Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-23 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовною заявою, позовні вимоги якої уточнили 31.10.2017 року, в якій просили визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Хромейська, 28, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовують тим, що їм, їх батькам [PERSON] та [PERSON], а також [PERSON] на праві власності по 1/5 частині кожному належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вищевказаній адресі. 27.08.2003 року батько [PERSON] помер. Після його смерті в управління спадковим майном вступила дружина [PERSON], однак не стигла оформити своїх спадкових прав та 03.10.2015 року померла. Ще за життя мати посвідчила на імя [PERSON] заповіт на все належне їй на день смерті майно. [PERSON] прийняла спадщину за заповітом та бажає оформити право власності на спадкове майно. В нотаріальному порядку їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння. У звязку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними у відповідних частках право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: вул. Хромейська, 28, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області, а саме: за [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння та на 2/5 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]; а за [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння. 24.01.2018 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, залучено [PERSON] та прийнято його позов до Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на належну йому 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Хромейська, 28, в с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області. Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому як члену колгоспного двору належало право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. А тому, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності на дане домоволодіння, просив визнати за ним право власності в судовому порядку. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, однак до суду подали письмову заяву, в якій вказали, що свій позов підтримують, просять його задовольнити в повному обсязі. Стосовно задоволення позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, не заперечують. Розгляд справи просили провести у їх відсутності. Представник відповідача Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов [PERSON] та [PERSON], а також позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: [PERSON], визнає, не заперечує проти їх задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору: [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до суду подав писмову заяву, в якій вказав, що свій позов підтримує, просив його задовольнити в повному обсязі. Стосовно задоволення позову [PERSON] та [PERSON] не заперечує. Розгляд справи просив провести у його відсутності. 15.12.2017 року набрала чинності нова редакція Цивільного процесуального кодексу України та згідно п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції 15.12.2017 року, встановлено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Оскільки провадження по даній справі було відкрито до набрання чинності ЦПК України у редакції Закону № 2147, розгляд справи повинен відбуватися у відповідності до правил, які почали діяти після набрання чинності даної редакції ЦПК України, тобто з 15 грудня 2017 року. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивачів та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 10 Живачівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, до складу якої входило с. Озеряни, станом на 01.07.1990 рік за [PERSON], який був головою двору, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] значилось господарство, розташоване по вул. Хромейська, 28, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 9). Згідно копії технічного паспорту від 19.09.2017 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: вул. Хромейська, 28, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області, побудовані у період з 1960 року по 1980 рік (а.с. 5-7). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (по 1/5 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Хромейська, 28, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області. [PERSON] та [PERSON] з 02.03.1968 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 18). У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] (позивачка) та [PERSON] (позивачка), що підтверджується їх копіями свідоцтв про народження (а.с. 18, 19). 21.07.1990 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Білан», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 19). 23.12.1989 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище «Татарчук», що підтверджується копією свідоцтва про одруження з перекладом (а.с. 16). У шлюбі у них народився син [PERSON] (третя особа), [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 83). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано та залишено [PERSON] шлюбне прізвище «Татарчук» (а.с. 17). 27.08.2003 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадщину в порядку спадкування за законом прийняла його дружина [PERSON] (мати), успадкувавши 1/5 частину належного померлому домоволодіння, оскільки вступила в управління спадковим майном (домоволодінням), проводила похорон померлого, до дня смерті спадкодавця вела з ним спільне господарство та проживала разом з ним на час відкриття спадщини у спадковому домоволодінні, що підтверджується довідкою Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 216 від 20.09.2017 року (а.с. 8). Також згдіно довідки Озерянської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 9 від 15.03.2017 року [PERSON] вступила в управління спадковим майном: земельною ділянкою, майновим паєм, грошовими вкладами, належними спадкодавцю [PERSON] (а.с. 62 зворот), та на підставі письмової згоди [PERSON] (мати) (а.с. 62), отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкувавши вищевказане майно, яке не є предметом даного позову (а.с. 63). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 88/2005 від 16.03.2005 року, заведеної Тлумацькою державної нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом на частину спадкового домоволодіння, яке залишилось після смерті [PERSON] (а.с. 56-67). 03.10.2015 року [PERSON] (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя [PERSON] (мати) посвідчила на імя [PERSON] заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 25.07.2013 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивачка [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки вона постійно проживала та була зареєстрована разом з нею на час відкриття спадщини по вул. Хромейська, 28, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області № 216 від 20.09.2017 року (а.с. 8). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 190/2017 від 28.09.2017 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] (а.с. 36-55). Отже, на момент звернення до суду позивачі та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, правомірно претендують на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Хромейська, 28 в с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області, в т.ч.: [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння та на 2/5 частини цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка в свою чергу успадкувала 1/5 частину домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON]; [PERSON] на належну їй 1/5 частину домоволодіння; та [PERSON] на належну йому 1/5 частину домоволодіння. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] на 2/5 частини спадкового домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Хромейська, 28, с. Озеряни Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 564/02-31 від 28.09.2017 року (а.с. 15). Зазначені обставини перешкоджають позивачам та третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, належним чином оформити право власності на частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позовні вимоги позивачів та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно ч. 3 ст. 52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обовязки позивача. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам та третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме [PERSON] - 422,36 грн., [PERSON] 105,59 грн. та [PERSON] - 105,59 грн. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved