Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, яким просять визнати останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS], знявши із реєстраційного обліку за вказаною адресою. Обґрунтовуючи доводи позову, позивачі зазначають, що [PERSON] є власником вищевказаної квартири. 30.09.2013р. між [PERSON] та [PERSON] укладений договір довічного утримання. 18.12.2013р. у квартирі зареєстровано відповідача, однак останній до квартири не вселявся, не проживав. Відповідач мешкає в РФ, виїхавши із м. Харкова у травні 2014р. разом із своєю родиною, де мешкає у по теперішній час. Яких-небудь домовленостей щодо збереження квартири для його проживання не існувало. Отже, оскільки відповідач тривалий час у квартирі не проживає, нею не користується, участі по утриманню і сплати комунальних послуг не приймає, позивачі вважають його таким. Що втратив право на користування вказаною квартирою. Позивачі в судовому засіданні підтримали викладені у позові обставини та вимоги позову, просять їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки не надав, у зв'язку з чим, суд зі згодою позивачів розглядає справу у відсутності відповідача, постановляючи заочне рішення, що не суперечить правилам ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши доводи позову, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30.09.2013р. між [PERSON] та [PERSON] укладено договір довічного утримання та остання є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані позивачі, [PERSON] та інші. Такі обставини підтверджено копіями договору довічного утримання від 30.09.2013р., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку (а.с.7-10). Встановлено, що відповідач з травня 2014р. у спірній квартирі не проживає, його речі відсутні, квартирою не користуються, участі в утриманні житла, сплати комунальних послуг не приймає, зареєстрований у Московській області РФ з 18.06.2014р. Такий факт підтверджено актом про не проживання та довідкою від 20.04.2015р. (а.с.16.17). Факт не проживання відповідача у спірній квартирі з травня 2013р. по теперішній час підтверджено в судовому засіданні поясненнями свідків [PERSON], [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що відповідач більш ніж 6 місяців без поважних причин не мешкає у квартирі [ADDRESS], де зареєстрований. Відповідно до вимог ст. 71, 72 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Отже, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, належним чином доведені та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved