Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що [INFO] року помер їх батько [PERSON]. У встановлений законом строк позивачі подали заяви про прийняття спадщини, але постановою нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з неможливістю встановити склад спадкового майна. У судовому засідання позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити, визнати по ? частині за кожною з них право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS]. Представник відповідача - територіальної громади в особі Полтавської міської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду письмові заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність клопотань про відкладення з поважних причин розгляду справи та інших підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для можливого відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, який з'явився в судове засідання. Суд, заслухавши пояснення позивачів, дослідивши зібрані докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 травня 2013 року [PERSON] склав заповіт, яким заповідав все належне йому майно в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Приватним нотаріусом Полтавського міського округу Дубовою Т.В. заведена спадкова справа № 22/2014 на майно померлого [PERSON] згідно заяв про прийняття спадщини, які надійшли від позивачів. 09 лютого 2015 року приватний нотаріус Полтавського міського округу [PERSON] постановою відмовила у вчиненні нотаріальної дії - видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими спорудами,який розташований в [ADDRESS], з причин неможливості встановити склад спадкового майна, що залишився після смерті [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 березня 1981 року, яке видане Другою полтавською державною нотаріальною конторою, за [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння за адресою [ADDRESS], що складається з житлового будинку «А-І» площею 23, 4 м2, сараю «В», вбиральні «Г», огорожі «№ 1». Згідно технічного паспорту на спірне домоволодіння, який виготовлений станом на 26 серпня 2014 року, домоволодіння складається з житлового будинку «А-1» площею 40,3 м2, житлового будинку «Б-1» площею 24,5 м2, сараю «б» площею 20,6 м2, літньої кухні «В» площею 5,9 м2, сарай «в» площею 3,7 м2, вбиральні «Г» площею 1,0 м2, гаражу «Д» площею 21,7 м2, сараю «Ж» площею 6,3 м2, погребу «ж» площею 6,0м2, погребу «а2» площею 6,2 м2, огорожі № 1. Самочинні перепланування та реконструкції відсутні. Відповідно до довідки ПП ПБТІ «Інвентаризатор» № 7675 від 09.09.2014 року загальна та житлова площі по житловому будинку А-1 змінилися в зв'язку з оздобленням стін,демонтажем кухонного вогнища, встановленням перегородок, переплануванням підсобних приміщень, що не є самочинним переплануванням згідно Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24 травня 2001 року. Житловий будинок Б-1», сарай «б» , літня кухня «В», сарай «в», гараж «Д», сарай «Ж», погреб «ж» , погреб «а2» також не є самочинними побудовами відповідно до цієї ж Інструкції. На час смерті [PERSON] був сам зареєстрований за адресою [ADDRESS]. За змістом статті 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Статтею 16 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Відкриття спадщини як юридичний факт є наслідком виникнення у певних осіб права на спадкування, що виникає у день відкриття спадщини. При вирішенні справи, суд приймає до уваги, що позивачі у встановленому законом порядку та строк звернулись з завами про прийняття спадщини , постановою нотаріуса їм відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а тому порушене право позивачів підлягає захисту в суді шляхом визнання за позивачами права власності на спадкове майно.

Outcome: approved