Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Волицької сільської ради Фастівського району про визнання права власності на спадкову земельну ділянку посилаючись на те, що 08 серпня 2015 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок №3 по вул.Унавській в с.Волиця Фастівського району, на земельну ділянку загальною площею 0,8495 га, з якої 0,2500 га - для обслуговування будинку, а 0,5995 га для ведення особистого підсобного господарства, та на земельну ділянку площею 2,653 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Волицької сільської ради. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] являються, її діти [PERSON] та [PERSON]. Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер раніше 17 березня 2004 року. Крім цього, 26 червня 2015 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона заповідала все своє майно своїм дітям: [PERSON], та [PERSON] В передбачений законом строк позивачка одна прийняла спадщину через своєчасне подання відповідної заяви нотаріусу, внаслідок чого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу було відкрито спадкову справу. А сестра [PERSON] від спадщини відмовилась на користь позивачки і подала нотаріусу відповідну заяву. 14 липня 2016 року позивачка отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на частину спадкового майна, а саме: на житловий будинок №3 по вул. Унавській в с. Волиця Фастівського району Киїської області та на земельну ділянку площею 2,653 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Волицької сільської ради Фастівського району Київської області. Проте у видачі свідоцтва про право на решту спадкового майна - на земельну ділянку загальною площею 0,8495 га, з якої 0,2500 га - для обслуговування будинку, а 0,5995 га для ведення особистого підсобного господарства, нотаріусом позивачці відмовлено в звязку із відсутністю державної реєстрації цього майна на імя спадкодавиці. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача Волицької сільської ради Фастівського району в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду лист з проханням розглянути справу в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що 08 серпня 2015 року померла [PERSON], про що Виконавчим комітетом Волицької сільської ради Фастівського району Київської області зроблено відповідний актовий запис №12 та видано свідоцтво про смерть І-ОК №347113 (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок №3 по вул.Унавській в с.Волиця Фастівського району, на земельну ділянку загальною площею 0,8495 га, з якої 0,2500 га - для обслуговування будинку, а 0,5995 га для ведення особистого підсобного господарства, та на земельну ділянку площею 2,653 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Волицької сільської ради. Спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] являються її діти [PERSON] та [PERSON]. Чоловік спадкодавиці [PERSON] помер раніше 17 березня 2004 року. 26 червня 2015 року [PERSON] було складено заповіт, яким вона заповіла все своє майно своїм дітям [PERSON] та [PERSON] В передбачений законом строк позивачка одна прийняла спадщину через своєчасне подання відповідної заяви нотаріусу, внаслідок чого приватним нотаріусом Фастівського районного нотаріального округу було відкрито спадкову справу. [PERSON], яка є сестрою позивачки, від спадщини відмовилась на користь позивачки і подала нотаріусу відповідну заяву. 14 липня 2016 року позивачка отримала у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] на частину спадкового майна, а саме: на житловий будинок №3 по вул. Унавській в с. Волиця Фастівського району Киїської області та на земельну ділянку площею 2,653 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Волицької сільської ради Фастівського району Київської області (а.с.13-15). Відповідно до постанов приватного нотаріуса Фастівського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] №147-02/14 від 21.07.2016 року у видачі свідоцтва про право на решту спадкового майна - на земельну ділянку загальною площею 0,8495 га, з якої 0,2500 га - для обслуговування будинку, а 0,5995 га для ведення особистого підсобного господарства, нотаріусом позивачці відмовлено в звязку із відсутністю державної реєстрації цього майна на імя спадкодавці(а.с.17). Судом встановлено, що спадкова земельна ділянка загальною площею 0,8495 га, з якої 0,2500 га для обслуговування будинку, а 0,5995 га для ведення особистого підсобного господарства, [PERSON] отримала у спадок після смерті 17.03.2004 року свого чоловіка [PERSON], що підтверджується відповідним записом нотаріуса, посвідченим печаткою, на державному акті серії І-КВ №036818, виданому 20.07.2000 року на імя батька позивачки [PERSON]. Проте, отримавши свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка та державний акт із відповідним посвідчувальним написом, [PERSON] за своє життя не здійснила державну реєстрацію цих земельних ділянок на своє імя. Таким чином, у позивачки відсутні умови одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадкові земельні ділянки в звязку із відсутністю державної реєстрації на імя спадкодавиці на це майно, що підтверджується Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.07.2016 року. Право власності, згідно ст. 328 ЦК України, набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки право спадкодавиці [PERSON] на спадкову земельну ділянку загальною площею 0,8495 га, з якої 0,2500 га для обслуговування будинку, а 0,5995 га для ведення особистого підсобного господарства, було підтверджено нотаріусом і ці земельні ділянки перебували в її фактичному володінні і користуванні, а тому входять до складу спадкової маси після смерті матері позивачки виходько Г.П., то у позивачки є всі правові підстави для визнання за нею права власності на це спадкове майно в порядку спадкування за законом. Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими.

Outcome: approved