Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що вони є споживачами послуг, які надаються відповідачем на підставі укладених договорів. Відповідно до Типового договору про надання послуг відповідач зобовязався виконати обовязки, покладені на нього цим договором, а позивач отримати якісні послуги електрозвязку. Типовим договором передбачено забезпечення безперебійного т якісного надання послуг телефонного звязку, при наявності пошкоджень відповідач зобовязався їх ліквідувати у технологічний термін (5 діб). З 04.08.2010 р. телефонні послуги не надаються, пошкодження не ліквідовано. Після трьох діб була подана заявка на ремонт, але відповідач проігнорував її. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, згідно 5.1 договору відповідач несе матеріальну відповідальність перед позивачем за невиконання чи неналежне виконання послуг електрозвязку. 07.07.2011 р. на адресу відповідача було надано заявку на ремонт телефонного звязку, однак, дана заявка та численні звернення були залишені без розгляду. Предмет позову становить вимога про зобовязання відповідача відновити зв'язок по вул. Сєднєва у м. Дніпропетровську. У судовому засіданні позивачі позов підтримали повністю, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просили суд повністю задовольнити поданий позов. Представник відповідача позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні. Відповідно до заперечень відповідача згідно п. 5.3 договору, які з кожним з позивачів були укладені окремо, відповідач не несе відповідальності перед споживачем за невиконання чи неналежне виконання обовязків унаслідок дії непереборної сили та у випадках, передбачених чинним законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікаційних послуг не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобовязань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадення чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених чим Законом. Оскільки вини відповідача у викраденні не має, представник відповідач просив суд відмовити в задоволенні позову повністю. Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Як встановлено судом, позивачі є споживачами послуг, які надаються відповідачем на підставі укладених договорів з кожним з позивачів окремо. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до договору про надання телекомунікаційних послуг Укртелеком відповідно до умов договору зобовязується надавати абоненту загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно переліку та в обсягах, замовлених абонентом, а абонент зобовязується завчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов цього договору. Згідно п. 3.1.1 договору Укртелеком зобовязаний надавати замовлені абонентом послуги цілодобово 365 (366) днів на рік відповідно до Закону України «Про телекомунікації», Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою КМУ від 09.08.2015 р. №720 та інших нормативно-правових актів України; відповідно до п. 3.3.3 даного договору абонент має право на своєчасне отримання замовлених послуг встановленої якості. Як встановлено судом, з 04.08.2010 р. телефонні послуги не надаються через крадіжку розподільчого кабелю звязку, а також зловмисних пошкоджень, що мали місце по вул. Сєднєва у м. Дніпропетровську у період з 01.06.2011 р. по 31.11.2010 р. П. 5.7. зазначеного вище договору передбачено, що Укртелеком не несе майнової відповідальності перед абонентом, передбаченої п. 5.5. договору, унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадення чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються Укртелекомом, або якщо неможливість надання послуг виникли з вини абонента. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій не несуть майнової відповідальності перед споживачами телекомунікаційних послуг за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань з надання телекомунікаційних послуг унаслідок дії непереборної сили (землетрус, повінь, ураган тощо), викрадання чи пошкодження зловмисниками лінійних та станційних споруд, що використовуються оператором телекомунікацій, або з вини споживача у випадках, передбачених цим Законом. Таки чином, зважаючи на те, що сторони за договорами передбачили випадки, за наявності яких відповідач не несе відповідальності за припинення надання телекомунікаційних послуг, та в даній справі встановлено настання такого випадку - крадіжки розподільчого кабелю звязку, а також зловмисних пошкоджень, що мали місце по вул. Сєднєва у м. Дніпропетровську, про що суду у порядку ст.ст. 57-59 ЦПК України були надані докази, підстави для задоволення поданого позову відсутні. Судові витрати компенсувати за рахунок держави (ст.ст. 88 та 215 ЦПК України).

Outcome: dismissed