Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказали, що 28.11.1997 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем Малолисовецької сілської ради Сквирського району Київської області № 125 від 28.11.1997 року. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке складається з земельної частки (пай), розташованої на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району, Київської області, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 27.12.1996 року на підставі рішення Сквирської РДА № 397 від 13.12.1996 року, житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами. Позивачі є спадкоємцями за заповітом житлового будинку та спадкоємцями першої черги за законом на земельну частку (пай) та прийняли спадщину шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Свідоцтво про право власності на спадкове майно позивачі не отримали, оскільки правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця. Позивачі [PERSON], [PERSON] просять суд встановити факт прийняття ними спадщини шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року, визнати за ними право власності на земельну частку (пай), розташованої на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району, Київської області, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 27.12.1996 року на підставі рішення Сквирської РДА № 397 від 13.12.1996 року, житловий будинок [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами. Позивачі [PERSON], [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилися, через свого представника [PERSON] звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просять ухвалити рішення в їх відсутності, позов підтримують, заяв та клопотань не мають (а. с. 30 - 33 ). Представник відповідача Малолисовецької сільської ради Сквирського району Київської області у попереднє судове засідання не з'явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає, заперечень не має (а.с. 34 ). Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 28.11.1997 року [PERSON] склав заповіт, який посвідчений секретарем Малолисовецької сілської ради Сквирського району Київської області № 125 від 28.11.1997 року. (а.с. 14), яким заповідав свій житловий будинок позивачам по справі в рівних частинах. [INFO] року [PERSON] помер, про що свідчить копія свідоцтва про смерть (а.с. 15 ). За життя [PERSON] був власником земельної частки (пай), розташованої на території Малолисовецької сільської ради Сквирського району, Київської області, посвідченої сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданим 27.12.1996 року на підставі рішення Сквирської РДА № 397 від 13.12.1996 року (а.с.16), житлового будинку [ADDRESS], з господарськими будівлями та спорудами. (а.с. 19-21,22 ). Позивачі оформити спадщину в нотаріуса не мають можливості, оскільки правовстановлюючі документи на спадкове майно відсутні. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З заяв [PERSON] та [PERSON], які посвідчені секретарем Малолисовецької сільської ради вбачається, що [PERSON] та [PERSON] дійсно похоронили свого батька [PERSON], який помер [INFO] року (а.с. 36,37), що свідчить про те, що позивачі прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном. За змістом ст. 524 ЦК України 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивачі після смерті батька [PERSON] прийняли спадщину шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном, оформити спадщину належним чином не мають можливості, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивачі не мають можливості.

Outcome: approved