Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначила, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 29 серпня 2009 року у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 730. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Шлюбні відносини припинені з червня 2018 року, у звязку з втратою почуття взаємної любові, різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер. Спору про розподіл сумісного майна подружжя у сторін немає. До початку судового засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності на своїх позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, на примирення не згодна. Відповідач до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення не прагне. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до вимог статті 24 СК України шлюб гарантується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Статтею 55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 серпня 2009 року у Запорізькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 730 (а.с.10). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8,9). Спільне життя між подружжям не склалося через втрату почуття взаємної любові та різних поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2018 року, шлюб носить формальний характер, примирення не прагнуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що говорить про її стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Відповідач позов визнає, також просить шлюб розірвати, на примиренні не наполягає. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що їх сімю зберегти неможливо, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, у звязку з чим їхній шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved