Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що кожному із них належить по Ѕ частці житлового будинку (на два господаря) [ADDRESS] . За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак, відповідач [PERSON] фактично не проживає в зазначеному будинку понад двох років, особисті речі відсутні, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере і взагалі будинком не цікавиться. Факт реєстрації відповідача порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування майном, яке їм належить на праві спільної часткової власності, тому є всі підстави для зняття відповідача з реєстрації, але в добровільному порядку врегулювати дане питання не можливо, оскільки місце перебування останнього невідомо. Тому, позивачі звернулися до суду про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою від 28.12.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу двічі направлялась позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. Вказане повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Станом на 20.05.2021 року відповідачем відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено договором купівлі-продажу від 19.11.2010 року, витягами про державну реєстрацію прав від 06.12.2010 року, витягом з Державного реєстру правочинів 19.11.2010 року (а.с. 11, 12, 13-15, 16). Відповідно до довідки від 14.07.2020 року, яка завірена уповноваженим квартального комітету №16, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 18). З відомостей Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Металургійної районної у місті ради слідує, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 11.02.2011 року по теперішній час (а.с. 22). Проте, в акті про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.07.2020 року, який засвідчено уповноваженим квартального комітету №16 вказано, що починаючи з 30.03.2018 року відповідач [PERSON] фактично не проживає, особисті речі останнього відсутні (а.с. 19). Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. За таких обставин, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача, порушує права позивачів, як власників, на право володіння, користування та розпорядження зазначеним домоволодінням, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивачів судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного й

Outcome: approved