Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою № 141 в будинку 9 по провулку Комарова, смт. Пісочин Харківського району Харківської області. В обґрунтування своїх вимог зазначили, що вони є власниками вищевказаної квартири, в якій зареєстрована, проте не проживає рідна сестра [PERSON] відповідач по справі [PERSON] В 2008 році відповідач вийшла заміж і з того часу за місцем реєстрації не проживає, квартирою не цікавиться, не бере участі у сплаті комунальних платежів, у квартирі її речей немає. Місцезнаходження її невідоме. Крім того позивачі зазначили, що перешкод у користуванні жилим приміщенням вони відповідачу не чинили. Відповідач добровільно виїхала з квартири. Позивачі [PERSON], [PERSON], належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечували. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення у газеті Слобідський край, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та письмових заперечень проти позову не надала. Представник Харківського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи умови ст.224 ЦПК України, судом розглянуто справу в заочному порядку. У звязку з тим, що розгляд справи відбувся у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності від 21 липня 2010 року, виданого відділом приватизації КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», належить однокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.10, 11). В зазначеній квартирі зареєстрована сестра позивача [PERSON] відповідач [PERSON], що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 19 червня 2015 року (а.с. 15), копією паспорта [PERSON] (а.с. 9) та довідкою Комунального підприємства «Пісочинське виробниче управління житлово комунального господарства» № 900 від 02 червня 2015 року (а.с. 12). Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач з 2008 року не проживає за місцем реєстрації, спірною квартирою не користується, що підтверджується актом депутата Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області [PERSON] № 36 від 02 червня 2015 року (а.с. 13). Поважність причин відсутності відповідача за місцем реєстрації судом не встановлено. З огляду на вищезазначене, вимоги позивачів про визнання відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За положеннями ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved