутий пропорційно до розміру задоволених позовних вимог виходячи із вимог п.2 ст.4 Закону України « Про судовий збір», а саме: Позовні вимоги [PERSON] задоволено на суму 6493 грн.74 коп. - сума судового збору становить 243 грн.60 коп. Позовні вимоги [PERSON] задоволено на суму 13623 грн.39 коп. - сума судового збору становить 243 грн.60 коп.

Outcome: partial