Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з викладеним, позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не зявилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку (а.с.22). Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою «адресат не проживает по указаному адресу» (а.с.21). Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається особі за адресою її місця проживання, перебування або реєстрації, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. З довідки з Тарутинського районного сектору ГУДМС України в Одеській області вбачається, що [PERSON], [INFO] значиться зареєстрованим за адресою : будинок №19, вулиця Миру, село Лісне, Тарутинський район, Одеська область (а.с. 13). Крім того, про дату, час та місце розгляду зазначеної справи відповідача було повідомлено по телефону, про що свідчить телефонограма, яка містится в матеріалах справи (а.с.20). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, з матеріалів справи вбачається, що: 24 квітня 2012 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №384464, виданим 21 лютого 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.5); 16 березня 2015 року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №423563, виданим 20 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.4). Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дітям, не зважаючи на те, що він працездатний. З довідки виконавчого комітету Вознесенської Другої сільської ради Тарутинського району Одеської області від 09 серпня 2017 року №746 вбачається, що до складу сімї позивачки [PERSON] входять син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с.8). З довідки про доходи [PERSON] №94 від 09 серпня 2017 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює у ТОВ «Прогрес» на посаді тракториста та за період роботи липень 2017 року отримав заробітню плату в розмірі 3200 гривень (а.с.9). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина 2 статті 184 СК України регламентує, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлюють стягнення з нього аліментів в розмірі, який вказала позивачка. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітьми повноліття. Крім того, згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VІІІ передбачено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року в розмірі 1600 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 640 гривень. Тож, з відповідача [PERSON] в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved