Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання державного акту недійсним та припинення права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що вони є спадкоємцями [PERSON], земельна ділянка, площею 0,0697 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 907066, однак у зв'язку із тим, що вищезазначений Державний акт на право власності на земельну ділянку був заповнений з помилками, вони позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. В судове засідання позивачі не з'явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують. В судове засідання представник позивачів не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та наполягає на їх задоволенні, не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання представник Ізмаїльської міської ради Одеської області повторно не з'явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, що підтверджується відповідною розпискою про отримання судової повістки. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно до ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Судом встановлено, що на підставі рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області від 20.08.1997 року за № 727 [PERSON] була передана безоплатно для будівництва та обслуговування житлового будинку земельна ділянка, площею 291 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. На підставі рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області № 2724 - V від 20.11.2009 року була уточнена площа земельної ділянки, а саме було зазначено, що передати [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0697 га за адресою: [ADDRESS] (рішення № 727 від 20.09.1997 року). Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. 24.12.2009 року на підставі вищезазначеного рішення, [PERSON] Ізмаїльською міською радою Одеської області був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,0697 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрований в Книзі записів реєстрації актів на право власності на землю за № 010950701246. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.04.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка, площею 0,0697 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.05.2000 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Єфіменко М.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 4/4255, [PERSON] заповіла все її майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що на день її смерті вона буде мати право за законом - [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України - малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). [PERSON], донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.06.1950 року, виданим бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл та свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 13.06.1950 року, виданим бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», як непрацездатна за віком, відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України незалежно від змісту заповіту спадкує половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що підтверджується витягом зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 34206734 від 07.06.2013 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Листом з відділу Держземагенства у м. Ізмаїл Одеської області повідомлено, що у зв'язку з тим, що технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд розроблена ДП «Одеський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою» у 2009 році з помилками, тому і державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на підставі рішення Ізмаїльської міської ради Одеської області № 2724 - V від 20.11.2009 року також заповнений з помилками, немає можливості надати витяг з Поземельної книги. Таким чином, враховуючи, що технічна документація на земельну ділянку була з помилками та на підставі цієї документації був виданий державний акт теж з помилками, вищезазначені обставини перешкоджають отриманню витягу з Поземельної книги, що в свою чергу позбавляє спадкоємців права на оформлення спадщини.

Outcome: approved