Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення права власності на спадкове майно, зазначивши в позові, що 21.10.2008 року помер їхній батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яку вони прийняли як спадкоємці за заповітом. Під час оформлення спадкових прав у державній нотаріальній конторі позивачам повідомили, що видати їм свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок неможливо, оскільки відсутні документи на право власності на будинок за адресою: вул. Шевченка, 58, в с. Поташ Тальнівського району Черкаської області. Даний будинок був побудований у 70-ті роки минулого століття, і свідоцтво про право власності на нього в той час не було видано. За таких обставин вони змушені звертатися до суду з даним позовом. Просять постановити рішення, яким визнати за ними, як спадкоємцями за заповітом, право власності на спадкове майно в розмірі по 1/2 частині кожній домоволодіння по вул. Шевченка, 58, в с. Поташ Тальнівського району Черкаської області, яке при житті належало [PERSON], який помер 21.10.2008 року. В судове засідання позивачі та їхній представник не з'явилися, надали заяву, в якій позовні вимоги підтримали повністю, просили розглянути справу без їх участі та позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача сільський голова Потаської сільської ради Тальнівського району Черкаської області не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечує. Сторони скористались своїм правом, передбаченим ст. 158 ЦПК України щодо розгляду справи у їх відсутність. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних матеріалів у справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України не здійснюється. Суд, розглянувши позовну заяву, заяви сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що предметом спору в даній справі є правовідносини щодо визнання права власності. [PERSON] народилася 15.03.1950 року в с. Поташ Тальнівського району Черкаської області (а.с. 5). [PERSON] народилася 03.12.1955 року в с. Поташ Тальнівського району Черкаської області (а.с. 7-8). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 21.10.2008 року в м. Умань Черкаської області (а.с. 10). Як вбачається з заповіту, складеного 16.04.2002 року, [PERSON] заповів все своє майно в рівних частинах своїм донькам - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З відповіді Тальнівської державної нотаріальної контори від 02.07.2016 року № 939/01-16 зазначено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого 21.10.2008 року - заведена та спадкоємцями померлого згідно поданих заяв є його діти [PERSON] та [PERSON]. На майно померлого видано свідоцтва про право на спадщину 13.07.2012 року № 1327, № 1330 (земельна ділянка) (а.с. 35). Згідно довідки № 92 від 03.03.2016 року, виданої виконкомом Потаської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, про те, що згідно погосподарської книги № 1, особовий рахунок № 26, [PERSON] був власником житлового будинку в с. Поташ Тальнівського району Черкаської області по вул. Шевченка, 58 (а.с. 11). Як вбачається з довідки № 148 від 07.05.2016 року, на житловий будинок, який знаходиться по вул. Шевченка, 58, в с. Поташ Тальнівського району Черкаської області, станом на 01.01.2013 року право власності не оформлено та не зареєстровано (а.с. 12). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно до положень ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], але за відсутності у них свідоцтва про право власності на будинок покійного не можуть оформити свої спадкові права (а.с. 26). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. В даному випадку позивачами набуто право власності в порядку спадкування, а тому за ними має бути визнано право власності на житловий будинок. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Аналізуючи досліджені докази, суд вважає доведеним, і є всі підстави для визнання за позивачами права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved