Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що вона працювала на Полтавському заводі «Знамя» з 02.10.2001 року по 04.12.2012 року на посаді контролера пропускного пункту та була звільнена у зв»язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Після звільнення відповідач в порушення вимог ст.116 КЗпП України в день звільнення не розрахувався і не виплатив їй заборгованості по заробітній платі загальна сума по заробітній платі становила 14 815 грн. 70 коп. Позивачка просила стягнути компенсацію за затримку розрахунку при звільненні за період з 16 серпня 2013 року по 17 липня 2014 року. В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити.. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно наданих суду доказів позивачка [PERSON] працювала у відповідача Полтавському заводі «Знамя» з 02.10.2001 року по 04.12.2012 року на посаді контролера пропускного пункту та була звільнена у зв»язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Ч.1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У відповідності до роз»ясень , викладених у абз.3 пункту 32 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9від 06 листопада 1992 року, у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв»язку з затримкою розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати , затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100. Відповідно до п.5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середнього динна) заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати, як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику. Здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. (абз.2 п.8 Порядку). 28.01.2013 року Октябрським районним судом м. Полтави на підставі судового наказу по справі №2-н/1622/2699/2012 стягнуто заборгованість по виплаті заробітної плати на користь [PERSON] 4405,69 грн. та судовим наказом від 29.01.2013 року №1622/16741/2012 стягнуто з відповідача на його користь 10 410,01 грн. Окрім того 25 вересня 2013 року було винесено рішення про стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 14 530 грн. 56 коп. Однак до цього часу позивачці не виплачено заборгованість. Оскільки перед звільненням позивачці за жовтень та листопад 2012 року було нараховано заробітної плати 2989,27 грн. (1289+1700,27) за 316 відпрацьованих годин, то її середньомісячна заробітна плата становить 9,46 грн. Враховуючи графік роботи ВО «Знамя» контролерів ВОХР позивачкою за період з 16 серпня 2013 року по 17 липня 2014 року було б відпрацьовано 2016 годин. Тобто компенсація за затримку розрахунку при звільненні за період з 16 серпня 2013 року по 17 липня 2014 року становить 9,46х2016 год. = 19 071 грн. 36 коп. У зв»язку із затримкою розрахунку відповідач згідно ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків їх виплати» зобов»язаний сплатити позивачу компенсацію . Таким чином, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позовні вимоги позивачки підлягають задовленню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243, 60 грн.

Outcome: approved