Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

Позивачі звернулись до Дарницького районного суду м. Китєва з позовом до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що померлий [PERSON] є рідним батьком обох позивачів. У складі спадщини, яка відкрилась [INFO], є нерухоме майно, а саме:двокімнатна кооперативна квартира [ADDRESS]. [PERSON] був членом ЖБК «Вагоноремонтник - 3», відповідно до рішення загальних зборів членів кооперативу, і у жовтні 1983 року ним у повному обсязі була сплачена сума пайового внеску за вказану квартиру розміром 3 700.00 руб., що склало 100% паєнакопичення. На підставі ордеру № 7185 від 29.10.1983 року, виданого виконкомом Київської міської ради народних депутатів, сім`я спадкодавця вселилася в квартиру та зареєструвалась у ній, проте правовстановлюючих документів на вказану квартиру [PERSON] не оформив. [PERSON] та [PERSON] після смерті батька звернулися з заявою до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини та оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках по 1/2 частини кожному на квартиру [ADDRESS], однак у задоволенні заяви їм було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на це спадкове майно. Тому позивачі були змушені звернутися до суду з вимогами визнати за кожним право власності на 1/2 вказаної квартири в порядку спадкування за законом. Представник позивача [PERSON], [PERSON], в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позовну заяву просила задовольнити. [PERSON] до початку судового засідання подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та позов просила розглядати без її участі (а.с.30). Представник відповідача Київської міської ради Солдатченко Л.М. перед початком судового засідання подала до суду письмові пояснення, в яких висловила свою думку з приводу позову та просила справу розглядати у її відсутність (а.с.32-33). Третя особа Головне управління юстиції у м. Києві також до початку судового засідання подали письмові пояснення, в яких просили проводити слухання справи у їх відсутність (а.с. 42-43). Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] був членом ЖБК «Вагоноремонтник - 3» відповідно до рішення загальних зборів членів кооперативу, про що свідчить виписка з протоколу зборів № 11 від 01.09.1983 року(а.с.5). 26.10.1983 року [PERSON] була сплачена вся сума пайового внеску за квартиру в розмірі 3 700 руб., що склало 100% паєнакопичення, та 29.10.1983 року ним отримано ордер на вселення в квартиру [ADDRESS], тому, аналізуючи вищевказану норму, він став власником вказаної квартири, однак ним протягом життя право власності на вказане житло не було оформлене у втановленому законом порядку. За приписами ч. 1 ст.15 Закону України «Про власність», член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. П. 5-1 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 18.09.1987 року наголошує, що судам слід мати на увазі, що згідно із ст.15 ЗаконуУкраїни «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Виходячи з цього, особа, якій відчужена членом ЖБК квартира, має переважне право на вступ до цього кооперативу. [PERSON] мав двох дітей від першого шлюбу з [PERSON], а саме позивачів [PERSON] та [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Як свідчить ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Як наголошує ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Як вбачається із спадкової справи після розірвання шлюбу з [PERSON], [PERSON] був одружений вдруге, уклавши шлюб із [PERSON], і на момент відкриття спадщини вони фактично перебували в шлюбі. 16.10.2013 року [PERSON] звернулась до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори з заявою про відмову від своєї частки спадщини на користь [PERSON] і [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила суду, що вона також відмовляється від обов`язкової частки в спадщині на майно померлого на користь своїх дітей - позивачів по справі. Таким чином суд робить висновок, що спадкоємцями першої черги на майно померлого [PERSON] є позивачі [PERSON] і [PERSON] Ч. 1 ст. 15 ЦК України наголошує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із видів захисту свого права є його визнання. Ч.1 ст 3 ЦПК України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Поскільки за життя [PERSON] не оформив в установленому законом порядку своє право власності на квартиру [ADDRESS], хоча фактично набув права власності з 26.10.1983 року, повністю сплативши паєнакопичення, тому після його смерті і відкриття спадщини на його майно позивачі, як спадкоємці першої черги, мають право на отримання у свою власність рівної частки кожному вказаної спірнох квартири. Таким чином позов підлягає задоволеннюцями, визнавши право власності позивачів на 1/2 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved