Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкування з дитиною, в обґрунтування якого зазначили наступне. Так, [PERSON], [INFO], залишившись сиротою в червні 2012 року та до липня 2013 року знаходився під опікою своєї бабусі, [PERSON], яка була рідною сестрою [PERSON] і рідною тіткою [PERSON] та яка померла в [INFO]. З моменту народження малолітнього [PERSON] вони тісно підтримували спілкування з дитиною. З травня 2013 р. дитина практично проживала у їх квартирі за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з важкою хворобою опікуна [PERSON], і хоча [PERSON] є для них внучатим племінником та двоюрідним племінником, але у зв'язку з тим, що у сирітки [PERSON], окрім опікуна, бабусі [PERSON] не було більше рідних людей, вони за період піклування про нього дуже поріднилися з ним і полюбили його як рідного. Разом із [PERSON] вони їздили відпочивати до Святогорську, відвідували парки, цирк, дельфінарій, святкували разом свята. В їх квартирі залишились іграшки, книги, диски з мультфільмами та розвиваючими відеоіграми [PERSON], які вони йому купували. Крім того у них вдома залишився окремий посуд для дитини, засоби дитячої гігієни, домашній одяг, багато фотографій, які підтверджують факт проведення разом із [PERSON] вихідних, відпусток, свят, тощо. З дитиною завжди були довірливі відносини, а останнім часом [PERSON] часто розповідає про свої відносини з однолітками, вихователями, рідними, радився, як вести себе при певних обставинах. Під час хвороби [PERSON] вітрянкою, [PERSON] брала відпустку на роботі та мешкала в їх квартирі з дитиною та піклувалася про [PERSON], оскільки опікун - бабуся на той час була змушена поїхати у відрядження. З попереднім опікуном [PERSON], його рідною бабусею [PERSON], у них були дуже близькі відносини. Під час хвороби [PERSON], з березня 2013р. по липень 2013р., [PERSON] доглядала та піклувалась за хворою. Забезпечення ліками, продуктами харчування хворої та утримання [PERSON] вони повністю взяли на себе. Після того, як дідусь [PERSON], [PERSON] привів дитину до лежачої хворої бабусі і сказав, що йому ще треба працювати, [PERSON] мешкав у них. Вони щоденно возили дитину до дитячого садку з Калінінського району до Ленінського, повністю забезпечували дитину та займались його розвитком. Однак, в [INFO], після тяжкої хвороби, опікун [PERSON] померла, та для малолітнього [PERSON] було призначено нового опікуна, рідного дідуся - [PERSON]. Новий опікун почав чинити їм перешкоди у спілкуванні із [PERSON] шляхом заборони їм бачити його та спілкуватися із ним. Незважаючи на це вони продовжували возити дитині до дитячого садку одяг, іграшки, якими опікун його не забезпечує та намагались забезпечити спілкування мирним шляхом, пояснюючи йому, що дитину вони дуже люблять, у [PERSON] до них теж весь час було гарне відношення, він звик до них та відсутність спілкування із рідними буде травмувати дитячу психіку. Та все ж таки їх прохання не приносили позитивного результату. Протоколом засідання комісії з питань захисту прав дитини Ленінської районної у м. Донецьку ради від 22.10.13р. було визначено дні побачень [PERSON] та [PERSON] з малолітнім [PERSON], 2009 року народження 2 субота, 4 неділя місяця з 09:00 год. до 12:00 год. в присутності опікуна малолітнього [PERSON] - [PERSON]. Також рішенням виконкому Ленінської районної у м. Донецьку ради було затверджено постанову комісії з питань захисту прав дитини від 26.12.13р. та призначено дні побачень [PERSON] з малолітнім онуком [PERSON], 2009 року народження, у вихідні дні: 2 субота, 4 неділя місяця з 09:00 год. до 2:00 год. на території квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Не звертаючи уваги на вище вказані рішення уповноваженого державного органу, [PERSON] продовжує чинити перешкоди у спілкуванні із [PERSON] шляхом відмови привезти дитину у дні та на територію побачень за вказаною адресою та відмови надати можливість поспілкуватися із дитиною за місцем проживання опікуна. Просили зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у вільному спілкуванні з дитиною, встановити час та дні їх зустрічі з дитиною кожну неділю з 10:00 год. до 16:00 год., без присутності опікуна, встановити дні по яким вони зможуть забирати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах на ніч кожної суботи. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник [PERSON] підтримали вимоги позовної заяви та надали пояснення з приводу спору, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити. Відповідача [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечували, зазначивши, що позивачі подаючи позов про усунення перешкод у спілкування з дитиною мають намір заволодіти майном дитини. Крім того пояснив, що позивача [PERSON] просили бути хрещеною [PERSON], втім, вона відмовилась. За дитиною він слідкував разом з [PERSON]. Коли вона захворіла позивачі не забрала [PERSON]. Позивачі забрали гроші [PERSON], при цьому позивач швидко після її смерті пішла оформляти спадщину. Він завжди знаходився з [PERSON]. [PERSON] проживає з ним та його дружиною після смерті його бабусі. При її житті він спілкувався з [PERSON]. Позивачі з дитиною не спілкувались. [PERSON] жив в них два дні. Ключі від квартири, де зареєстрований [PERSON], знаходяться у [PERSON] і документи на квартиру теж. До нього вони не звертались для того, щоб бачити [PERSON]. При цьому рішенням виконкому було затверджено відповідні дні зустрічі з дитиною, виконанню якого він не перешкоджає. Також вказав, що його викликали в міський виконком, де йому повідомили, що прав на дитину у позивачів немає. Просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Донецьку ради Дехтяренко Н.С. вважає недоцільним встановлення часу та днів зустрічі позивачів з дитиною кожної неділі з 10:00 год. до 16:00 год., без присутності опікуна та встановленні днів, по яким позивачі зможуть забирати дитину до себе додому для спілкування в домашніх умовах на ніч кожної суботи. Дослідивши та вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони та їх представників, представника третьої особи Органу опіки та піклування Ленінської районної у м. Донецьку ради Дехтяренко Н.С., судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за додержання умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України всі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 106, [INFO] року народився [PERSON], батьком якого зазначений [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с. 32). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER], актовий запис № 649 від [INFO], виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ленінського РУЮ у м. Донецьку (а.с. 33). З рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 11.09.2013 року (а.с. 36) судом встановлено, що відомості про батька в свідоцтві про народження записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 27.06.2012 року № 201 малолітньому [PERSON] надано статус дитини - сироти (а.с. 35). Також встановлено, що рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 25.07.2012 року № 233 малолітній [PERSON], [INFO], був влаштований під опіку бабусі [PERSON]. [INFO] опікун [PERSON] померла, тому малолітній [PERSON] був тимчасово влаштований в родину [PERSON], який виявив бажання бути його опікуном та є його дідусем В свою чергу [PERSON] з 22.04.2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі [PERSON], [INFO], яка надала письмову згоду про взяття її чоловіком під опіку малолітньої дитини. Так, вказаним рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 11.09.2013 року було вирішено призначити [PERSON], [INFO], опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], а також зобов'язано забезпечити вступ в спадщину за законом на ім'я малолітнього [PERSON], [INFO], [ADDRESS], та надати органу опіки документ, підтверджуючий право вступу у спадщину малолітнього строком до 01.12.2014 року (а.с. 37). За відомостями КП БТІ м. Донецька від 16.10.2013 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], станом на 31.12.2012 рік зареєстровано за [PERSON] [PERSON] (а.с. 28). Постановою державного нотаріуса Моторного М.О. від 10.12.2013 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право власності [PERSON], оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, може бути здійснена тільки після подання правовстановлюючого документу про належність частини квартири [ADDRESS] спадкодавцю, а спадкоємець [PERSON], від імені якого діє його опікун [PERSON], такого документа нотаріусу не надав, так як можливо цей документ знаходиться в інших осіб (а.с. 47). Так, малолітній [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою; [ADDRESS] (а.с. 39), та мешкає разом з дідусем за адресою: [ADDRESS], проти чого не заперечували і учасники процесу та це також підтверджується описом майна від 10.10.2013 року, складеним спеціалістами служби у справах дітей Ленінської районної у м. Донецьку ради та характеристикою (а.с. 41, 42). Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 10.01.2014 року № 9 було затверджено постанову комісії з питань захисту прав дитини від 26.12.2013 року та визначено дні зустрічі [PERSON] з малолітнім онуком у вихідні кожної 2-ї суботи та 4-ї неділі місяця з 9-00 до 12-00 в присутності опікуна [PERSON] на території, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Так, відповідно до висновку від 16.06.2014 р. № 01.19/2043 (а.с. 74), орган опіки та піклування виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради вважає не недоцільним встановлення часу кожної неділі з 10:00 год. до 16:00 год. для зустрічі [PERSON] та [PERSON] з малолітнім [PERSON] без присутності опікуна та зустрічі з дитиною кожної суботи за місцем їх мешкання, з можливістю залишати дитину на ніч. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачі посилалися на те, що [PERSON] чинить перешкоди у спілкуванні з малолітнім [PERSON] шляхом відмови привезти дитину у дні та на територію побачень за адресою, вказаною у рішенні органу опіки та відмови надати можливість поспілкуватися із дитиною за місцем проживання опікуна, тому просили суд зобов'язати відповідача не чинити перешкоди у вільному спілкуванні з дитиною та встановити час, дні, місце та умови їх зустрічі з дитиною, які є відмінними від визначеного у рішенні виконавчого комітету Ленінської районної у м. Донецьку ради від 10.01.2014 року № 9, а саме: кожну неділю з 10:00 год. до 16:00 год., без присутності опікуна, встановити дні по яким вони зможуть забирати дитину до себе додому, для спілкування в домашніх умовах на ніч кожної суботи. Так главою 21 СК України визначено коло осіб інших членів сім`ї та родичів, їх права та обов'язки. Зокрема, відповідно до вимог ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. В свою чергу, ч. 4 ст. 2 СК України визначено, що Сімейний Кодекс України не регулює сімейні відносини між двоюрідними братами та сестрами, тіткою, дядьком та племінницею, племінником і між іншими родичами за походженням. Таким чином, аналізуючи зміст наведених положень Сімейного кодексу України, в тому числі положень, на які посилалися позивачі, як на правові підстави задоволення позову, суд приходить до висновку, що сторони у справі не є учасниками сімейних відносин, які регулює Сімейний кодекс України, а тому і не може взяти до уваги висновок органу опіки та піклування Калінінської районної у м. Донецьку ради про доцільність спілкування [PERSON] та [PERSON] з малолітнім [PERSON] на умовах, зазначених у позові, як такий, що не відповідає вимогам закону. На підставі викладеного, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.91року № 789-ХІІ, ст. ст. 2, 7, 19, 257 СК України та

Outcome: dismissed