Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Миргородського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який укладено 20.04.2007року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 290 та стягнути з відповідача кошти на утримання їх неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] народження в розмірі 1/4 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку від заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення нею 23х років за умови, що вона продовжуватиме навчання. Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України допустити до негайного виконання судове рішення в межах суми платежу за один місяць. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 20.04.2007р., та проживала однією сім'єю до квітня 2014р. Це їх перший шлюб. Від цього шлюбу у них мається дочка [PERSON], [INFO] народження, яка після припинення шлюбних відносин проживає з нею, знаходиться на її утриманні та після розривання шлюбу буде проживати з нею. Шлюбні відносини з відповідачем припинено по причині непорозумінь на грунті вживання ним спиртних напоїв, із - за цього виникали сварки, непорозуміння в сім'ї поглиблювались та на даний час втрачені всі духовні та фізичні зв'язки. Вважає що сім'ю зберегти неможливо, бо це суперечить їх інтересам. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, оскільки за період з квітня по жовтень 2014р., фінансова допомога на її утримання надавалась три місяці. Іншим особам відповідач аліменти не сплачує. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]» та уточнила позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини, просила стягнути аліменти з відповідача до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] надав суду письмові заперечення (а.с.34-36), в яких не заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON], не заперечував на даний час проти проживання дитини з позивачкою, не заперечував проти сплати аліментів не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але просив зобов'язати позивачку надавати можливість побачення з дитиною два дні в тиждень та повністю на всіх канікулах з можливістю виїзду у місця відпочинку та до його батьків. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що уточнений в судовому засіданні позов [PERSON] підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб 20 квітня 2007року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 290. Це у сторін перший шлюб. (а.с14) Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою, на даний час спору між сторонами про її місце проживання немає.(а.с.4,15) Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони не заперечували проти розірвання шлюбу, обоє вважають що їх сім'ю зберегти неможливо, а тому суд вважає, що за таких обставин їх шлюб носить формальний характер, а тому його необхідно розірвати. Щодо вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, Судом встановлено, що відповідач є працездатним, має постійне місце роботи. На своєму утриманні інших непрацездатних осіб немає. Таким чином він зобов'язаний утримувати матеріально неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає до негайного виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до частини 1 п.3 статті 5 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року від сплати судового збору звільняються позивачі по позовним заявам про стягнення аліментів. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь Державного бюджету м. Миргорода 243,60 грн. судового збору, від сплати якого була звільнена позивачка [PERSON] при зверненні до суду. В своїх запереченнях відповідач [PERSON] просив суд зобов'язати позивачку надавати можливість побачення з дитиною два дні в тиждень та повністю на всіх канікулах з можливістю виїзду у місця відпочинку та до його батьків. Діючим ЦПК України в ст. 11 передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки відповідач [PERSON] з відповідним позовом до суду не звертався, судом встановлено, та як слідує із його письмових заперечень, що на даний час спору про місце проживання дитини у сторін немає, вказане звернення судом не розглядалось так як не є предметом позовних вимог.

Outcome: approved