Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів, в якому просять: · визнати незаконними та скасувати рішення Чернівецької міської ради від 27.09.2012 року №618 в частині внесення змін до пункту 12 додатку 3 до рішення Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року №384; · визнати недійсним договір № 8712 від 15.01.2014 року оренди земельної ділянки площею 0,0025 га, що розташована за адресою місто Чернівці, вулиця Аксенина Василя ([PERSON]), 23, укладений між Чернівецькою міською радою та [PERSON] в зв'язку з недотриманням при укладенні договору встановлених законодавством вимог до договору оренди, порядку його укладання та в зв'язку з тим, що даний договір оренди землі під добудову порушує права [PERSON] та [PERSON], як співвласників квартири №1, що розташована по вул. Аксенина Василя ([PERSON]), 23 в м Чернівці; · визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно (серія САМ № 060542) від 17.09.2014 року видане Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області відповідачам [PERSON] та [PERSON]. Зобов'язати [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок усунути створені ними перешкоди [PERSON] та [PERSON] в користуванні їхньою власністю, зобов'язати [PERSON] привести до попереднього стану земельну ділянку площею 0,0025 м.кв. за адресою місто Чернівці, вулиця Аксенина Василя ([PERSON]), 23, шляхом знесення спорудженої на зазначеній земельній ділянці добудови. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. Будинок №23 по вул.. Фрунзе м. Чернівці фактично поділений на дві окремі квартири - більша за площею квартира №1 та менша квартира №2, співвласниками якої є [PERSON] та [PERSON]. Вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці, площею до 650 кв.м. і відповідно до довідки ЖРЕП №14 від 26.07.2007 року знятий з балансу рішенням виконкому Чернівецької міської ради № 581/16 від 24.11.1998 року. Зазначили, що 23.05.2007 року виконком Шевченківської районної у місті Чернівці ради прийняв рішення №83/5, яким без їх згоди в зв'язку зі зміною власника квартири замінив [PERSON] на [PERSON], тобто до [PERSON] перейшло право на дозвіл на добудову. На підставі вищенаведеного рішення виконкому Шевченківської райради Чернівецька міська рада пунктом 12 додатку 3 рішення сесії від 30.08.2007 року № 384 також без їх згоди надала [PERSON] дозвіл на виготовлення проекту землеустрою для відведення земельної ділянки площею 0,0025 в оренду під добудову до приміщення їх квартири. [PERSON] через деякий розпочинає добудову самочинно. Пунктом 9 рішення №1405 Чернівецької міської ради від 26.08.2010 року було відмінено пункт 12 додатку 3 до рішення Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року №384 в частині надання [PERSON] дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки на вул. М.Фрунзе, 23 площею 0,0025 га в оренду до 01.09.2010 р. для здійснення та обслуговування добудови до квартири №2 в зв'язку із не наданням проекту відведення земельної ділянки та конфліктною ситуацією. Рішенням Чернівецької міської ради від 27.09.2012 року №618 були внесені зміни до відміненого пункту 12 додатку 3 до рішення сесії Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року №384, а саме було змінено термін оренди до 01.09.2015 року. Після цього, Чернівецька міська рада 29.11.2013 року приймає рішення №1034 на користь [PERSON], яким затверджує проект відведення земельної ділянки площею 0,0025 га в оренду [PERSON], вказуючи як підставу прийняття такого рішення вищевказані рішення міської ради №384 та №618, а також рішення Шевченківської районної в місті Чернівці ради від 23.05.2007 року №83/5 та свідоцтво про право на спадщину від 22.05.2000 року. Рішення Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року № 384 є ненормативним актом індивідуальної дії, яке передбачало в свій час виконання відповідачкою [PERSON] обов'язку виготовлення у встановлений рішенням строк проекту відведення земельної ділянки тощо. Дане рішення [PERSON] не виконала. Єдиним законним рішенням Чернівецької міської ради було б прийняття нового рішення про надання [PERSON] вищезазначеного дозволу на виготовлення проекту відведення та встановлення нового строку його виконання. Таким чином, рішення Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року № 384 давно вичерпало свою дію, а всі наступні рішення про внесення змін до рішення №387 - є незаконними, бо прийняті за межами повноважень та не в порядку, передбаченому законами та Конституцією України. Земельна ділянка площею 0,0025 га сформована шляхом виділення її з загальної земельної ділянки площею 0,065 га на якій знаходяться квартира №1 та над нею квартира №2. Земельна ділянка площею 0,0025 га безпосередньо межує зі стіною приміщення квартири №1, що фактично унеможливлює їх доступ до власних вікон приміщення власної квартири №1. Крім того, [PERSON] планує забудувати цю ділянку, закривши добудовою вікна одного з приміщень квартири №1. Зазначене підтверджується діями відповідачки [PERSON], яка не отримавши їх згоди, завезла будівельні матеріали з наміром завершити будівельні роботи з добудови, яку вона самочинно розпочала ще в 2010 році. Проекту відведення, який би відповідав всім вимогам законодавства і не порушував права інших осіб - немає, згоди землекористувачів - немає, чинного законного рішення про дозвіл на виготовлення проекту відведення - немає, а значить рішення Чернівецької міської ради №1034 від 29.11.2013 року в частині про затвердження такого проекту землеустрою та надання в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 0,0025 га - є незаконним та підлягає скасуванню. В судовому засіданні позивачем [PERSON] та представник позивачів позовні вимоги підтримали та додали, що на даний час будівельні роботи продовжуються та добудова завершена, виконуються внутрішні та зовнішні оздоблювальні роботи. [PERSON], з метою фактичного ухилення від виконання ухвали суду про забезпечення позову, довірила продовження заборонених судом на спірній земельній ділянці будівельних робіт своїй доньці [PERSON], яка земельну ділянку під добудову не отримувала, договір оренди землі не укладала, однак з незрозумілим підстав отримала в Департаменті містобудування та земельних відносин Чернівецької міської ради містобудівні умови та обмеження на проведення добудови на спірній земельній ділянці. Дозвіл на добудову наданий [PERSON] пунктом 12 рішення № 384 від 30.08.2007 року втратив чинність, однак в листах від 28.07.2014 року та 06.08.2014 року Шевченківської районної ради про це немає і згадки. Але в цих листах є посилання на чинність рішення Чернівецької міської ради про затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку під добудову при тому, що рішення про дозвіл на розроблення такого проекту землеустрою на земельну ділянку під забудову (п.12 рішення № 384) за твердженням Шевченківської райради в листі від 07.11.2012 року - втратив чинність. Вони звернулись до Чернівецької міської ради з клопотанням пояснити на підставі яких конкретних норм законодавства та рішень органів місцевого самоврядування [PERSON], яка не є орендарем чи власником спірної земельної ділянки було видано містобудівні умови та обмеження на забудову спірної земельної ділянки. У своїй відповіді від 29.09.2014 року Чернівецька міська рада не зазначає норм закону чи належне і чинне рішення органів місцевого самоврядування, згідно яких [PERSON] була б вправі отримати містобудівні умови та обмеження орендованої [PERSON] спірної земельної ділянки, однак Чернівецька міська рада висловлює припущення, що так як [PERSON] є співвласником квартири №2, то рішення Чернівецької міської ради щодо передачі в оренду спірної земельної ділянки площею 0,0025 га, а відповідно і право на отримання містобудівних умов та обмежень щодо забудови спірної земельної ділянки, технічних умов тощо - нібито розповсюджуються на [PERSON] автоматично, як на співвласника нерухомості. Такі висновки Чернівецької міської ради не відповідають положенням ст.ст. 29, 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Під час розгляду справи в суді, відповідачі здали цю добудову в експлуатацію інспекції ДАБК в Чернівецькій області та на підставі акту про прийняття в експлуатацію зовнішньої добудови до кімнат спільного заселення отримали свідоцтво про право власності уже на всю окрему квартиру [ADDRESS] ( вул. [PERSON]). І це за умови, що до появи добудови, відповідачі були співвласниками не окремої квартири №2, а лише кімнат спільного заселення (кімнат в колишній комунальній квартирі №1, що умовно були позначені, як квартира №1 та квартира №2). Вказали, що після проведеної в 1996-1997 роках реконструкції будинку №23 по вул. Михайла Фрунзе ( вул. [PERSON]) ніколи і ніким не проводилось прийняття в експлуатацію чи видача свідоцтв про право власності на окремі квартири в будинку №23, а також не існує жодних рішень суду щодо визнання права власності на окремі квартири в будинку №23 за будь-ким зі сторін по справі. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 26.02.2014року підтверджено, що позивачі зверталися 01.07.2013 року до Шевченківською райсуду м. Чернівці та надали з позовом копію рішення Чернівецької міської ради від 27.09.2012 року № 618, тобто, рік тому позивачам було відомо про наявність даного рішення, яке на даний час оскаржується за межами установленого законом терміну. Крім цього, дійсно дане рішення органу місцевого самоврядування є ненормативним актом індивідуальної дії, яка закінчилася в зв'язку з оформленням документації, що само по собі не є порушенням прав позивачів, тобто, на даний час його скасування в судовому порядку, безпідставно за наявності рішення 50 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради № 1034 від 29.11.2014 року про затвердження проекту відведення земельної ділянки та наданням дозволу на оренду. Разом з цим дане рішення є основним предметом розгляду по адміністративній справі. Позовна вимога про визнання недійсним договору оренди № 8712 від 15.01.2014 року земельної ділянки між відповідачами та Чернівецькою міською радою який укладений на підставі рішення Чернівецької міської ради № 1034 від 29.11.2014 року є вторинною та безпосередньо пов'язана з розглядом іншої адміністративної справи. Вважає, що вимоги ст. 391 ЦК України стосуються захисту існуючого права власності, а позивачі надали свідоцтво про право на житло від 01.11.1996 року, яке не відповідає дійсності, що вбачається з довідки Чернівецького КОБТІ № 874 від 17.04.2009 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 08.12.2011 року про самочинну забудову. Тобто, ставиться питання про захист власності, яка повинна бути приведена до проекту чи знесена згідно чинного законодавства оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.376 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Позовні вимоги про приведення земельної ділянки до попереднього стану шляхом знесення залізобетонних колон були зупинені облаштуванням залізобетонних колон та ініційовано клопотання в органі місцевого самоврядування про затвердження проекту відведення 0.0025 га земельної ділянки та надання дозволу на її оренду оскільки наявність такої оренди є необхідною складовою частиною початку будівництва по діючому законодавству. Таким чином, усі позовні вимоги є вторинними відносно проведення будівництва за проектом № 4789 від 1995 року погодженого сторонами та затвердженого рішенням Ленінського РВК м Чернівці № 103/6 від 26.06.1996року. З проекту вбачається наявність залізобетонних стовпів для вільного доступу позивачів до стіни та вікна, яке не заступається як умисно намальоване в технічному паспорті квартири позивачів та згідно акту від 27.06.2014 року Інспекції ДАБК у Чернівецькій області будівництво відповідає вимогам законодавства. Крім цього, інформація довідки Архівного відділу № 181 від 02.06.2014 року стосується рішення Шевченківського райвиконкому № 83/5 від 23.05.2007 року щодо заміни забудовника, а не рішення І996 року про затвердження проекту будівництва, яке не оскаржене. Зміна забудовника залишилась в силі згідно ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 28.05.2009 року. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача, Чернівецької міської ради в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що не має підстав для скасування рішення міської ради від 27.09.2012 року та визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 15 січня 2014 року, так як вони прийняті відповідно до чинного законодавства. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] ( стара назва [PERSON]) в м. Чернівці, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири № 2 в цьому ж будинку. Житловий будинок складається з двох квартир та знятий з балансу міської ради. Рішенням виконавчого комітету Шевченківської районної в місті ради від 23.05.2007 року № 83/5 внесено зміни в рішення виконавчого комітету Шевченківської районної в місті ради від 26.06.1996 року № 103/6 в частині власника квартири № 2 на вул.. Фрунзе, 23, а саме надано дозвіл [PERSON] на перепланування власної квартири з прибудовою. В пункті 1 цього рішення забудовникам запропоновано протягом одного року вирішити питання землекористування та отримати дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції архітектурно-будівельного контролю департаменту, після чого зазначене рішення набирає чинності. Рішенням 19 сесії Чернівецької міської ради У скликання від 30.08.2007 року № 384 [PERSON] надано дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки площею 0, 0025 га на вул.. Фрунзе, 23 в оренду до 1 вересня 2010 року для здійснення та обслуговування прибудови до квартири № 2 на зазначеній вище адресі. Однак, [PERSON] не були виконані умови набуття чинності рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті ради, не вирішено питання землекористування та не отримано дозвіл на виконання будівельних робіт в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту. В серпні 2010 року [PERSON] самовільно без дозвільної та проектної документації розпочала роботи з прибудови до квартири [ADDRESS], за що в серпні 2010 року вона була притягнута до адміністративної відповідальності за ст.. 97 КпАп України Пунктом 9 рішення №1405 Чернівецької міської ради від 26.08.2010 року було відмінено пункт 12 додатку 3 до рішення Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року №384 в частині надання [PERSON] дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки на вул. М.Фрунзе, 23 площею 0,0025 га в оренду до 01.09.2010 р. для здійснення та обслуговування добудови до квартири №2 в зв'язку із не наданням проекту відведення земельної ділянки та конфліктною ситуацією. Однак, не зважаючи на це, рішенням Чернівецької міської ради від 27.09.2012 року №618 були внесені зміни до відміненого пункту 12 додатку 3 до рішення сесії Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року №384, а саме було змінено термін оренди до 01.09.2015 року. 29.11.2013 року Чернівецька міська рада прийняла рішення №1034, яким затвердила проект відведення земельної ділянки площею 0,0025 га в оренду [PERSON], вказуючи як підставу прийняття такого рішення вищевказані рішення міської ради №384 та №618, а також рішення Шевченківської районної в місті Чернівці ради від 23.05.2007 року №83/5 та свідоцтво про право на спадщину від 22.05.2000 року. Рішення Чернівецької міської ради від 30.08.2007 року № 384 є ненормативним актом індивідуальної дії, який не набув чинності, а тому наступне рішення про внесення змін до рішення №384 - є незаконним, таким, що прийнято за межами повноважень і підлягає скасуванню. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 18 серпня 2014 року визнано незаконним та скасоване рішення 42 сесії У1 скликання від 29 листопада 2013 року № 1034 в частині затвердження [PERSON] проекту відведення земельної ділянки площею 0, 0025 га з цільовим призначенням для обслуговування добудови до квартири [ADDRESS] і надання в оренду земельної ділянки, розташованої за даною адресою. В зв»язку із скасуванням цього рішення підлягає визнанню недійсним договір № 8712 від 15.01.2014 року оренди земельної ділянки площею 0,0025 га, що розташована за адресою місто Чернівці, вулиця Аксенина Василя ([PERSON]), 23, укладений між Чернівецькою міською радою та [PERSON]. Що стосується вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серія САМ № 060542) від 17.09.2014 року виданого Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області [PERSON] та [PERSON] та зобов'язання [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок усунути створені ними перешкоди [PERSON] та [PERSON] в користуванні їхньою власністю, зобов'язання [PERSON] привести до попереднього стану земельну ділянку площею 0,0025 м.кв. за адресою місто Чернівці, вулиця Аксенина Василя ([PERSON]), 23, шляхом знесення спорудженої на зазначеній земельній ділянці добудови, суд вважає цю вимогу безпідставною виходячи з наступного. Згідно роз'яснень наданих в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України», відповідно до яких позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, зокрема, власником суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 ЦК України, статтею 103 ЗК України. Відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). Таким чином, [PERSON] та [PERSON], звертаючись до суду з позовом, зобов'язані були довести наявність порушеного їх права власності. За змістом ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За позовом громадянина рішення про знесення самочинної добудови може бути ухвалено на підставі ст. 391 ЦК України у разі доведеності ним відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України факту створення йому перешкод у здійсненні права користування та розпорядженням своїм майном при неможливості усунення цих перешкод в інший спосіб. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд вважає, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами, що проведена відповідачами добудова порушила їх права. Ними також не доведено порушення відповідачами їх прав на земельну ділянку, зайняту добудовою. Як встановлено у справі вказана земельна ділянка належить Чернівецькій міській раді, а не сторонам у справі, крім цього позивачі згідно довідки Чернівецького КОБТІ № 874 від 17.04.2009 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 8 грудня 2011 року здійснили самочинну добудову до своєї квартири № 1, тобто вони є у відповідності до вимог ст. 376 ч. 2 ЦК України особами , які не набули право власності на здійснене ними самочинне будівництво. При цьому суд враховує, що вирішення питання про знесення самочинного будівництва з будь-яких інших підстав можливе лише за позовом органу місцевого самоврядування, який з позовними вимогами до відповідачів не звертався. Відповідачі самочинно розпочали проведення добудови, однак на час постановлення судового рішення закінчили добудову, здали її в експлуатацію та зареєстрували своє право власності на квартиру [ADDRESS], про що свідчить рішення про державну реєстрацію прав від 17 вересня 2014 року № 15868694. Відповідно до ст.212 Цивільного кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.\~\~ З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] не довели, що їх права порушені, а отже відсутні підстави для задоволення їх позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (серія САМ № 060542) від 17.09.2014 року, видане Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області відповідачам [PERSON] та [PERSON], зобов'язання [PERSON] та [PERSON] за власний рахунок усунути створені ними перешкоди [PERSON] та [PERSON] в користуванні їхньою власністю, зобов'язання [PERSON] привести до попереднього стану земельну ділянку площею 0,0025 м.кв. за адресою місто Чернівці, вулиця Аксенина Василя ([PERSON]), 23, шляхом знесення спорудженої на зазначеній земельній ділянці добудови.

Outcome: partial