Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що вона є колишньою дружиною відповідача та матір'ю їх спільного сина. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 27.07.2004 року. На теперішній час спільна дитина сторін досягла повноліття, однак продовжує навчатись у ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти» на денній формі навчання та не має змоги працевлаштуватись для отримання власного заробітку. Відповідач добровільно надавати допомогу відмовляється, хоча працює на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая», має стабільний заробіток та має можливість утримувати дитину. Тому, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON], у розмірі 1/6 частки з усіх його доходів, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення [PERSON] навчання. Позивачка в судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду письмову заявою, якою просила суд справу розглядати за її відсутності, вимоги позову підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, якою просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії [NUMBER] від 18 січня 2000 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану міста Вугледара Донецької області (а.с. 6). Між сторонами 27 липня 2004 року було розірвано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 27 липня 2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції (а.с. 7). Постановою Вугледарського міського суду Донецької області від 09 грудня 2002 року стягнено з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання [PERSON] у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше Ѕ неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, з 29 листопада 2002 року і до повноліття дитини (а.с. 8). Відповідно до довідки №15 від 08.02.2018 року, виданої ОССБ «Молодь-Вугледар», позивачка разом з сином [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки №25 від 12.01.2018 року, виданої ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти», [PERSON] 01 вересня 2015 року вступив до ДНЗ «Запорізький політехнічний центр професійно-технічної освіти» і на даний час навчається на третьому курсі денної форми навчання (а.с. 10). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі - Постанова Пленуму ВСУ) обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан відповідача, наявність в останнього роботи та стабільного заробітку, приймаючи до уваги визнання відповідачем вимог позову, суд приходить до висновку, що вимоги позову підлягають задоволенню в повному обсязі, а з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], у розмірі 1/6 частки з усіх його доходів, щомісячно, починаючи з дати подання позову та до досягнення [PERSON] 23 років, або до закінчення навчання останнім. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved