Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові посилається на те, що з відповідачем вони уклали шлюб 19 грудня 2013 року, який був зареєстрований у відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 255. Від шлюбу у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними виникали непорозуміння, вони не змогли знайти спільної мови, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, він не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у буденному житті, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ним та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Просить суд не надавати їм строку на примирення, їх шлюб розірвати, визначити місце проживання дитини з нею, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. До суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи належним чином повідомлений шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному вебсайті суду. Причини неявки відповідача суду невідомі. Відзив чи заперечення проти позову від відповідача не надходили. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони 19 грудня 2013 року уклали шлюб, який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Хустського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено актовий запис № 255, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7,10). Причиною розірвання шлюбу є те, що сторони є людьми різних характерів та поглядів на сімейне життя. Подружжя втратило повагу один до одного, що виключає примирення між ними. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер та не виконує свого прямого призначення, тому збереження шлюбу є недоцільним і його слід розірвати. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Статтею 160 ч. 1 СК України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Сторони по справі не заявили спір щодо місця проживання їх дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір`ю. Отже, визначаючи місце проживання малолітнього сина сторін [PERSON] , [INFO] , суд, виходячи з положень Декларації прав дитини, вважає за доцільне залиши його проживати з матір`ю [PERSON] . Питання про стягнення з відповідача судового збору слід вирішити за правилами ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved