Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], яка також діє від імені малолітньої дитини [PERSON] про визнання їх втратившими право користування житловим приміщенням я, треті особи Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Служба у справах дітей Виконкому Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], яка має малолітню дитину [PERSON] з січня 2013 року вони була зареєстрована у спільній квартири. У серпня 2013 року - виїхала з їх квартири, забрала свої речі, вийшла заміж та змінили прізвище на Прокопович. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] яка також діє від імені малолітньої дитини [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином в установленому законом порядку, про місце, час розгляду справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. Представники третіх осіб Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в особі [PERSON]; Служби у справах дітей Виконкому Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу, в особі [PERSON] у судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, та просили суд прийняти рішення згідно чинного законодавства та в інтересах дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності № Ж-2211 виданого 28.08.1993 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Криворізької міської [PERSON] народних депутатів, згідно з розпорядженням № Ж 2696 від 06.09.1993 року, та відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.09.2013 року серії ВТМ № 399328 та ВТМ № 399328, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], позивачі по справі [PERSON], [PERSON], є власниками квартири за адресою: м. Кривий Ріг вулиця Лисяка б. 12 квартира 25. В квартирі, яка розташована за адресою м. Кривий Ріг вулиця Лисяка б. 12 кв. 25, зареєстровані: позивачі по справі [PERSON], [PERSON], та відповідач [PERSON], та малолітня дитина [PERSON]. Позивач [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], у якої є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], та були однієї родиною з січня 2013 року. Відповідач [PERSON] разом із своєю донькою, у серпні 2013 року забравши особисті речі з вказаної квартири виїхала, і з того часу її місце перебування невідомо. Відомо, що вона вийшла заміж та змінила прізвище на Прокопович. Незважаючи на вищевказані обставини з реєстраційного обліку відповідач не знята, по теперішній час вона та її неповнолітня дитина, є зареєстрованими у спірній квартирі, в зв'язку з чим позивачі [PERSON], [PERSON] мають додаткові витрати зі сплати комунальних послуг за відповідача. В відповідності до вимог ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Вважаючи, що відповідач добровільно знятися з реєстраційного обліку в вказаній квартирі не бажає, хоча в ній не проживає протягом більше ніж два роки, має інше фактичне місце проживання, позивачі змушені звернутися до суду з позовом про визнання відповідача [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] такими особами, що втратили право користування житловим приміщенням. Згідно ч.2 ст.386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що при зазначених обставинах позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved