Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Позивачка 29.03.2019 року звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вони із відповідачем перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Від фактичних шлюбних відносин мають спільну доньку, [PERSON] , [INFO] . Зараз вони з відповідачем проживають окремо, дитина знаходиться на її утриманні. Вона має матеріальні труднощі, пов`язані з утриманням дитини. На підставі переліченого просить суд з відповідача стягнути аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, на задоволенні позову наполягає. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині повторно, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наяв-них у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задово-лення позову у повному обсязі, виходячи з наведеного. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження, виданого 27 липня 2017 року Білозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 126, [PERSON] народилась [INFO] , батьком якої зазначено [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . [PERSON] , разом із малолітньою донькою, [PERSON] , [INFO] , фактично мешкають за адресою: [ADDRESS] . Вказане підтверджу-ється довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від № 04 грудня 2018 року № 0000659307, та № 0000659317. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до до-сягнення нею повноліття, до того ж обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. При цьому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. При ухиленні від цього обов`язку, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів. Відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгля-ді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо ро-зміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і пла-тника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Роз-мір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України. Таким чином судом встановлено,що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки, має працездатний вік, тому з урахуванням конкретних обставин справи,

Outcome: approved