Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Високий, вул.Пшеничка, буд.66. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилалися на те, що житловий будинок, розташований за адресою: смт.Високий, вул.Пшеничка, 66 належить позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. В зазначеному житловому будинку, крім позивачів зареєстровані: їх сини [PERSON], [PERSON], малолітня онука [PERSON], а також їх дочка [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON]. Відповідач в будинку не мешкає з 2007 року, її особистих речей та документів в будинку не має, комунальні платежі сплачують позивачі. Позивачі в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити, крім того, у разі неявки відповідача в судове засідання просили ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно і належним чином. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, у світлі вимог\~ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод»\~і положень\~ст.157 ЦПК України, для забезпечення належного балансу процесуальних прав та обов'язків сторін у справі вважає за можливе розглянути позов за відсутності відповідача. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2\~ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область Харківський район, смт.Високий, вул.Пшеничка, 66 належить позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23 серпня 2007 року (а.с.7,8). В зазначеному житловому будинку, крім позивачів зареєстровані: їх сини [PERSON], [PERSON], малолітня онука [PERSON], а також їх дочка [PERSON] разом зі своєю дочкою [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї від 09.12.2016 року (а.с.9,10). Відповідач в будинку не мешкає з 2007 року, її особистих речей та документів в будинку не має, комунальні платежі сплачують позивачі (а.с.10). Відповідач в будинку не мешкає більше 10 років, її особистих речей та документів в будинку не має, комунальні платежі сплачують позивачі, що підтверджується актом обстеження домоволодіння від 22.12.2016 року за участю депутата Височанської селищної ради та сусідів (а.с.11). В судовому засіданні встановлено, що відповідач, являється дочкою позивачів. Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано. Докази, що підтверджують той факт, що позивачі якимось чином перешкоджають відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу /ст.60 ЦПК України/. Відповідач була зареєстрована в зазначеному будинку, як члени сімї власника, тому суд застосовує до правовідносин ст.405 ЦК України. Згідно ст. 405 ЦК України, член сім?ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім?ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідач не являється співвласником вищевказаного будинку, не укладала з власниками договір найму житлового приміщення, тому не має жодних підстав для проживання в спірному будинку та користування ним. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні /ст. 321 ЦК України/. Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Суд розподіляє судові витрати на підставі ст.88 ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved