Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Борівського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на термін навчання їхньої дочки - [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 13.10.2010 р. з відповідача на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття. Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 16.04.2014 р. розмір аліментів на утримання дочки було збільшено до 500 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 06.03.2014 р. до досягнення дитиною повноліття. На даний час [PERSON] являється студенткою Харківського торговельно-економічного інституту Київського національного торговельно-економічного університету на денній формі навчання, на контрактній основі. Згідно укладеного договору № 491-16 від 11.08.2016 р. між позивачкою та навчальним закладом, в особі директора інституту, за навчання необхідно сплачувати 8\~360 грн. 00 коп. щорічно, а за весь період 25\~080 грн. 00 коп. До того часу, поки не закінчиться ремонт у гуртожитку студенти І курсу вимушені проживати в квартирах. [PERSON] разом зі своїми однокурсницями проживає в квартирі, за оренду якої кожна сплачує 1000 грн. щомісячно. Окрім того, існують й інші потреби на проживання та навчання дочки. Враховуючи те, що позивачка не працює, а живе тільки за рахунок підсобного господарства вона зазначає, що потребує матеріальної допомоги. 07.02.2017 р. відповідач надав до Борівського районного суду Харківської області пояснення на позов, в якому [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі мотивуючи це тим, що позивачка не надає жодного доказу щодо наявності у дочки потреби у матеріальній допомозі у звязку з навчанням, в позові відсутні будь-які розрахунки з приводу предмету позову. Окрім того, відповідач вказує, що він не має матеріальної можливості допомагати повнолітній дочці, оскільки не має стабільного доходу у вигляді заробітної плати, на теперішній час він стоїть на обліку в Ізюмському центрі зайнятості як особа, що шукає роботу. Також відповідач зазначає, що його допомоги потребує непрацездатна мати пенсіонерка [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали вищевикладене та просять стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дані факти підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами: копією паспорту [PERSON] (а.с.4); копією картки фізичної особи-платника податків [PERSON] (а.с.5); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.6); копією свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] (а.с.7); копією рішення Борівського районного суду Харківської області від 16.04.2014 р. (а.с.8-9); копією договору № 491-16 від 11.08.2016 р. (а.с.10-11); довідкою № 3124 від 28.11.2016 р. виданою виконавчим комітетом Піско-Радьківською сільською радою Борівського району Харківської області (а.с.12); довідкою № 302 від 28.09.2016 р. (а.с.13); копією паспорта [PERSON] (а.с.41-42); довідкою про склад сімї [PERSON] від 03.02.2017 р. (а.с.43); копією цивільно-правового договору від 01.12.2016 р. (а.с.44); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.45); копією паспорту [PERSON] (а.с.46); копією пенсійного посвідчення [PERSON] (а.с.47); довідкою № 540 від 07.02.2017 р. виданою Ізюмським МРЦЗ (а.с.48); випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] (а.с.49); копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого [PERSON] (а.с.50); копією результатів мультиспіральної компютерної томографії [PERSON] (а.с.51). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: необґрунтованість позивачем розміру аліментів, зокрема відсутність доказів в матеріалах справи щодо розрахунку розміру необхідної матеріальної допомоги, на які саме потреби потрібні витрати; нестабільне матеріальне становище відповідача, який стоїть на обліку в Ізюмському МРЦЗ як особа, що шукає роботу, наявність у [PERSON] на утриманні непрацездатної матері. Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведені факти та те, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial