Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], звернулися в суд з позовом про визнання незаконним та скасування рішення Вижницької міської ради №136/2-22/12 від 21.09.2013 року, визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку, зобов'язання вчинити певні дії до відповідачів Вижницької міської ради, [PERSON], де третьою особою без самостійних вимог на стороні позивачів є відділ Держземагенства у Вижницькому районі. Посилаються на те, що [PERSON] проживає з 1972 року в [ADDRESS] у власному житловому будинку, який був збудований у 1962 році. Протягом всього часу свого проживання за вказаною адресою користувалася землею загального користування (стежкою) по якій ходила з вул.Берегометська до свого будинковолодіння та навпаки від свого будинковолодіння виходила на [ADDRESS]. Стежка проходила біля будинковолодіння та земельну ділянку, яка на даний час належить [PERSON], нею користувалися усі. У травні 2012 року [PERSON] з дружиною [PERSON] без дозволу завалили її дерев'яну огорожу (приблизно 20,5 м), яка була у доброму стані, бужарню та надвірну піч, що унеможливлює користуватись ними. Крім того, [PERSON] без належних документів забив бетон на огорожу (бетонну бровку довжиною приблизно 20,5 м), чим захопив частину її земельної ділянки. У червні 2013 року [PERSON] перекрив землю загального користування (стежку), а саме на стежці забив бетонну огорожу висотою приблизно 1,0 м, шириною приблизно 40 см, довжиною приблизно 3 м. Через такі дії [PERSON] вона не може заходити до свого будинковолодіння з боку вул.Берегометська, крім того, вона стежкою іде на город та інші сусіди користуються даною стежкою. З метою врегулювання конфлікту з [PERSON] зверталась до нього, на що останній сказав, що дану земельну ділянку йому надала міська рада і, що він має державний акт на землю. На її звернення, Вижницька міська ради, відповіді не надала. Наприкінці грудня 2013 року дізналась, що відповідно до рішення Вижницької міської ради від 21.09.2012 року №136/2-22/12 [PERSON] було надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель запасу міської ради несільськогосподарського призначення (кам'янисті місця, колишній господарський двір комунального будинку). Саме на частині цієї земельної ділянки, яка надана [PERSON] і пролягала стежка, яка відносилася та відноситься до земель загального користування. Підписуючи акт встановлення і погодження меж земельної ділянки, та передачі і прийому її в натурі (на місцевості), її запевнили представники міської ради, що межа земельної ділянки, яка надається [PERSON] буде проходити повз стежку і що до її будинку буде збережена існуюча стежка, при цьому будь-яких межових знаків не встановлювалося та їй не показували схему встановлення меж земельних ділянок, межових знаків немає і досі. Акт встановлення і погодження меж не підписаний міським головою [PERSON], а підписаний іншою особою та зазначено, що земельна ділянка, яка надається [PERSON] межує з землями загального користування. Позивачка [PERSON] зазначила, що є власником земельної ділянки, яка знаходиться по [ADDRESS] 04.06.2007 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧВ №042255, року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010781000101. Згідно плану меж земельної ділянки її земельна ділянка межує від т.Б до т.В з землями загального користування (стежка), якою понад 65 років користувалися жителі будинку [ADDRESS] у тому числі і її сім'я,а також позивачка [PERSON] Вважає, що земельна ділянка [PERSON] згідно проекту відведення накладається на суміжні земельні ділянки, чим порушуються права суміжних землекористувачів, що є додатковою підставою для скасування державного акта. Зазначили, що відповідно до рішення Вижницької міської ради від 12.11.2009 року № 81-22/09 «Про погодження місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки» [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] саме за рахунок земель запасу міської ради несільськогосподарського призначення (кам'янисті місця, колишній господарський двір комунального будинку), а не за рахунок земель загального користування (стежки). Просять визнати незаконним та скасувати рішення Вижницької міської ради Чернівецької області від 21.09.2012 року №136/2-22/12 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №754944 від 24.12.2012 року та зобов'язати [PERSON] знести за свій рахунок збудовану ним на землях загального користування (стежка) бетонну споруду, яка закриває прохід з [ADDRESS] та до житлового будинку [PERSON], який знаходиться у [ADDRESS]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, показала, що стежкою користувалась постійно. [PERSON] без її згоди завалив її огорожу, пошкодив надвірну піч. Через те, що [PERSON] забив на стежці фундамент, до її будинку не можуть пройти сусіди, вона не може користуватись стежкою, священник щоб освятити хату не міг пройти до її будинку, що створює їй незручності. Просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що основний захід до її будинку веде через стежку. На даний час на стежці забито фундамент, через що позивачка, вона та її сім'я не можуть нею користуватись. Просила задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, показав, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0909 га, яка розташована в [ADDRESS], що підтверджується державним актом. У державному акті, кадастровому плані виданими [PERSON] зазначено, що від т.Б до т.В земельна ділянка межує із землями загального користування (стежка). [PERSON] була надана частина земельної ділянки із земель загального користування, що підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи №634 від 12.08.2014 року, де зазначено, що фактична площа 0,0600 га земельної ділянки [PERSON] складається з земель запасу міської ради - 0,0587 га та земель загального користування (стежки) - 0,0013 га. Просив задовольнити позовні вимоги. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав, посилався на обставини, викладені в запереченні на позов, зазначав, що [PERSON] є неналежним позивачем, оскільки вона не являється власником будь-якої земельної ділянки та не має у приватній власності земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та належних до нього господарських будівель та споруд. Посилання [PERSON] на те, що він у 2012 році завалив дерев'яну огорожу, бужарню та надвірну піч вважає безпідставними, оскільки будь-яких доказів, які б підтвердили даний факт не надано. Рішенням Вижницької міської ради 30 сесії IV-го скликання від 21.03.2006 року йому надано згоду на виготовлення матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS], за рахунок запасу земель міської ради несільськогосподарського призначення (забудовані землі), на умовах безоплатної передачі у приватну власність. Крім того, так звана стежка проходила по території, де [PERSON] незаконно, без відповідного дозволу, спочатку побудувала житловий будинок, а потім прибудувала котельню, чим повністю перегородила [PERSON] можливість користуватися стежкою, що підтверджується державним актом Серія ЧВ №042255 від 04.06.2007 року, який виданий [PERSON], з якого видно, що житловий будинок, який належав [PERSON] знаходився зовсім на іншому місці, а саме посередині земельної ділянки. [PERSON] будинок розвалила та побудувала новий будинок в іншому місці, змістивши його в сторону його земельної ділянки та побудувала новий житловий будинок на місце, де була стежка, якою користувалась [PERSON] Як вбачається із Державного акта про право власності Серія ЧВ 042255 від 04 червня 2007 року, який виданий позивачці [PERSON], земельна ділянка [PERSON] межує із від точки А до точки Б із землями загального користування на відстані більше 16 метрів, а саме із дорогою - вулиця Берегометська, яка є дорогою державного значення Р62. Крім того, позивачка [PERSON] має доступ до земель загального користування - стежка на відстані більше ніж 37 метрів із точки Б до точки В. Вижницька міська рада рішенням сесії VI скликання № 129-10/11 від 13 липня 2011 року незаконно передала [PERSON] землі загального користування (стежку) та таким чином позбавили його доступу до належної йому на праві власності земельної ділянки згідно державного акта Серія ЯМ №754944. Вважає, що саме позивачка [PERSON] є правопорушником. Просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, надав доповнення до заперечення відповідача [PERSON], де зазначив, що [PERSON], не приватизувала земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та не виготовила державний акт про право власності на землю, крім того, має заїзд до свого господарства із [ADDRESS] а саме до господарства, з якому вона проживає є дорога. Позивачка [PERSON] не являється власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS], Чернівецької області. Із технічної документації по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташована в [ADDRESS] Чернівецької області, яка виготовлена фірмою «Здвижин», замовник [PERSON], в тому числі із кадастрового плану та карточки прив'язки межових знаків земельної ділянки, вбачається, що житловий будинок, та належна до нього допоміжна господарська споруда, знаходились зовсім іншому місці. Позивачка [PERSON] без дозволу контролюючих та дозвільних органів, розібрала житловий будинок та господарську споруду та розмістила в самій межі своєї земельної ділянки. Згідно генерального плану від 18.11.1954 року, ніякої стежки ніколи не було. Із протоколу погодження меж від 23 травня 2006 року, вбачається, що межі не погоджені із суміжним межівником - [PERSON] З інвентарних справ [PERSON] та [PERSON] вбачається, що в генеральних планах (схемах) забудови житлових будинків в [ADDRESS] та №14 з 1952 року по даний час не передбачено стежку загального користування. Крім того, житловий будинок [PERSON] позначений літ. В за адресою [ADDRESS] - самовільно збудований. Просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, зазначив, що при виділенні земельної ділянки [PERSON], Вижницькою міською радою були дотримані вимоги діючого на той час Земельного кодексу України, надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS], за рахунок земель міської ради несільськогосподарського призначення (камянисті місця, колишній господарський двір комунального будинку), на умовах безоплатної передачі у приватну власність. В технічній документації [PERSON] надав висновки спеціалізованих земвлепорядних та архітектурних організацій, акт встановлення і погодження меж земельної ділянки, та передача і прийом її в натурі (на місцевості), який погодили і суміжні власники, зокрема [PERSON] та [PERSON] Внаслідок чого, на сесії Вижницької міської ради у відповідності до ст.118 ЗК України був затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої в [ADDRESS], площею 0,06 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель запасу міської ради несільськогосподарського призначення (кам'янисті місця, колишній господарський двір комунального будинку). Просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи [PERSON] позовні вимоги визнав, зазначив, що у технічній документації [PERSON] значиться стежка. Стежка відноситься до земель загального користування, а тому приватизації не підлягає. Вважав, що необхідно відновити межові знаки на землях [PERSON] та призначити судову земельно-технічну експертизу. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що у 2011 році проводив геодезичні роботи, стежка була поза межею [PERSON], на даний час там розташована котельня [PERSON] При погодженні меж із суміжними землекористувачами була присутня [PERSON], яка підписала акт погодження меж, на земельній ділянці [PERSON] котельні не було. вона заперечень не мала. Межові знаки забили. На час проведення огляду стежка частково входить в межі земельної ділянки по державному акту [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є дружиною [PERSON] На звернення її чоловіка [PERSON] до Вижницької міської ради, йому дали дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки розташованої в [ADDRESS], площею 0,06 га. У 2011 році були погоджені межі земельної ділянки та забиті межові знаки. На наступний день межові знаки були знищені, однак відносно цього акт не складали. За межі виділеної земельної ділянки [PERSON] не виходив. На стежці у кінці 2012 року [PERSON] добудувала котельню, через що перегородила прохід по стежці. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що постійно приходив в гості до [PERSON] до будинку по стежці. У лютому 2014 року на стежці побачив бетон під паркан, через який неможливо пройти до будинку [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] дав покази аналогічні [PERSON] В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що проживав по [ADDRESS]. Постійно користувався стежкою, яка проходила від дороги до будинку [PERSON] На даний час на стежці [PERSON] забив фундамент, яким перегородив стежку. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що з 1998 року перебуває у дружніх стосунках з [PERSON] та часто приходить у гості. До будинку [PERSON], в якому проживає [PERSON] по [ADDRESS] була стежка по якій вона завжди вільно проходила. У травні 2013 року коли йшла до [PERSON], то на стежці побачила залитий бетон під паркан, через який неможливо пройти до будинку [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], представників позивачів [PERSON], [PERSON], представника відповідача [PERSON], відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], свідків, дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В числі передбачених способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством , і перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Питання регулювання земельних відносин, відповідно до п. 34 ч. 1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Відповідно до ст.77 ч.2 Закону України «Про місцеве самоврядування», спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку. Згідно рішення Вижницької міської ради 30-ої сесії IV-скликання від 21.03.2006 року міська рада вирішила дати згоду [PERSON] на виготовлення матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS], за рахунок запасу земель міської ради несільськогосподарського призначення (забудовані землі), на умовах безоплатної передачі у приватну власність. Згідно рішення Вижницької міської ради 22 сесії V-го скликання №81-22/09 від 12.11.2009 року міська рада вирішила погодити [PERSON] місце розташування земельної ділянки площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] за рахунок запасу земель міської ради несільськогосподарського призначення (кам'янисті місця, колишній господарський двір комунального будинку) на умовах безоплатної передачі у приватну власність та дала дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки. Як вбачається з технічної документації щодо підготовки і видачі державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] в акті встановлення і погодження меж земельної ділянки та передача і прийом її в натурі (на місцевості) від 21.08.2011 року вбачається, що земельна ділянка [PERSON] межує із землями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], із землями запасу міської ради та землями загального користування. Згідно кадастрового плану земельної ділянки для будівництва жилого будинку, господарських будівель та споруд [PERSON], яка знаходиться в м.Вижниця [ADDRESS], Чернівецької області вбачається, що т.Б - землі загального користування (стежка), т.В - землі запасу міської ради, т.Г - землі [PERSON], т.Д - землі запасу міської ради, т.Е - землі [PERSON], т.Є - землі [PERSON], т.А - землі [PERSON] Згідно рішення Вижницької міської ради Чернівецької області від 21.09.2012 року №136/2-22/12 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» вбачається, що міська рада вирішила - затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої в [ADDRESS], площею 0,06 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель запасу міської ради несільськогосподарського призначення (кам'янисті місця, колишній господарський двір комунального будинку). Надати [PERSON] безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0,06 га по [ADDRESS], для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу міської ради несільськогосподарського призначення (кам'янисті місця, колишній господарський двір комунального будинку). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ №754944 від 24.12.2012 року вбачається, що [PERSON] на підставі рішення від 21 вересня 2012 року №136/2-22/12 22 сесії 6 скликання Вижницької міської ради є власником земельної ділянки площею 0,0600 га, яка розташована в м.Вижниця [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Згідно опису меж земельної ділянки, від А до Б землі загального користування (стежка), від Б до В землі запасу міської ради, від В до Г землі [PERSON], від Г до Д землі запасу міської ради, від Д до Е землі [PERSON], від Е до Є землі [PERSON], від Є до А землі [PERSON] Судом також встановлено, що на замовлення [PERSON] у 2006 році фірмою «Здвижин» було виготовлено технічну документацію по виготовленню державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, розташованої в [ADDRESS], Чернівецької області, що підтверджується копією технічної документації. Згідно кадастрового плану земельної ділянки [PERSON], яка знаходиться в [ADDRESS], Чернівецької області, загальна площа 0,0909 га вбачається, що від Б до В - землі загального користування (стежка). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЧВ №042255 виданого 04.06.2007 року - [PERSON] на підставі рішення Вижницької міської ради 4 сесії 5 скликання №72-4/06 від 22.09.2006 року є власником земельної ділянки площею 0,0909 га у межах згідно з планом, яка розташована в [ADDRESS], Вижницького району Чернівецької області, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ВВЕ №259427, виданого 25.06.2004 року державним нотаріусом Вижницької державної нотаріальної контори, вбачається, що спадщину, яка складається з житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] Чернівецької області, після смерті [PERSON], який помер [INFO] року прийняла його дружина - [PERSON] Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4446147 від 14.08.2004 року вбачається, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину/ВВЕ/259427/25.06.2004 року є власником житлового будинку, що розташований в [ADDRESS] Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи №634 від 12.08.2014 року вбачається, що фактичний розмір (площа) земельної ділянки [PERSON] за адресою [ADDRESS] складає 0,0600 га. Фактичні лінійні розміри земельної ділянки, яка належить на праві власності [PERSON] відповідають лінійним розмірам земельної ділянки зазначеної в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯМ№754944 від 24.12.2012 року. Фактична площа 0,0600 га земельної ділянки [PERSON] складається з земель: землі запасу міської ради - 0,0587 га та земель загального користування (стежки) - 0,0013 га. Як видно з ситуаційного плану розташування земельних ділянок, частина площі земельної ділянки, яка знаходиться у власності [PERSON], що розташована в [ADDRESS] надана за рахунок земель загального користування (стежки). Відповідно до складеного ситуаційного плану розташування земельних ділянок по фактичному користуванню та згідно державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] серії ЧВ№042255 кадастровий номер 7320510100:01:002:0213 та серії ЯМ №754944 кадастровий номер 7320510100:01:002:0842, земельна ділянка яка надана у власність [PERSON] накладається на землі загального користування (стежку). В умовних позначеннях виготовленого ситуаційного плану розташування земельних ділянок по фактичному користуванню та згідно державних актів на право власності на земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] серії ЧВ №042255, кадастровий номер 7320510100:01:002:0213 та серії ЯМ№754944, кадастровий номер 7320510100:01:002:0842 наданий фрагмент земельної ділянки (стежки) на яку накладається земельна ділянка [PERSON] прямокутної форми з сторонами 1,50 і 8,50, площею 0,0013 га. В матеріалах справи (а.с.11-14) в проекті землеустрою, що до відведення земельної ділянки у власність для будівництва жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в м.Вижниця [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності серії ЯМ №754944 кадастровий номер 7320510100:01:002:0842 не встановлено зміщення земельної ділянки відносно фактичного її місце розташування порівняно з тим, як вона відображена у проектній документації. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом. Згідно ст. 19 ч.2 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ст.152 ч.3 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.1, 2 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також землі ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності. Відповідно до п.а ч.3 ст.83 ЗК України, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Згідно ст.21ч.2 ЦК України Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що рішенням двадцять другої сесії шостого скликання Вижницької міської ради Чернівецької області №136/2-22/12 від 21 вересня 2012 року в частині надання [PERSON] земельної ділянки у власність площею 0,0013 га., цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд за рахунок земель запасу міської ради несільськогосподарського призначення, що розташована в м.Вижниця, [ADDRESS], Чернівецької області порушуються права позивачів [PERSON], [PERSON] щодо користування стежкою, яка відноситься до категорії земель загального користування, що підтверджено висновком судової земельно-технічної експертизи №634 від 12.08.2014 року та дослідженими доказами по справі. Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Згідно п.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Згідно ст. 378 ЦК України, право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. За таких обставин, суд вважає, що виданий на ім'я [PERSON] на підставі рішення двадцять другої сесії шостого скликання Вижницької міської ради Чернівецької області №136/2-22/12 від 21 вересня 2012 року, державний акт серії ЯМ №754944 від 24.12.2012 року кадастровий номер 7320510100:01:002:0842, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, необхідно визнати недійсним в частині посвідчення права власності на земельну ділянку площею 0,0013 га, яка розташована в м.Вижниця, [ADDRESS], Чернівецької області, та виділена в натурі згідно плану, який зазначений в цьому державному акті, згідно умовного позначення ситуаційного плану висновку експертизи №634 від 12.08.2014 року. Відповідно до положень ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом… відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав і запобіганню вчиненню дій що порушують права або створюють небезпеку порушенню прав. Відповідно до ст.7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, із змінами внесеними згідно з постановою пленуму ВСУ №2 від 19.03.2010 року, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] на землях загального користування (стежка) побудував бетонну споруду, яка закриває вхід до господарств [PERSON] та [PERSON], тим самим порушив їх права на користування стежкою, тому суд вважає за необхідне зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок бетону споруду, що розташована на земельній ділянці загального користування площею 0,0013 га. за адресою м.Вижниця, [ADDRESS], Чернівецької області. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів Вижницької міської ради, Чернівецької області, [PERSON] на користь позивачів [PERSON], [PERSON] понесені судові витрати та витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи. На підставі ст.ст. 83 ч.1,2, 83 ч.3 п.а, ст.ст.126, 152 ч.3, ст.155 ч.1 Земельного кодексу України, ст.ст.16, 21, 378, 393 ЦК України,

Outcome: partial