Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] підприємства «Аква-Сервіс», 3-тя особа: [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП\~в розмірі 30000 гривен. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона [PERSON], є матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 15 травня 2017 року о 15 год. 10 хв. водій автомобіля «ЗАЗ Lanos ТF 55 VО», державний номер [NUMBER] - [PERSON] не надав дороги пішоходам на нерегульованому пішохідному переході в районі будинку № 56 по вул.Героїв Праці у м.Харкові та скоїв наїзд на сина позивачки [PERSON], чим заподіяв йому ушкодження здоров'я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забиття та садни мяких тканин голови, обличчя, кінцівок. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 18.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст 124 КУпАП. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 12.07.2017 року по справі № 643/7218/17, яка набрала законної сили 25.07.2017 року, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. на користь держави. Зазначеною постановою суду встановлено, що водій [PERSON] скоїв правопорушення керуючи автомобілем «ЗАЗ Lanos ТF 55 VО», державний номер [NUMBER], який належить відповідачу ДП «Аква-Сервіс», а також те що він перебуває з відповідачем у трудових відносинах - працює водієм - експедитором. Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини працівника, який керував автомобілем під час виконання своїх трудових обовязків. Окрім фізичної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно- небезпечними діями працівник ДП «Аква-Сервіс» [PERSON] завдав сину немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті сина: щоденні негативні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, переживання, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. Крім того, зниження уваги та концентрації через негативні переживання та перенесений стрес стало причиною зниження успішності у школі у той час, коли наприкінці учбового року потрібна концентрація дитини для проходження семестрового та річного контролю над знаннями учня. В наслідок суспільно-небезпечних дій водія ДП «Аква-Сервіс», відповідальність за які передбачена ст. 124 КУпАП, сину позивача були заподіяні психологічні (моральні) страждання, розмір відшкодування яких, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань, характеру його немайнових втрат позивача оцінює в сумі 30000 гривен. У звязку з чим позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Позивачка в судове засідання не з'явилась , надала суду заяву та просить позов задовольнити повністю, розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Аква-Сервіс» в судове засідання не з'явився, просили слухати справу у відсутність представника відповідача , надали заперечення на позов ,позовні вимоги визнали частково в сумі 3000 гривен , посилаючись на те, що позивачем не доведено належним чином факти заподіяння моральної шкоди у тому обсязі і у такого характеру ,які заявлено у позові, не надано доказів тривалості майнових втрат та не визначено із чого позивач виходив при оцінці заподіяної моральної шкоди. Третя особа [PERSON] проти позову не заперечував , просив слухати справу у його відсутність. Відповідно до вимог ч. 1 ст.\~223\~ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], є матірю малолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 050177, виданим 30.05.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції м.Харкова. Відповідно до ч.1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. 15 травня 2017 року о 15 год. 10 хв. водій автомобіля «ЗАЗ Lanos ТF 55 VО», державний номер [NUMBER] [PERSON] не надав дороги пішоходам на нерегульованому пішохідному переході в районі будинку № 56 по вул.Героїв Праці у м.Харкові та скоїв наїзд на сина позивачки [PERSON], чим заподіяв йому ушкодження здоров'я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забиття та садни мяких тканин голови, обличчя, кінцівок. Своїми діями водій [PERSON] порушив вимоги п. 18.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. Постановою Московського районного суду м.Харкова від 12.07.2017 року по справі № 643/7218/17, яка набрала законної сили 25.07.2017 року, водія [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн. на користь держави. Зазначеною постановою суду встановлено, що водій [PERSON] скоїв правопорушення керуючи автомобілем «ЗАЗ Lanos ТF 55 VО», державний номер [NUMBER], який належить відповідачу ДП «Аква-Сервіс», а також те що він перебуває з відповідачем у трудових відносинах - працює водієм - експедитором. Отже, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини працівника, який керував автомобілем під час виконання своїх трудових обовязків Відповідно до ч.\~4 ст.\~82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській, або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. \~ \~ \~ \~ Окрім фізичної та матеріальної шкоди, неправомірними суспільно- небезпечними діями працівник ДП «Аква-Сервіс» [PERSON] завдав дитині немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які позначили негативні зміни у житті сина: щоденні негативні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, переживання, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні; важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, переживання психологічного дискомфорту, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності; побоювання щодо майбутнього стану здоров'я. В момент отримання тілесних ушкоджень, дитина перенесла значний фізичний біль, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, тривоги, страху за своє здоров'я та життя. В подальшому дитина була вимушена проходити лікування, терпіти болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Наслідки перенесеної травми призвели до появи негативних психосоматичних та психоемоційних змін у сина: порушення сну, швидка стомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, реакції замикання, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього. Крім того, зниження уваги та концентрації через негативні переживання та перенесений стрес стало причиною зниження успішності у школі у той час, коли наприкінці учбового року потрібна концентрація дитини для проходження семестрового та річного контролю над знаннями учня. Відповідно довідки Харківської загальноосвітньої школи І ІІІ ступенів № 122 Харківської міської ради від 25.09.2018 року вих. № 748 вбачається ,що [PERSON], [INFO] був відсутній на навчальних знаттях з 18.05.2017 року по 25.07.2017 року через хворобу. Відповідно довідки КНП «Міська дитяча поліклініка № 13 » Харківської міської ради від 11.10.2018 року № 939 [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] та перебуває під наглядом фахівців поліклініки. Хлопчик з 15.05.2017року по 16.05.2017 року перебував на лікуванні в Харківській міській клінічній лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. [PERSON]. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №12852 дігноз: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої та подряпини мяких тканин голови, обличчя та кінцівок. Під час лікування в стаціонарі хлопчик отримав реосорбілакт, лізіна есцинат, метоклопрамід, анальгін. Було рекомендовано: консультація невролога за місцем проживання, нейровітан по 1 таб. 2 рази на день протягом 10 днів, гліцин 0,1* 3 рази на день протягом 15 днів, звільнення від фізичних навантажень протягом 1 місяця. 17.05.2017 року хлопчик був оглянутий неврологом дитячим поліклініки, було рекомендовано продовжити призначене лікування, після чого зробити контрольне обстеження (електроенцефалографія, ехоенцефалографія, реоенцефалографія та консультація окуліста), дана довідка про звільнення від уроків фізичного виховання протягом 1 місяця. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода,\~завдана фізичній\~особі неправомірними\~діями,\~на підставі\~ч.1\~ ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.З ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За правилом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Аналіз норм ст. ст. 1167, 1172, 1187 ЦК України дає підстави для висновку про те, що шкода, (в тому числі моральна), завдана внаслідок дорожньо- транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Згідно з нормами ч.3 ст. 23 ЦК України, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 20000 гривен, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості. В іншій частині в задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди суд відмовляє за його недоведеністю позивачем. На підставі п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», ч.ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України, позивач від сплати судового збору в частині моральної шкоди - звільнений. Питання про розподіл судових витрат, суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та стягує їх з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial