Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 04 травня 2016 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок під номером 15, розташований по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області. Вони, будучи спадкоємцями померлого за законом, спадщину прийняли. Оформити спадкові права на житловий будинок не мають змоги, оскільки померлий не мав правовстановлюючого документу на нього. Просили визнати за кожним з них в порядку спадкування право власності на житловий будинок під номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області. До судового розгляду представник позивачів подала заяву про уточнення позовних вимог та просила визнати за кожним з позивачів в порядку спадкування право власності на 1/3 частину житлового будинку під номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області. В судове засідання сторони не зявилися, представник позивачівподала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що уточнені позовні вимоги підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова [PERSON] проти задоволення позову не заперечила. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити. Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.\~ За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у\~ статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця\~ з моменту державної реєстрації цього майна. У судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2016 року помер [PERSON]. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 362385, виданим 04 травня 2016 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Відповідно до частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивачі є спадкоємцями померлого [PERSON] за законом першої черги, оскільки являються його дружиною та сином. Вказані обставини підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 288262, виданим 26 березня 1986 року [PERSON] сільською радою народних депутатів Миронівського району Київської області, та свідоцтвом про народження серії І-АВ № 148669, виданим 21 квітня 1969 року [PERSON] сільською радою Миронівського району Київської області. 11 травня 2016 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті [PERSON], позивачі звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.\~ Спадкоємцем померлого за законом був його син відповідач у справі [PERSON] Рішенням Миронівського районного суду Київсбкої області від 22 травня 2017 року за результатами розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини позов задоволено, визначено [PERSON] додатковий строк у два місяці, починаючи з моменту набрання рішенням чинності, для прийняття спадщини після померлого 28 квітня 2016 року [PERSON]. 20 червня 2017 року [PERSON] подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Спадковим майном є житловий будинок під номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області. Згідно з пунктами 4.12, 4.15, 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012\~ за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 13 липня 2017 року № 828/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області є відсутність документів, є відсутність документів, що підтверджують право власності на житловий будинок, які повинні бути зареєстровані за законодавством на момент виникнення права власності відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи [PERSON] № 111/2016. Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав. Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних. Будинок має виготовлений 21 листопада 2016 року КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: погріб під частиною будівлі, прибудова, сарай-літня кухня, убиральня, сарай, гараж, ганок, колодязь питний, ворота, огорожа. Будинок має загальну площу 63,80 кв.м., жилу площу 35,70 кв.м., допоміжну площу 28,10 кв.м. Державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. Відповідно до розяснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Встановлено, що будинок під номером номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області був побудований у 1970 році на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку. Вказані обставини підтверджуються довідкою виконкому [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 416 від 21 липня 2017 року. До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Погосподарські книги документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні. Відповідно до записів погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області з 1970 року до дня смерті 28 квітня 2016 року головою домогосподарства під номером 15, розташованого по вулиці Ювілейна села РосаваМиронівського району Київської області, був [PERSON]. Вказані обставини підтверджені даними довідки виконкому [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області № 417 від 21 липня 2017 року. Запис [PERSON] в книгах погосподарського обліку [PERSON] сільської ради Миронівського району Київської області як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку під номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області саме йому. Даним будинком померлий [PERSON] володів та користувався на праві власності. Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав. Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 101929324 від 30 жовтня 2017 року Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними. Будучи спадкоємцями померлого [PERSON] за законом, позивачі мають перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю документа, що підтверджує його право власності на житловий будинок під номером 15 по вулиці Ювілейна села Росава Миронівського району Київської області, тому порушене право підлягає захисту. Згідно правил ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1261, 1267, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок»,

Outcome: approved