Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] майнову та моральну шкоду. Як зазначає позивачка, 21.03.2013 року з її квартири , де вона мешкає, [PERSON] були викрадені її особисті речі та гроші на суму 1830грн. Відповідачка засуджена Куп'янським міськрайонним судом Харківської області 20.09.2013 року за ст..185 ч.1 КК України, тобто визнана винною у скоєнні злочину проти позивачки. [PERSON] також зазначає, що гроші вона на даний час не повернула, що стало підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення матеріальної та моральної шкоди. [PERSON] з'явилась в судове засідання, свої позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути матеріальну шкоду в сумі 1830 грн. та моральну шкоду в сумі 1000 грн. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, належним чином була повідомлена про розгляд справи, про що свідчить поштове повідомлення, отримане нею 07.05.2014 року. Справа розглядається заочно, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Як встановлено у судовому засіданні, вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 20.09.2013 року була затверджена мирова угода між [PERSON] та [PERSON], де відповідачка була визнана винною за ст..185 ч.1 КК України.( а.с.4-5). Згідно вироку від 20.09.2013 року [PERSON] заподіяла позивачці матеріальну шкоду на загальну суму 1830 грн. Згідно розписки, яка знаходиться в матеріалах справи, відповідачка повинна була сплатити [PERSON] борг в сумі 1830грн. до 27.12.2013 року(а.с.6), але матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідного боргу шкоди у вказаній сумі. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розгляда цивільно- правові наслідки дій особи,стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Встановлене Конституцією України та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При цьому суд з'ясовує, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача і потерпілого та майнового стану відповідача. У відповідності до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. За загальними правилами, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Суд вважає, що дійсно внаслідок скоєного відповідачкою кримінального правопорушення, позивачці була спричинена, як майнова , так і моральна шкода. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження наявність безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями відповідачки і шкодою, заподіяною позивачці. Суд вважає, що заподіяна позивачці моральна шкода підлягає відшкодуванню, оскільки не має сумніву, що внаслідок скоєння у відношенні до неї кримінального правопорушення вона дійсно зазнала фізіологічні, емоційні, психологічні, життєві труднощі. Разом з цим, при визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує і матеріальний стан відповідачки, матеріали справи не містять відомостей, що відповідачка працює та має стабільний заробіток, і виходить із засад розумності, виваженості та справедливості. Заподіяні моральні страждання потерпілої суд оцінює у 1 000 грн. Таким чином, у суда не викликлає сумніву, що своїми протиправними діями [PERSON] спричинила матеріальну та моральну шкоду позивачці. З урахуванням викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved