Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій посилаються на те, що розпорядженням органу приватизації Чернівецької міської ради від 02.11.2007р. [PERSON], [PERSON], покійній [PERSON] та її малолітньому синові [PERSON], в порядку, визначеному Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», передано у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] та видано свідоцтво про право власності на житло і записано у реєстрову книгу за № 46913 . Стверджують, що вказане свідоцтво необхідно було зареєструвати в бюро технічної інвентаризації, проте вони цього не зробили. Згідно свідоцтва про зміну імені від 09.12.2009р. співвласник квартири [PERSON], яка є донькою [PERSON], змінила прізвище та ім'я на [PERSON]. Вказуєть, що [INFO] померла донька [PERSON] - [PERSON] /прізвище з «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», внаслідок укладення шлюбу, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23.09.2010р. розірвано; згодом прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» внаслідок укладення нового шлюбу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається із 1/ 4 частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є її мати [PERSON] та двоє малолітніх синів [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO] Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 22.04.2014р. №192/ 6 призначено [PERSON] опікуном над малолітнім [PERSON], [INFO], а тому. Щодо малолітнього [PERSON], [INFO], то встановити над ним опіку юридично [PERSON] не в змозі, оскільки в нього є батько [PERSON], однак останній практично не навідується до дитини, не приймає будь-якої участі у вихованні та утриманні, а тому в справі залучено орган опіки та піклування з метою захисту його інтересів, як спадкоємця майна померлої матері. [PERSON], малолітні [PERSON] та [PERSON] є такими, що прийняли спадщину, оскільки на день смерті [PERSON] були зареєстровані та проживали разом із нею і вступили в управління її майном. Тобто, 1/4 частки спадкодавця ділиться на трьох спадкоємців по 1/12. Вказують, що [PERSON] 15.04.2014р. звернулась до нотаріальної контори приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.04.2014р. № 61/02-31, з якої вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки не була проведена реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна (квартиру [ADDRESS]), згідно законодавства, яке діяло на момент виникнення цього права, тобто не проведено реєстрацію в БТІ. На сьогоднішній день зареєструвати свідоцтво про право власності від 02.11.2007р. в реєстраційній службі Головного управління юстиції в Чернівецькій області є неможливим, оскільки особа, яка вказана співвласником квартири -[PERSON] померла. За таких обставин вони змушені звернутись із вказаним позовом до суду: спершу визнавати у порядку спадкування право власності за трьома спадкоємцями на 1/4 частку квартири після смерті [PERSON] за її матір'ю та двома дітьми, як родичами першого ступеня споріднення , а потім визнавати право спільної часткової власності на квартиру в цілому за всіма співвласниками з метою реєстрації в реєстраційній сліжбі. Отже, з наведеного вбачається, що 1/4 частка [PERSON] повинна бути поділена в рівних частках по 1/12 між її матір'ю [PERSON] і двома малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON]. На підставі вищевикладеного, просять суд визначити частку спільної сумісної власності по 1/4 частки в квартирі [ADDRESS], загальною площею 43,30 кв.м. житловою площею 28,80 кв.м за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ; визнати право власності на 1/4 частки даної квартири, що належала [PERSON], яка померла [INFO], в рівних частках по 1/12 за [PERSON], [PERSON], [PERSON] ; визнати право спільної часткової власності на дану квартиру за [PERSON] в розмірі 1/3 частки, [PERSON] - 1/4 частки, [PERSON] - 1/3 частки, [PERSON] - 1/12 частки ; право спільної сумісної власності припинити. В судове засідання позивачі не з»явилися, хоча своєчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, вказують, що позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача ЧМР та представник третьої особи Служби у справах дітей Чернівецької міської ради не з»явилися, хоча повідомлялися про час та місце розгляду справи. Від них до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, вказують, що позовні вимоги визнають та не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дане правило також закріплене у ст. 60 цього ж Кодексу Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише уразі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст. 15 ЦК України, ч.1 ст.3 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності , виданого Департаментом житлово - комунального господарства Чернівецької міської ради 02.11.2007 року, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] /а.с.7/ Відповідно до положення ч. 1 ст. 355 ЦК України - майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 368 ЦК України, передбачено , що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до технічного паспорта на дану квартиру, її загальна площа становить 43,30 кв.м. /а.с.8/. Згідно свідоцтва про народження та свідоцтва про зміну імені від 09.12.2009р. співвласник квартири [PERSON], яка є донькою [PERSON], змінила прізвище та ім'я на [PERSON]./а.с.9-11/ . Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. [INFO] померла [PERSON] ( прізвище з «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», внаслідок укладення шлюбу, який рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівців від 23.09.2010р. розірвано; згодом прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]» внаслідок укладення нового шлюбу), що підтверджується відповідними доказами /а.с.12-13,16/. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] є матір»ю малолітніх [PERSON] та [PERSON] /а.с.14-15/. Згідно ст.1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця; Частиною 3 ст. 1268 ЦК України, передбачено ,що спадкоємець , який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно довідки про склад сім»ї від 28.08.2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на час смерті [PERSON] проживали разом з нею у спірній квартирі /а.с.18/.Отже, відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, фактично прийняли спадщину померлої. Приписом ч.2 ст. 369 ЦК України встановлено, що розпорядження майном, що знаходиться в загальній спільній власності здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ч.1, 3 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно ч.3, 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. 15.04.2014 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, нотаріусом було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.04.2014р. № 61/02-31, з якої вбачається, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки не була проведена реєстрація права власності на об'єкт нерухомого майна (квартиру [ADDRESS]), згідно законодавства, яке діяло на момент виникнення цього права, тобто не проведено реєстрацію в БТІ./а.с.20/. Ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи положення ст. 214 ЦПК України, згідно якої під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, приймаючи визнання позову відповідачем та те, визнання права власності за позивачами не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved