Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 01.02.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем з 8 червня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, на даний час з 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сімейні стосунки не підтримують. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина після фактичного припинення сімейних стосунків живе разом з нею, знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Їй достовірно відомо, що відповідач має постійну роботу та стабільний дохід /працює в Українському науково-дослідному інституті «Природніх газів»/, і можливість сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого на дитину певного віку щомісячно. В судове засідання позивачка надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує /а.с.27/. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи /а.с.17, 23/. Тому суд вважає, з урахуванням думки позивачки, що справа може розглядатись без участі відповідача, у заочному порядку відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони 8 червня 2012 року уклали шлюб, зареєстрований Червонозаводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 177 /а.с.5/, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьківство відповідача підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження дитини /а.с.6/. Згідно довідки Вищевеселівської сільської ради Великописарівського району Сумської області від 01.02.2016 року за № 51 дитина [PERSON], [INFO] зареєстрована та фактично проживає разом з матір'ю, позивачкою по справі [PERSON], в [ADDRESS] /а.с.7/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, враховуючи обставини, передбачені статтею 182 СК України, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають повному задоволенню, оскільки відповідач має постійний дохід, документів про знаходження в нього інших утриманців, крім малолітнього сину, та стягнень за виконавчими документами суду не надав, в зв'язку з чим суд виходить з наданих позивачкою документів, що містяться в матеріалах справи. Суд дійшов висновку про доцільність стягувати з відповідача аліменти у частині від його доходу на утримання малолітнього сина у розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, стягуючи аліменти з відповідача, виходить із встановлених у судовому засіданні фактів та роз'яснює статтю 192 СК України, якою передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь держави в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved