Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просять визнати недійсним заповіт за реєстровим №1-606 від 12 березня 2015 року на імя [PERSON] щодо майна, яке на момент смерті належало спадкодавцю [PERSON], посилаючись на те, що 25 квітня 2015 року померла мати та баба позивачів, після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки та житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в м. Богуславі по вул. Чапаєва №22 Київської області. Після смерті спадкодавця вони дізнались про те, що 12 березня 2015 року [PERSON] склала заповіт на відповідача [PERSON], скасувавши попередній заповіт від 21 лютого 2007 року, яким спадкоємцями її майна являлись вони в рівних частках. Вони вважають, що [PERSON] вчинила це через свій хворобливий стан та під впливом сімї відповідача [PERSON], яка останнім часом здійснювала за нею догляд, тому вони і змушені звернутися з відповідним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивачів [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримав та просив суд їх задовольнити, зазначивши те, що спадкодавець [PERSON] останні декілька років постійно хворіла та перенесла дві операції. Її син [PERSON] разом зі своєю дружиною постійно піклувались та доглядали за матірю, допомагали матеріально та своєю працею. В лютому 2015 року [PERSON] потрапила до лікарні, де їй було зроблено операцію на шлунку, після чого вона почала погано бачити та майже не могла самостійно пересуватися. Син з дружиною не міг постійно здійснювати догляд за матірю, оскільки проживав в іншому місті Київської області, тому її догляд було доручено матері відповідача [PERSON], яка за свою роботу отримувала гроші. В даному випадку, оскільки [PERSON] була дуже хворою людиною, яка не могла до кінця усвідомлювати свої дії та приймати рішення, чим скористалась сімя [PERSON], про що свідчить її заповіт на іншу чужу людину, хоча [PERSON] постійно прилюдно заявляла про те, що все своє майно залишить сину та онучці. Крім того, слід звернути увагу на те, що заповіт був складний вдома у спадкодавця, яка перебувала у тяжкому стані та не могла навіть сама його підписати, оскільки викликає сумнів в її підпису, тому є всі підстави для визнання останнього заповіту недійсним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов також не визнали та пояснили, що на прохання самої [PERSON] вона зі своєю сімєю здійснювала догляд за нею. Син з дружиною останнім часом взагалі до неї не приїздили та не надавали ніякої матеріальної допомоги, а спілкувалися з нею лише по телефону. Спадкодавець [PERSON] в звязку з такою поведінкою свого сина вирішила скласти заповіт на того, хто догляне її до смерті. Вона попросила викликати їй додому нотаріуса для складання другого заповіту, що було зроблено, і це була воля покійної. Після смерті [PERSON] вона зі своєю сімю поховала спадкодавця за власні кошти. На час складання заповіту [PERSON] розуміла свої дії та сама виявила бажання скласти інший заповіт на її сина, про що її запитував державний нотаріус, який його оформляв та крім того це підтверджено і висновком посмертної судово-психіатричної експертизи, а тому просили відмовити в задоволенні заявленого позову. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заявленого позову, оскільки вона як державний нотаріус під час складання заповіту на прохання покійної [PERSON], впевнилась в тому, що спадкодавець повністю розуміє значення своїх дій щодо розпорядження своїм майном, вона бажала скласти новий заповіт і це пояснювала тим, що її син відмовився від неї та не надає їй ніякої допомоги, а тому вона вирішила залишити своє майно тим, хто догляне її до смерті. Складання та підписання заповіту було проведено вдома у [PERSON], оскільки остання погано рухалась і в основному сиділа на ліжку, але вела себе адекватно, розпитувала про знайомих та вирішувала навіть кросворди, тому вважає, що немає підстав для визнання даного заповіту недійсним. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач [PERSON] з дружиною здійснювали догляд за спадкоємцем, але пізніше найняли для догляду за матірю сусідку [PERSON], оскільки самі проживали в іншому місті Київської області. Про складання [PERSON] іншого заповіту на користь [PERSON] вони дізнались вже після її смерті. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що у неї зі своєї свекрухою [PERSON] були нормальні дружні відносини. Під час її хвороби вона здійснювала за нею відповідний догляд, але у з звязку з тим, що вони з чоловіком проживають в іншому місті, не могли здійснювати це постійно, тому і попросили сусідку [PERSON] здійснювати за нею догляд, за що сплачували їй відповідні кошти за її роботу. [PERSON] раніше зробила заповіт на свого сина та онучку, а про складання іншого заповіту вона дізналась вже на похоронах спадкодавця. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що на момент складання заповіту [PERSON] знаходилась в психічно нормальному стані, оскільки всіх впізнавала, цікавилася всіма новинами, хоча останнім часом дійсно мало рухалась в звязку з переломом ноги та перенесеною операцією на шлунку. В останній час дійсно за [PERSON] доглядала її сусідка [PERSON] зі своєю сімєю, яка після її смерті сама понесла всі витрати на її поховання і ніякої допомоги з боку позивачів не отримала. Дійсно в березні 2015 року на прохання [PERSON] до неї додому був покликаний державний нотаріус, який і склав новий заповіт на відповідача та який власноручно підписала спадкодавець. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов залишити без задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що дійсно 25 квітня 2015 року померла [PERSON] у віці 85 років в м. Богуславі Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ОК №338099. Із копії заповіту від 21 лютого 2007 року видно, що [PERSON] все своє майно заповіла своїй внучці [PERSON], [INFO] та своєму сину [PERSON], [INFO] в рівних частках кожному. Із копії заповіту від 12 березня 2015 року вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], [INFO]. Заповіт записаний, мною нотаріусом, зі слів [PERSON]. У звязку з хворобою та похилим віком заповіт складено та посвідчено удома за адресою: м. Богуслав вул. Чапаєва №22 Київської області. Із довідки виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області №15 від 12 січня 2016 року видно, що згідно акту обстеження депутата міської ради [PERSON] від 12.01.2016 року, гр. [PERSON] дійсно здійснювала догляд та поховала за власні кошти гр.[PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [INFO] та яка померла 25 квітня 2016 року. Із письмової відповіді №12 від 14 січня 2016 року головного лікаря КЗ КОР «КОЦЕМД МК «Богуславська СЕМД» вбачається, що в журналі викликів зареєстровано 2 виклики до хворої [PERSON], яка проживає в [INFO]: 05 березня 2015 року виклик поступив о 10 годині 49 хвилин, викликали родичі, на виклик виїжджали лікар [PERSON], фельдшер [PERSON] Хвора залишилася вдома; 09 квітня 2015 року виклик поступив о 12 годині 27 хвилин, викликали родичі, на виклик виїжджали фельдшер [PERSON], фельдшер [PERSON] Хвора залишилися вдома. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із ч.1 ст.225 ЦК України видно, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Відповідно до ч.1 ст.231 ЦК України, правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Із висновку посмертної судово-психіатричної експертизи №88ц від 27 липня 2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], в період, який цікавить суд, страждала на органічне ураження головного мозку судинного генезу (церебральний атеросклероз, гіпертонічна хвороба) з церебрастенічною симптоматикою, з явищами після операційної астенії. Проте, глибина психічних розладів, яка спостерігалася у підекспертної, була такою, що [PERSON] під час складання і підписання заповіту 12 березня 2015 року могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Із ч.1 ст.1233 ЦК України видно, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Із ч.2 ст.1248 ЦК України вбачається, що нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний і підписаний ним. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року з відповідними змінами «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у звязку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч.1 ст.1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за, крім тих, які мають право на обовязкову частку у спадщині. Із ч.2 ст.1257 ЦК України видно, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. В даному випадку, суд вважає, що спадкодавець в період підписання заповіту на користь відповідача усвідомлювала свої дії і керувала ними, ніякого психічного тиску на [PERSON] під час його підписання не було, оскільки це підтверджується висновком експертизи та в судовому засіданні було підтверджено державним нотаріусом, яка була присутня при підписанні вказаного заповіту та свідками. Суд також не приймає до уваги посилання представника позивачів на те, що є сумніви в тому, що заповіт був підписаний не самим спадкодавцем, а іншою особою, оскільки почерк та її підпис суттєво відрізняється від її підписів та почерку в інших документах, оскільки цей підпис спадкодавець [PERSON] здійснювала в присутності державного нотаріуса, яка впевнилась у волевиявленні останньої щодо складання нового заповіту на користь [PERSON], а відмінності у її підписах слід віднести на стан її здоровя, в якому вона перебувала на момент підписання зазначеного документа, а тому є підстави для відмови в задоволенні заявленого позову. Крім того, суд вважає, що відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з позивачів на користь відповідача підлягають стягненню витрати на оплату юридичної допомоги. На підставі ст.ст.1233, 1234, 1247, 1248, 1257 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року з відповідними змінами «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved