Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

Позивачі, звернувшись в суд із даним позовом, посилаються на те, що [INFO] помер [PERSON]. [PERSON] на праві власності належала 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступили - позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці першої черги за законом, однак одержати свідоцтво про спадщину не змогли, оскільки державним нотаріусом Мануляк І. В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, що право власності на нерухоме майно, квартиру за адресою: [ADDRESS] було не зареєстровано за померлим. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за ними право власності на 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивачі не з'явилися, хоча подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі просять суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак подала в суд заяву про те, що позовні вимоги підтримує повністю, справу просить розглянути у її відсутності. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ч. 1 ст. 1235 Цивільного кодексу України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала 1/4 частки квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємці першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження. Відповідач [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, подавши заяву у нотаріальну контору. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину позивачі не змогли, оскільки право власності на нерухоме майно, квартиру за адресою: [ADDRESS] було не зареєстровано за померлим. Відповідач у поданій заяві підтримала позовні вимоги. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст. 328, 392, 1216, 1222, 1235, 1268 ЦК України та

Outcome: approved