Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення №003201 від 09.09.1993 року була надана вказана квартира з правом вселення до квартири, як членів його сім'ї, його дружини [PERSON] та сина [PERSON] Відповідач зареєстрований у вказаній квартирі, однак з вересня 2002 року в ній не проживає і його речей у квартирі немає, проте на нього продовжують нараховуватись комунальні платежі, які вимушені сплачувати вони. Позивач [PERSON] в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, а у разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Окрім того, вона надала до суду свідоцтво про смерть позивача [PERSON], який помер [INFO] року, у зв'язку з чим суд уважає за можливе розглядати позовні вимоги лише позивача [PERSON] Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, тому на підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача [PERSON] суд уважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, в судове засідання також не з'явився, але надав письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти задоволення пред'явлених позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, [PERSON] на підставі ордеру на житлове приміщення №003201 від 09.09.1993 року була надана квартира [ADDRESS] з правом вселення до квартири, як членів його сім'ї, його дружини [PERSON] та сина [PERSON] (а.с.9). Відповідач є зареєстрованим у зазначеній квартирі (а.с.12). Судом установлено, що відповідач з вересня 2002 року в зазначеній квартирі не проживає. Крім того, факт не проживання [PERSON] у квартирі [ADDRESS] підтверджується актом від 18.07.2014 року, складеним мешканцями будинку №31 (а.с.11). Відповідно до статті 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку. Статтею 71 ЖК України такі строки встановлені у шість місяців. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно залишив зазначену квартиру, перешкод у проживанні в ній позивачі не спричиняли, більше шести останніх місяців у квартирі відсутній без поважних причин, позовні вимоги знайшли своє підтвердження і позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved