Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

Позивачі звернулися\~в суд\~з позовом\~в якому\~вказали,\~що позивачі\~ [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі між собою з 28 вересня 1991 року. Як вбачається з відомостей паспортів позивачів вони тривалий час проживають в с.Лиманське Якимівського району Запорізької області, позивач [PERSON] зареєстрований за адресою будинку [ADDRESS] з 25 липня 1990 року, позивач [PERSON] зареєстрована за адресою будинку [ADDRESS] з 25 листопада 1992 року, все своє свідоме життя позивачі прожили в зазначеному населеному пункті. Після одруження позивачі деякий час проживали разом із матір`ю позивача за місцем реєстрації, але в подальшому перейшли жити в будинок [ADDRESS] , який належав бабі позивача [PERSON] - [PERSON] , яка померла у 2001 році. Позивачі зазначають, що як за життя [PERSON] так і після її смерті вони проживали в зазначеному будинку та користувалися будинком як своєю власністю. Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] мав намір оформити на своє ім`я будинок в порядку спадкування, але ним було з`ясовано, що зазначений будинок юридичне нікому не належить, на яких підставах його бабою [PERSON] було збудовано цей будинок йому невідомо. В подальшому позивачами у зв`язку з користуванням комунальним послугами було оформлено договори щодо користування останніми. Факт проживання в будинку сім`ї позивачів та його користування подружжям [PERSON] підтверджується довідкою селищної ради, квитанціями про оплату комунальних послуг, квитанціями та довідками про надання послуг з електропостачання. Як вбачається із викладеного та доданих до позову матеріалів позивачі відкрито, безперервно на протязі більш ніж п`ятнадцяти років володіють, користуються зазначеним будинком, вважають, що вони можуть стати власниками будинку. В зв`язку з викладеним, просять суд визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] , як складається з житлового будинку А- загальною площею 53,6 кв.метри, житловою площею 33,7 кв.метри, сараю Б-1 площею 24,0 кв.метри, душу Д-1 площею 1,3 кв.метри, убиральні У-1 площ 1,3 кв.метри, огорожі № 1. Визнати за позивачем [PERSON] право власності в порядку набувальної давності на Ѕ частину будинку [ADDRESS] , як складається з житлового будинку А- загальною площею 53,6 кв.метри, житловою площею 33,7 кв.метри, сараю Б-1 площею 24,0 кв.метри, душу Д-1 площею 1,3 кв.метри, убиральні У-1 площ 1,3 кв.метри, огорожі № 1. В судове засідання позивач [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі між собою з 28 вересня 1991 року. Після одруження позивачі проживають у будиноку [ADDRESS] , який належав бабі позивача [PERSON] - [PERSON] , яка померла у 2001 році. Позивачі зазначають, що як за життя [PERSON] так і після її смерті вони проживали в зазначеному будинку та користувалися будинком як своєю власністю. Після смерті [PERSON] позивачами було з`ясовано, що зазначений будинок юридичне нікому не належить, та не був зареєстрований в установленому законом порядку за спадкодавцем [PERSON] . В подальшому позивачами у зв`язку з користуванням комунальним послугами було оформлено договори щодо користування останніми. Факт проживання в спірному будинку сім`ї позивачів та його користування подружжям [PERSON] підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: довідкою селищної ради, квитанціями про оплату комунальних послуг, квитанціями та довідками про надання послуг з електропостачання. Таким чином, судом встановлено, що позивачі, добросовісно заволоділи вказаним нерухомим майном та відкрито, безперервно на протязі більш ніж п`ятнадцяти років володіють, користуються зазначеним будинком. Так, відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1 ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-и років, або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною власністю на нерухоме майно, транспортні засоби набувається за рішенням суду. Пунктами 13,14 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5, 07.02.2014 року „Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав роз`яснено про можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень ст.,ст. 15,16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. За таких обставин суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved