Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування свого позову посилається на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у звязку з чим просила суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліментні платежі на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше передбаченого законом мінімуму, починаючи з дня подачі позову та до його повноліття. У судове засідання засіданні позивачка [PERSON] не зявилась, до початку судового засідання надала заяву, у якій у повному обсязі підтримувала свої позовні вимоги, просила розглянути справу за її відсутності, погоджувалась на заочний розгляд справи. У звязку з чим відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивачки. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, у відділення поштового звязку за отриманням судових повісток не зявився, у звязку з чим суд на підставі ч.8 ст.76 ЦПК України вважає відповідача повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. 12 травня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Відповідно до копії свідоцтва про народження (а.с.4) [PERSON] народився 22.09.2001 року та його батьком є відповідач [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно довідки виконкому Підгорівської сільської ради Старобільського району Луганської області (а.с.9) [PERSON], 2001р.н., проживає з матірю позивачкою [PERSON] Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], що є батьком неповнолітнього [PERSON], 22.09.2001р.н., добровільно допомоги на його утримання не надає, домовленості між позивачкою [PERSON], що є матір'ю неповнолітнього [PERSON], 22.09.2001р.н., і його батьком - відповідачем [PERSON] про спосіб виконання відповідачем [PERSON] обов'язку по утриманню дитини не досягнуто, а у відповідності з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері чи батька або у твердій грошовій сумі, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів щомісяця на її користь на утримання сина [PERSON], 22.09.2001р.н., є обґрунтованими. При визначенні розміру аліментів, стягуваних з відповідача, суд згідно зі ст.182 СК України враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини - сина [PERSON], 22.09.2001р.н., стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів відповідача [PERSON], відсутність на його утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, та вважає за необхідне позовні вимоги позивачки [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] аліментних платежі на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], 22.09.2001р.н., у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до його повноліття задовольнити. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне, стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved