Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому вказують, що 04 червня 2004 року вони придбали у громадянина [PERSON] житловий будинок, розташований в [ADDRESS]. Вирішивши подарувати зазначений житловий будинок своїм дітям, вони довідалися, що Оріхівською державною нотаріальною конторою на житловий будинок накладено обтяження - заборона на нерухоме майно, суб'єктом обтяження значиться громадянин [PERSON]. При укладенні договору купівлі-продажу житлового будинку в 2004 році державним нотаріусом було перевірено наявність усіх заборон та обтяжень на відчуження нерухомого майна і тільки після цього було укладено договір-купівлі продажу. А в 2005 році реєстратор Оріхівської державної нотаріальної контори помилково вносить запис на обтяження на їхній житловий будинок за громадянином [PERSON], який не являвся та не являється власником цього будинку. Зазначені обставини є перешкодою для подальшого розпорядження їхнім майном -житловим будинком. Тому позивачі просять зняти обтяження (заборону) за реєстраційним №2054433 зареєстрованого в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна 07.06.2005 року реєстратором Оріхівською державною нотаріальною конторою на житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] шляхом направлення відповідної заяви встановленого зразка до Реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області. У судовому засіданні представник позивачів на позовних вимогах наполягає, прохає суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, по невідомій суду причині, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином у судовому порядку. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються власниками в рівних частках житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області [PERSON] за реєстраційним №1663 від 04.06.2004 року, який вони придбали у громадянина [PERSON] (а.с.5), технічним паспортом (а.с.9), витягом про реєстрацію права на нерухоме майно №4128185 від 13.07.2004 року, видане Пологівським державним комунальним підприємством «Імпульс» (а.с.6). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним номером 26606221 від 10.09.2014 року встановлено, що на житловий будинок [ADDRESS] накладено обтяження - заборона на нерухоме майно, який внесений до реєстру 07 червня 2005 року Оріхівською державною нотаріальною конторою згідно повідомлення від 10.06.1972 року, суб'єктом обтяження значиться громадянин [PERSON] (а.с.7-8) . Чинним законодавством України передбачено що об'єкти нерухомого майна, а також речові права та обтяження на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації (ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до положень ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном і згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що в 2005 році Відповідачем було безпідставно внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна без врахування дійсних власників житлового будинку, запис про заборону на нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS], який на момент такого внесення не належав гр. [PERSON]. З 17.10.2013 року діє нова редакція постанови Кабінету Міністрів України № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру», відповідно до якої державна реєстрація прав проводиться шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а державна реєстрація обтяжень проводиться внесенням записів до цього реєстру. Порядок скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно визначений наказом Міністерства юстиції України від 12.12.2011 р. № 3502/5 «Про затвердження Порядку прийняття і розгляду заяв про внесення змін до записів, внесення записів про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», відповідно до якого за заявою заінтересованої особи державний реєстратор приймає рішення щодо скасування записів Державного реєстру прав в разі подання необхідних документів, визначених цим наказом Враховуючи наведене, та встановивши, що наявна заборона на вище вказане нерухоме майно, підстави якої на даний час не підтверджуються, перешкоджає позивачам розпорядитися своєю власністю, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved