Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що відповідно до рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 25.05.2011 року по справі № 2-242/11, кожному із них, а також відповідачу по справі [PERSON], на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, належить по 1/3 частці житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], а також по 1/3 частці земельної ділянки площею 1, 4866 га у межах згідно з планом, що розташована на території Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Оскільки сторони не можуть досягнути згоди щодо володіння та користування спільним майном, а також у зв'язку з тим, що відповідач перешкоджає позивачам користуватися спільною власністю, позивачі звернулись до суду з позовом про виділ в натурі належних їм часток із майна спільної часткової власності. В ході судового розгляду позивачі уточнили позовні вимоги в зв`язку із проведенням судової будівельно-технічної експертизи та просили поділити будинковолодіння відповідно до варіанту № 2 (додаток 2) висновку експертизи, визнавши за позивачем [PERSON] право власності на 53/100 частини спадкового будинковолодіння, виділивши йому у власність частину житлового будинку, до складу якої входить: коридор 1-1 площею 4,4 кв.м.; кімната 1-2 площею 10,5 кв.м.; кімната 1-3 площею 20,9 кв.м.; тераса літ. «а», 1/2 літньої кухні сараю літ. «Б»; 1/2 криниці № 5. За відповідачем [PERSON] визнати право власності на 47/100 частини спадкового будинковолодіння, виділивши їй у власність частину житлового будинку, до складу якої входить: кухня 1-4 площею 13,1 кв.м.; кімната 1-5 площею 15,3 кв.м.; 1/2 літньої кухні сараю літ. «Б»; погріб з шиєю літ. «п/Б»; 1/2 криниці № 5. Також просять стягнути з [PERSON] 22 705 грн. та відповідача [PERSON] - 15 080 грн. на користь позивача [PERSON] в рахунок компенсації за належну їй частку в спадковому будинковолодінні. Та просять розділити між сторонами земельну ділянку за кадастровим номером: 0520682600:01:008:0071, площею 1,4866 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, згідно варіанту № 2 (додаток 4) вищезазначеного висновку експертизи, за яким [PERSON] в натурі виділити частину даної земельної ділянки площею 4 955, 0 кв.м.; [PERSON] в натурі виділити частину даної земельної ділянки площею 4 956, 0 кв.м., та відповідачу [PERSON] - частину даної земельної ділянки площею 4 955, 0 кв.м. (а.с. 133 - 136, 150 - 153). В судовому засіданні під час судового розгляду справи позивачі та їх представник уточнені позовні вимоги підтримали з підстав, вказаних в позові та уточненнях до нього. При цьому пояснили, що спільне користування належним їм майном є неможливим в зв'язку з відносинами, які склалися між ними. На обґрунтування обраного варіанту поділу житлового будинку пояснили, що за висновком експерта будинок неможливо поділити між трьома власниками в натурі, даний варіант обраний з урахуванням матеріального становища сторін та обставин справи, оскільки відповідачка наполягає на проживанні в даному будинку і на отримання компенсації вартості її частки не погоджується, при цьому відповідачка за її словами перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому він є найменш витратним щодо переобладнання приміщень в ізольовані квартири та за ним відповідачка має сплатити найменш можливу суму компенсації. Варіант поділу земельної ділянки, на їх думку також є найбільш зручним для користування кожним із сторін виділеною їм часткою. Відповідачка та її представник в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали частково, а саме не заперечували проти задоволення позовних вимог про поділ в натурі земельної ділянки за обраним позивачами варіантом експертизи, інші позовні вимоги не визнали. При цьому відповідачка пояснила, що вона постійно проживає у вказаному будинку та дійсно між сторонами існують неприязні стосунки, за яких спільне використання майна є неможливим, вона згодна на поділ будинку в натурі виключно в розмірах належних їм часток, тобто по 1/3 частці. Грошову компенсацію в будь-якому випадку сплатити відмовляється, оскільки не має таких коштів, та від мирного вирішення спору також відмовляється, так як вважає, що позивачі неправомірно володіють своєю часткою у спадщині, оскільки мали б відмовитися від неї на користь відповідачки, враховуючи, що спадкодавець за життя забезпечив їх майном. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне уточнений позов задовольнити з наступнх підстав. Так, в судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що позивачам [PERSON], [PERSON], а також відповідачу [PERSON] дійсно належить на праві власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] року, по 1/3 частці житлового будинку з прибудовою, з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS], та по 1/3 частці земельної ділянки площею 1,4866 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 411336 від 06.12.2007 року, згідно рішення Вінницького районного суду від 25.05.2011 року по справі № 2-242/11, яке набуло чинності згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області 04.10.2011 року (а.с. 9 - 10). В будинку проживають відповідачка [PERSON] із членами своєї сім'ї, що не заперечується сторонами. Позивач [PERSON] також має намір проживати в будинку, але через неприязні відносини з відповідачкою вважає за можливе проживати в ньому лише після поділу будинку в натурі, так як на даний час відповідачка з членами своєї родини займають весь будинок. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що не має наміру проживати в спірному будинку, житлом забезпечена, тому погоджується на отримання компенсації вартості її частки від інших співвласників, враховуючи, що поділ будинку в натурі між трьома співвласниками є неможливим. З відносин, які склались між сторонами, дійсно вбачається, що спільне користування майном є неможливим, з чим погодились сторони в судовому засіданні. По справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, згідно висновку якої № 1409 від 16.12.2013 року, відповідно до будівельних норм, які діють на Україні, надати варіанти розподілу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами між співвласниками по [ADDRESS], по 1/3 частині неможливо. Даний житловий будинок можливо розділити в натурі лише на дві частини з грошовою компенсацією третьому співвласнику, відповідно, вказано два можливих варіанти виділу часток будинковолодіння із визначенням розміру компенсації третьому співвласнику, та переліком ремонтно-будівельних робіт, які необхідно буде здійснити співвласникам для виділення часток в натурі. Також вказано три можливих варіанти розподілу земельної ділянки (а.с. 64 - 107). Згідно ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Наявними в справі документами підтверджується наявність саме спільної часткової власності між сторонами по справі на спірне будинковолодіння та земельну ділянку. Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Визначаючись щодо варіантів поділу будинковолодіння, суд вважає, що обставинам даної справи, принципам законності та справедливості відповідатиме варіант № 2 (додаток 2) висновку судової будівельно-технічної експертизи №1409 від 16.12.2013 року, за яким позивачу [PERSON] виділяється частина, визначена експертом першій стороні, а відповідачу [PERSON] - другій стороні, третій стороні - [PERSON] має бути призначена грошова компенсація за належну їй частку у спільному майні. Вартість будинку визначена експертом в розмірі 113 355 грн., відповідно, вартість 1/3 його частини складає 37 785 грн. Зокрема за даним варіантом поділу будинку позивачу [PERSON] виділяється частина житлового будинку літ. «А» площею 35,8 кв.м., до складу якої входить: коридор 1-1 площею 4,4 кв.м.; кімната 1-2 площею 10,5 кв.м.; кімната 1-3 площею 20,9 кв.м.; тераса літ. «а», 1/2 літньої кухні сараю літ. «Б»; 1/2 криниці № 5, вартість якої становить 47 240 грн. Відповідачу [PERSON] виділяється частина житлового будинку літ. «А» площею 28,4 кв.м. до складу якої входить: кухня 1-4 площею 13,1 кв.м.; кімната 1-5 площею 15,3 кв.м.; 1/2 літньої кухні сараю літ. «Б»; погріб з шиєю літ. «п/Б»; 1/2 криниці №5, вартість якої становить 37 475 грн. За умови такого варіанту розподілу будинку позивачу [PERSON] потрібно компенсувати позивачу [PERSON] різницю у вартості отриманої ним частки будинковолодіння, що складає 22 705 грн., а відповідачу [PERSON] потрібно компенсувати позивачу [PERSON] - 15 080 грн. Перешкод для встановлення судом такого варіанту розподілу будинку в судовому засіданні не встановлено та суд звертає увагу, що відповідач не погоджується при будь-якому варіанті сплатити грошову компенсацію, посилаючись на відсутність коштів, при цьому наполягає на проживанні в даному будинку та від отримання грошової компенсації її вартості відмовляється, та за даним варіантом розподілу будинку відповідачка зобов'язана сплатити найменш можливий розмір компенсації, крім цього даний варіант потребує найменших будівельних робіт, які необхідно провести при розподілу житлового будинку. Позивачка ж [PERSON] надала згоду на отримання грошової компенсації вартості її частки. Враховуючи обставини справи, вищевказані та доведені в судовому засіданні, суд вважає необхідним виділити в натурі позивачу [PERSON] вищезазначену частину будинковолодіння та визнати за ним право власності на 53/100 частки житлового будинку з господарськими приміщеннями, іншу частину будинковолодіння виділити відповідачу [PERSON] та визнати за нею право власності на 47/100 частки житлового будинку з господарськими приміщеннями. На підставі вищевказаного висновку судової експертизи необхідно зобов'язати співвласників [PERSON] та [PERSON] виконати будівельні роботи, необхідні при розподілу житлового будинку, а саме закласти дверний отвір між кухнею 1 - 4 і кімнатою 1 - 2. Також слід стягнути з [PERSON] 22 705 грн., а з [PERSON] - 15 080 грн., на користь [PERSON] грошової компенсації вартості належної їй частки в житловому будинку з господарськими приміщеннями, що розташований в [ADDRESS] Щодо розподілу між сторонами земельної ділянки площею 1, 4866 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Лаврівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що належить сторонам в рівних часках по 1/3 кожному, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає в тому числі при прийнятті спадщини двома або більше особами. Згідно ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Так, визначаючись щодо варіантів виділу в натурі відповідних часток належної сторонам земельної ділянки суд враховує, що дана вимога визнана відповідачем та жодних заперечень щодо виділу співвласникам належних їм часток із складу земельної ділянки за варіантом № 2 (додаток 4) висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1409 від 16.12.2013 року немає, тому позивачу [PERSON] слід виділити в натурі як першому співвласнику земельну ділянку площею 4 955, 0 кв.м.; [PERSON] виділити в натурі як другому співвласнику земельну ділянку площею 4 956, 0 кв.м. та [PERSON] виділити в натурі як третьому співвласнику земельну ділянку площею 4 955, 0 кв.м. Та визнання відповідачем в цій частині позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір за розглянутими судом позовними вимогами, згідно наявних доказів вартості предметів позову, складає 1 441, 28 грн., дані витрати згідно відповідних квитанцій були понесені [PERSON] (а.с. 1, 57, 148), крім того, матеріалами справи підтверджені витрати на правову допомогу [PERSON] в сумі 3 000 грн. (а.с. 29), які враховуючи тривалість такої допомоги відповідають граничним розмірам компенсації таких витрат, на підтвердження інших судових витрат відповідних квитанцій суду не надано. Тому враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідачки на користь позивача [PERSON] слід стягнути 4 441, 28 грн. на відшкодування понесених ним і документально підтверджених судових витрат. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved