Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-02 00:00:00

Позивачі звернулися з вищевказаним позовом, в якому просять визнати за [PERSON] право власності в цілому на житловий будинок та господарські споруди, які розташовані за адресою вул. Грушевського, 14 с. Великосілки. Позивачі в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від виконавчого комітету Великосілківської сільської ради надійшла заява, в якій вони просять розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.562 ЦК України (в редакції 1963 р.) у випадку смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривається. Судом встановлено, що 5 травня 2015 року померла [PERSON] 03 травня 2014 року помер [PERSON]-М.А. Як вбачається з довідки № 630 від 26.08.2016 року, виданої виконкомом Великосілківської сільської ради, станом на 15 квітня 2001 року в будинку, що за адресою: с. Великосілки, вул. Грушевського, 14, Кам'янка-Бузького району Львівської області, проживали та були зареєстровані: [PERSON], [INFO] - голова двору; [PERSON], - [INFO] - дружина; [PERSON], д.п. [PERSON] , [INFO] -дочка ; Балуш ( по шлюбі Куртяк ) [PERSON] ,[INFO] - дочка; [PERSON] ( по шлюбі [PERSON]) [PERSON], [INFO] - онука; [PERSON], [INFO], - онук. Із свідоцтва про право власності на будівлі від 28.02.1989 року виданого виконком Великосілківської сільської ради вбачається, що в цілому будинковолодіння, яке знаходиться в с. Великосілки, по вул. Гагаріна за №14 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Дане свідоцтво видане на підставі рішення Кам»янка-Бузького виконкому №51, від 28.02.89 р. Відтак всі особи, які були прописані в цьому будинку станом на 15.05.1991 року, тобто на дату припинення існування колгоспного двору, як форми власності, отримали право на рівні частки, згідно чинного законодавства України, відповідно до норм ЦК України в редакції 1963 року. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] (д.п. [PERSON]), [PERSON], [PERSON], своїми заявами від 22.08.2016 р. відмовилися від належних їм часток в спадковому майні на користь [PERSON] Згідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного твору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, житловий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський інвентар відповідно до статуту колгоспу. Судом встановлено, що до 01.01.2013 року Державна реєстрація права власності на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору. Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав па нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152-VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватися з 1 січня 2013 року. Отже, з 01.01.2013 року право власності на нерухоме майно посвідчується на загальних засадах посвідчення права власності на об'єкт нерухомого майна, тобто свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності па підставі рішення сільської, ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками. Відповідно до ч.1, 2 ст.123 ЦК України (в редакції 1963 р.) частка члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Згідно п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають право ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Враховуючи вищенаведене, суд приходить переконання, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved