Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Придніпровського районного суду з позовом, в якому просять стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 400\~000 грн. кожній. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 31.05.2016 близько 10 год. 20 хв. ранку [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ- 2107, державний номер [NUMBER] , та рухаючись по вул. Смілянській, порушив вимоги п. 2,3.6, 18.1 Правил дорожнього руху України, та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу вчасно не зменшив швидкість та не зупинився, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка перетинала проїзну частину. Внаслідок неправомірних дій [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] у зв`язку з тим, що отримала травми, які були несумісними з життям. Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2016, який вступив у законну силу 20.03.2017 [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. У процесі розгляду кримінальної справи, була подана позовна заява до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, однак означений цивільний позов був залишений без розгляду. Відповідно до статтей 23, 1167 Цивільного кодексу України позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. [PERSON] є донькою загиблої, інвалідом 2 групи, якій постійно потрібна допомога. Раніше [PERSON] завжди піклувалася та допомагала їй. [PERSON] є онукою загиблої, яка все своє життя жила разом із нею. Передчасна смерть [PERSON] спричинила позивачам тяжку моральну шкоду, яку вони оцінюють у 800\~000 грн. Відповідач частково відшкодував матеріальну шкоду у розмірі 50000 грн. Крім того, зазначають, що за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АІ/8748319 від 08.10.2015 р. страховиком виплачено 34800,00 грн. страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 31.05.2015 року, по страховій справі № 988\\16\\50\\ЦВ04\\01\\0 з особою, яка має право на отримання відшкодування, у відповідності до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». На підставі викладеного просять стягнути з відповідача [PERSON] на нашу користь - [PERSON] , [PERSON] моральну шкоди у розмірі по 400 000 грн. кожній. Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2019, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/4266/19 (провадження № 2/711/1652/19). Ухвалою суду від 24.06.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву з дня отримання ухвали. 17.07.2019 від відповідача [PERSON] надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вважає їх безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне. З наведених доводів позовної заяви неможливо встановити критерії для визначення моральної шкоди, адже Позивачі не вказують на суб`єктивні показники для характеристики свого стану. Фактичний розмір заявленої до стягнення моральної шкоди позивачами не обґрунтовано та не надано пояснень, якими критеріями вони користувалися для її визначення. Крім того, відповідачем було сплачено на користь позивачів 50\~000 грн. в рахунок відшкодування моральної школи, а не матеріальної, як стверджують позивачі в позовній заяві. Це не може бути відшкодуванням - матеріальної шкоди, адже страховиком ПрАТ «Європейський страховий альянс» було сплачено страхове відшкодування в розмірі 34 800 грн. Згідно угоди про визначення розміру страхового відшкодування позивач та ПрАТ «Європейський страховий альянс» узгодили розмір страхового відшкодування. Наведене свідчить про те, що позивач мав об`єктивну можливість звернутися до страховика із вимогою відшкодувати моральну шкоду. Доказів відмови страховика сплатити моральну шкоду позивачами не надано, а тому, з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду (постанова від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц) суд повинен відмовити позивачу у задоволенні даної позовної вимоги. 22.07.2019 від позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якій зазначили, що сума коштів, яку одержали від засудженого (по 25 тисяч кожній потерпілий) це саме компенсація за відшкодування матеріальних збитків, а не моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] , як представник [PERSON] , просила залишити без розгляду позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди [PERSON] , в іншій частині позовні вимоги підтримала та пояснила наступне. 30.05.2016 її мама була збита на пішохідному переході автомобілем, яким керував [PERSON] .. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] цього ж дня померла в лікарні. Смерть близької людини завдала їм моральні страждання. Відповідач в якості компенсації виплатив потерпілим по 25 тисяч гривень, та 35 тисяч гривень отримали від страхової компанії. Кошти надані відповідачем вважають відшкодуванням матеріальних витрат, зокрема витрат пов`язаних з похованням. Представник відповідача адвокат Ковтун А.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки вважає їх не обґрунтованими. Відповідач частково відшкодував позивачу шкоду в сумі 25 тисяч гривень кожному. Висновок експерта вважає не об`єктивним, так як він ґрунтується на показах свідків, які відбиралась без участі відповідача. Також зазначив, що відповідач визнає що позивач понесла моральну шкоду, проте її розмір не обґрунтований. Ухвалою від 18.02.2021, з занесенням до протоколу судового засідання, було залишено без розгляду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення моральної шкоди. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення учасників справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно із ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. В судовому засіданні встановлено, що вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.10.2016 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на три роки. Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений [PERSON] та [PERSON] залишено без розгляду з роз`ясненням права звернення з ним в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, факт протиправних дій [PERSON] - підтверджений рішенням суду і не підлягає доведенню. На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий альянс», та згідно угоди про визначення розміру страхового відшкодування по страховій справі 988/16/50/ЦВ04/01/0 за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ФІ/8748319 від 08.10.2015, укладеної між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та [PERSON] сторони дійшли згоди, що загальний розмір суми страхового відшкодування по страховій справі становить 34800,00 грн.. Згідно копій квитанції ПАТ КБ «ПриватБанк» від 04.10.2016 (а.с.31) відповідачем було здійснено переказ кошті в сумі 25000 грн. на користь [PERSON] , та 25000 грн. на користь [PERSON] , які згідно пояснень представника було сплачено в рахунок моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення їх прав. Частина друга вказаної статті передбачає, що моральна шкода, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Зокрема моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих відносинах, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. \~ \~ \~ \~Позивач зазначає, що у зв`язку з неправомірними діями відповідача, внаслідок чого загинула її мати, їй завдано моральну шкоду, яка полягає у перебуванні у стресовому стані, нервозності тощо, внаслідок чого, вона як інвалід ІІ групи, зазнає душевних хвилювань. Суд вважає, що внаслідок ДТП, яка сталася через неправомірні дії відповідача, та в результаті якої померла [PERSON] , позивачу завдано моральних страждань. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує вимоги розумності та справедливості. Суд звертає увагу на те, що розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Так, згідно висновку експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №2821/2822/19-26 від 09.06.2020 експертом встановлено, що за умови визнання судом заподіяння [PERSON] моральної шкоди, орієнтовний розмір її грошової компенсації може становити 162 мінімальних заробітних плат. Позивач оцінює компенсацію за нанесену їй моральну шкоду відповідачем у розмірі 400000 грн. Таким чином, аналізуючи норми чинного законодавства з огляду на встановлені обставини справи, приймаючи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, враховуючи тривалість періоду з часу вчинення неправомірних дій відповідачем, часткового матеріального відшкодування збитків, а також виходячи із засад розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди та вважає, що грошова сума у розмірі 100000 грн. є достатньою грошовою компенсацією за завдану відповідачем позивачу моральну шкоду. Твердження відповідача про необхідність звернення позивача до страхової компанії із вимогою про відшкодування моральної шкоди та посилання на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц, суд оцінює критично, оскільки в цій постанові йдеться про відшкодування матеріальної шкоди, а не моральної. Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому судові витрати у справі стягуються з відповідача на користь держави в розмірі 768,40 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved