Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтування якого вказали, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за взаємною домовленістю станом на 1952 рік побудували житловий будинок для спільного користування двох сімей, який був на той час розташований в [ADDRESS] (зараз [ADDRESS] де вони і проживали. [PERSON] та [PERSON] на той час перебували в зареєстрованому шлюбі. Вони мали сина [PERSON] , 1952 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. Протягом 25 років з часу введення вказаного будинку в експлуатацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із своєю дружиною, [PERSON] проживали окремо як дві сім`ї. [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] .. Рішенням народного суду Сквирського району Київської області від 07.02.1977 року за [PERSON] визнано 1/4 частину права власності на житловий будинок [ADDRESS] . Решта будинку належала на праві спільної власності [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель та споруд. Спадкове майно після смерті [PERSON] оформив на себе його син [PERSON] .. Дочка [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] , на підставі рішення Сквирського районного суду від 29.12.2002 року визнала за собою право власності на 3/8 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 141,80 кв.м, житловою площею 70,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами. З 1981 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. [PERSON] постійно допомагав своєму батькові та [PERSON] у догляді за житловим будинком, веденні підсобного господарства, по день смерті [PERSON] , [INFO] і по день смерті [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 141,80 кв.м, житловою площею 70,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами. На даний час власника 3/4 житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 141,80 кв.м, житловою площею 70,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, немає. На 3/8 частини нерухомого майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідач мав право в порядку спадкування за законом. Відповідач протягом тривалого часу не займається збереженням вказаного житлового будинку та належної їй частки цього будинку, із листопада 2007 року по день подання позову, підтвердженням чого є акт депутата Сквирської міської ради №522 від 21.08.2020 року. Починаючи із листопада 2007 року по даний час, 3/4 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських та побутових будівель, що знаходиться на даний час [ADDRESS] не має в дійсності власника, а тому ця частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами приходить у занепад. Площа житлового будинку та найменування господарських будівель підтверджується технічним паспортом на будинок, який виготовлений Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області. Позивачі та третя особа з листопада 2007 року по даний час, займаємося доглядом житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , натомість визнати його за собою, не маю можливості оскільки відповідач [PERSON] є власником 3/8 частини вказаного житлового будинку. На прохання взяти участь у його відновлені та збережені його стану вона не реагує. З урахуванням наведеного, позивачі просять припинити право власності [PERSON] на 3/8 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 141,80 кв.м, житловою площею 70,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, на підставі рішення суду Сквирського районного суду від 29.12.2002 року. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, звернулися до суду з письмовою заявою та просили суд ухвалити рішення в їхній відсутності, позов підтримують в повному обсязі (а.с.39,40). Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому позов визнала та просить його задовольнити, справу розглянути без її участі (а.с.33-34). Третя особа [PERSON] у підготовче засідання не з`явилася, звернулася до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю (а.с.41). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом ч.3,4\~ст.200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до\~ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з вимогами\~ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 82 ЦПК України. Матеріалами справи\~встановлено,\~що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за взаємною домовленістю станом на 1952 рік побудували житловий будинок для спільного користування двох сімей, який був на той розташований [ADDRESS] (раніше [ADDRESS] де вони і проживали. [PERSON] та [PERSON] на той час перебували в зареєстрованому шлюбі. Вони мали сина [PERSON] , 1952 року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження. На протязі 25 років з часу введення вказаного будинку в експлуатацію [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із своєю дружиною, [PERSON] проживали окремо як дві сім`ї. [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] .. Рішенням народного суду Сквирського району Київської області від 07.02.1977 року за [PERSON] визнано 1/4 частину права власності на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.8-9). Решта будинку належала на праві спільної власності [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . Після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] , залишилося спадкове майно у вигляді 1/2 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських будівель та споруд. Спадкове майно після смерті [PERSON] оформив на себе його син [PERSON] .. Дочка [PERSON] , який помер [INFO] - [PERSON] , на підставі рішення Сквирського районного суду від 29.12.2002 року визнала за собою право власності на 3/8 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 141,80 кв.м, житловою площею 70,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами. З 1981 року [PERSON] перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] .. [PERSON] постійно допомагав своєму батькові та [PERSON] у догляді за житловим будинком, веденні підсобного господарства, по день смерті [PERSON] , [INFO] і по день смерті [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді 3/4 частини житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 141,80 кв.м, житловою площею 70,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами. На даний час власника 3/4 житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 141,80 кв.м, житловою площею 70,80 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами, немає. На 3/8 частини нерухомого майна після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , відповідач мав право в порядку спадкування за законом. Відповідач протягом тривалого часу не займається збереженням вказаного житлового будинку та належної їй частки цього будинку, із листопада 2007 року по день подання позову, підтвердженням чого є акт депутата Сквирської міської ради №522 від 21.08.2020 року. Починаючи із листопада 2007 року по даний час, 3/4 частини житлового будинку із відповідною частиною господарських та побутових будівель, що знаходиться на даний час [ADDRESS] не має в дійсності власника, а тому ця частина житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами приходить у занепад. Площа житлового будинку та найменування господарських будівель підтверджується технічним паспортом на будинок, який виготовлений Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації Київської області. Позивачі та третя особа з листопада 2007 року по даний час, займаємося доглядом житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що знаходиться по [ADDRESS] , натомість визнати його за собою, не маю можливості оскільки відповідач [PERSON] є власником 3/8 частини вказаного житлового будинку. На мої прохання взяти участь у його відновлені та збережені його стану вона не реагує. Згідно зі статтею 317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд. Власник\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства (ч.1,2 ст.319 ЦК України). Частинами першою, другою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України). Згідно ч.1,\~2\~ст.355\~ЦК України\~майно,\~що є\~у власності\~двох або\~більше осіб\~(співвласників),\~належить їм\~на праві\~спільної власності\~(спільне\~майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Співвласник відповідно\~до своєї\~частки у\~праві спільної\~часткової власності\~зобов`язаний\~брати участь\~у витратах\~на управління,\~утримання та\~збереження спільного\~майна,\~у сплаті\~податків,\~зборів (обов`язкових\~платежів),\~а також\~нести відповідальність\~перед третіми\~особами за\~зобов`язаннями,\~пов`язаними\~із спільним\~майном (ст. 360 ЦК України). Разом із тим, відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку в спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім`ї. Аналіз положень статті 365 ЦК України дає підстави для висновку, що право власності співвласників на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умовами, що припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (ч.2 ст.365 ЦК України). Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року в справі №908/1754/17 зроблено висновок, що ст. 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, у пунктах 1-3). Закріплена п. 4 ч. 1 ст. 365 ЦК України не може вважатися самостійною обставиною для припинення права на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Аналіз зазначеного дає підстави для висновку, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд дійшов висновку, що припинення права власності на частку в спільному майні не завдасть відповідачу [PERSON] істотної шкоди, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved