Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви і до повноліття дитини та коштів на її, тобто позивачки, утримання у розмірі ? всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] трьохрічного віку, покликаючись на те, що у шлюбі з відповідачем в них народилась вказана дитина. [PERSON] проживає з нею, а [PERSON] ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання її та сина, хоча зобов'язаний це робити. Окрім цього просить стягнути в її користь судові витрати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що позов визнає частково, а саме: готовий сплачувати аліменти на утримання сини в розмірі що не перевищує 30% прожиткового мінімуму для дити відповідного віку. Що стосується аліментів на утримання [PERSON], то проти задоволення даних вимог заперечує. Окрім цього вказує, що завжди допомагав і продовжує допомагати сину та позивачці, забезпечує їх продуктами харчування, допомагає поводити ремонт у квартирі [PERSON], купує дитині усі необхідні речі та оплачує вартість дошкільного закладу, який відвідує дитини. Також спілкується та проводить дозвілля з сином. [PERSON] просить звернути увагу на те, що у нього є ще двоє дітей від першого шлюбу і він допомагає їм матеріально також. Саме тому стягнення аліментів на утримання [PERSON] та позивачки у зазначених нею об'ємах поставить його у вкрай незадовільне фінансове становище. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Вказані факти стверджуються копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10 жовтня 2012 року; актовий запис № 2393, здійснений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції. Дитини проживає спільно з матірю, що стверджується довідкою про склад сім'ї № 38 від 06 жовтня 2014 року, виданою ОСББ «Тролейбусна 17». Позивачка є інвалідом третьої групи, що стверджується копією довідки до акту огляду медико-соціального експертною комісією серії АВ № 0339865 від 09 грудня 2014 року. Як вбачається з довідки № 5386 від 12 листопада 2014 року, виданої управлінням соціальної політики Тернопільської міської ради, [PERSON] отримує державну допомогу інвалідам з 29 грудня 2010 року - 31 грудня 2014 року - 949 грн. та допомогу при народженні дитини з 01 вересня 2012 року - 30 вересня 2016 року в розмірі 955,21 грн. Також управління соціальної політики Тернопільської міської ради 19 грудня 2014 року видало довідку № 6829 згідно якої позивачка у червні 2014 року також отримала 130 грн. допомоги непрацюючим жінкам по догляду за однією дитиною. Загалом, за період з червня по листопад 2014 року, [PERSON] отримала вказаних вище соціальних допомог на суму 11'555,26 грн. Відповідач працює торговим агентом у ТОВ «Хімагромаркет» і його заробіток за період з січня по жовтень 2014 року склав 29'347,86 грн. Про вказане свідчить довідка № 537 від 28 листопада 2014 року, видана за підписом директора та головного бухгалтера зазначеної організації. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і таке право вона має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України). За таких обставин, суд вважає, що відповідач зобов'язаний надавати сину та його матері матеріальну допомогу. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом і присуджується у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. (ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а саме: те, що суду не надано відомостей того, що відповідач за своїм станом здоров'я і матеріальним становищем не може виконувати обов'язки по утриманню дитини та [PERSON]; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатної дружини, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Суд сприймає критично доводи [PERSON] про те, що він добровільно допомагає дитині та [PERSON], як підставу для стягнення аліментів на утримання [PERSON] у мінімальному розмірі та відмови у таких виплатах задля забезпечення позивачки, оскільки вони не доведені жодним доказом, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України. Таким чином суд, враховуючи фінансові потреби дитини і позивачки, виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає, що із відповідача в користь позивачки слід стягнути на утримання малолітньої дитини аліменти, в розмірі ? всіх видів його заробітку, починаючи з 12 листопада 2014 року і до досягнення дитиною повноліття. Також слід стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на її утримання в розмірі ? всіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення трьохрічного віку дитиною, починаючи з 12 листопада 2014 року до [INFO] року. Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів на утримання сина за один місяць, слід допустити до негайного виконання. В силу ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в доход держави. Позивачки не довела факту понесення нею судових витрат, а тому вимога про їх стягнення є безпідставною.

Outcome: partial