Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовною заявою про визнання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на проживання [INFO] (номер до перенумерації 246) по вул. І. Франка у с. Нересниця. Посилаються на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок № 59 (номер до перенумерації 246) по вул. І. Франка у с. Нересниця, який зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У вищевказному будинку зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З 2000 року відповідачі у вказному будинку не проживають та не користуються ним. Вони мають намір оформити субсидію, на розмір якої впливає кількість мешканців. Однак відповідачі відмовляються звернутися із заявами до Нересницької сільської ради про знятття їх з реєстраційного обліку. Позивачі у судове засідання не зявилися. Надали заяву про розгляд справи у їхній відсутності. Позовні вимоги підтримують. Представник Нересницької сільської ради у судове засідання не зявився. Надав лист про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися та не повідомили суду прични неявки. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Статтями 319, 321, 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Під час розгляду справи суд встановив, що позивам на праві приватної власності належить будинок № 59 (номер до перенумерації 246) по вул. І. Франка у с. Нересниця, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек і Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним та припинення правовідношення. Відповідно до акту обстеження дворогосподарства № 56 по вул. І. Франка у с. Нересниця від 27.01.2017 р. та довідки Нересницької сільської ради № 87 від 24.02.2017 р., затверджених сільським головою с. Нересниця, у вказаному будинку проживають [PERSON] та [PERSON] Окрім них у будинку зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які з 2000 року проживають у [INFO]. Відповідно до ч. 2\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Реєстрація відповідачів у будинку який належить [PERSON] та [PERSON] є перешкодою для користування і розпоряджання своєю власністю на свій розсуд. Таке становище порушує їхні конституційні права. Відповідачі не надали суду ніяких доказів неможливості проживання у будинку через неналежну поведінку позивачів або про свою відсутність з поважних причин. За таких обставин позовні вимоги про визнання осіб такими що втратили право на користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. У відповідності\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати слід покласти на відповідачів. Тому,

Outcome: approved