Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, а саме, просить стягувати з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує тим, що рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 29.05.2007 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян. Однак, стягуваних коштів недостатньо для належного утримання та виховання сина, який потребує належного догляду. У звязку із цим, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів, шляхом стягнення з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач заперечував проти задоволення позову пояснивши наступне, що наказом Ружинського районного суду від .30.10.2017 року відповідачем сплачуються аліменти на користь [PERSON] на утримання шести неповнолітніх дітей, що підтверджується копією наказу. Заробітна плата складає 4200 грн. на місяць, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою про зарплату.З 29.11.2017р. він працює у ФОП [PERSON] менеджером. Постійної роботи та стабільного доход ФОП не приносить. За 2017 рік отримано прибутку -12582,28 грн., що підтверджується копіями книги ( обліку) доходів та витрат (книга прошита, пронумерована, зареєстрована в ДПІ, сума доходів задекларована в річному звіті). З прибутку було нараховано податку 2453-грн. Чистого доходу лишається 10129,28 грн. за 2017 рік. Від держави сім'я відповідача отримує допомогу у розмірі 3296,67 грн. на місяць, що складає 549,45 грн. на одну дитину на місяць, що підтверджується довідкою з відділу нарахувань та здійснення соціальних виплат. В 2017 рік він був зареєстрований у Ружинському РЦЗ (біржа), де отримував матеріальну допомогу в розмірі 499,06 грн. на місяць, що підтверджується довідкою з РЦЗ. При цьому щомісяця перераховував позивачці аліменти у розмірі 600 грн. Працювати минулого року не зміг через стан здоров'я. Ще у позивача в м.Одеса проживає старша донька [INFO], яка також дуже хворіє і якій по можливості допомагає. Враховуючи вищевказані докази, середній дохід на дітей від [PERSON] складає 799.45 грн. в місяць на одну дитину, при прожитковому мінімумі 1860 грн. на одну дитину в місяць. Решта заробітної плати 2100 грн. витрачається на сім'ю з 8 осіб та по можливості незначну допомогу старшій донці. В задоволенні позовних вимог просив відмовити. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини. Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від від 29.05.2007 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з 02.04.2007 року і до досягнення сином повноліття. Згідно довідки від 05.10.2017 р. № 4294 Ружинської селищної ради вбачається, що малолітній син [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні та вихованні матері. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положеньст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст. 184СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.183,184 СК України. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3ст. 181СК України).Стаття 192 СК Українитільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК Українивідносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист. 192 СК Українизміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 12,82 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку дитини, збереження її здоров'я, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини. При цьому, суд також виходить з того, що з моменту постановлення судом рішення про стягнення аліментів з відповідача розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років суттєво збільшився, і дохід отримуваний позивачем не дає їй змоги належним чином забезпечити утримання дитини. Відповідач є працездатною особою, він не перебуває на обліку як безробітній. Щодо доводів відповідача стосовно того, що у зв'язку із одруженням та народженням дітей у нього змінилось матеріальне становище та збільшилась кількість утриманців суд зазначає, що одруження та народження дітей не є обставинами, які призводять до погіршення майнового стану платника аліментів і не можуть погіршувати становище дітей, які проживають окремо від батька. А тому, приходить до висновку, що в даному випадку розмір стягуваних з відповідача аліментів не повинен бути нижчим, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а обов'язок батьків щодо утримання дітей є однаковим для обох. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, відсутність у позивача коштів на утримання дитини, вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог та зміни розміру стягнення визначених раніше судом аліментів, а тому, слід стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO], щомісячно 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття сина [PERSON] до 10.06.2023 року, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved