Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їм на праві часткової власності належить квартира [ADDRESS] . Зазначили, що у квартирі зареєстровані дружина сина та їхні діти - відповідачі по справі, однак у квартирі вони не проживають, оскільки з 2013 року проживають у Республіці Фінляндія, не сплачують комунальні платежі, особистих їхніх речей у квартирі немає. Тому вони змушені нести додаткові витрати, пов`язані з надлишковою оплатою комунальних послуг. Просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.11.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання позивачі та їхній представник адвокат Дмитрик С.В. не з`явилися, скерували заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю та просили суд задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, скерували до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги визнали та не заперечували проти задоволення позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного та житлового законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] належить 2/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності від 16.03.2000 та Свідоцтва про право на спадщину, посвідчене Першою черкаською державною нотаріальною конторою 14.01.204 № 4-30. [PERSON] належить 1/3 частини квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності від 16.03.2000. Згідно довідки з місця проживання від 03.07.2018 № 1652 за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Факт не проживання відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за вказаною адресою підтверджується актами про не проживання особи за місцем реєстрації від 15.07.2019, згідно якого [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] більше року не проживають за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у постанові № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначив, що усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] тривалий час не проживають у спірній квартирі, не здійснюють оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню квартири та не приймають участь у спільному побуті, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. При цьому, суд враховує матеріальний стан позивачів, які самостійно несуть тягар утримання майна. Визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням є підставою для зняття їх з реєстрації.

Outcome: approved