Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-20 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], 02 лютого 2015 року звернулись до суду із позовною заявою, де просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованій у місті Кременчуці по провулку Залізничному, будинок 21, на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок 23, згідно встановленої межі, затвердженої генеральним планом схемою земельної ділянки земельного кадастру від 23 січня 1954 року; встановити наступний порядок користування земельною ділянкою, виділивши [PERSON] та [PERSON] по земельній ділянці спільного користування 50,5 кв.м, по земельній ділянці під будинком 42,6 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 151,4 кв.м, а всього 244,5 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано зеленим кольором); [PERSON] виділити по земельній ділянці спільного користування 90,9 кв.м, по земельній ділянці під будинком 80,8 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 268,4 кв.м, а всього 440,1 кв.м ( в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано жовтим кольором); [PERSON] виділити по земельній ділянці спільного користування 60,6 кв.м, по земельній ділянці під будинком 52,3 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 180,5 кв.м, а всього 293,4 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано синім кольором); земельну ділянку площею 202 кв.м залишити в спільному користуванні співвласників для їх проїзду та проходу до квартир та господарських будівель (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано червоним кольором). Свої вимоги позивачі мотивували тим, що [PERSON] на праві власності належить 9/40 частин житлового будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці в порядку спадкування на підставі судового рішення від 17 листопада 2004 року, та 9/40 частин вказаного будинку на підставі договору дарування від 18 грудня 2008 року; позивачу [PERSON] належить 3/10 частин житлового будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці на підставі договору дарування від 26 липня 2013 року; відповідачу [PERSON] належать 5/24 частини вказаного житлового будинку; [PERSON] належать 1/24 частина вказаного житлового будинку. Позивачі зазначають, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2011 року зобовязано [PERSON] та [PERSON] за їх рахунок знести самочинно збудовану літню кухню літ. «Ф» та мансарду літ. «Фмс», однак після часткового знесення літньої кухні та мансарди відповідачі порушили межі користування земельною ділянкою, яка відведена у спільне користування власників будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], встановивши на не знесеному монолітному фундаменті металевий паркан. Таким чином, яка зазначають позивачі, відповідачі захопили частину належної співвласникам земельної ділянки та тим самим зменшили земельну ділянку, на якій розташований будинок №21 на 11 м, збільшивши розмір земельної ділянки , на якому розташований будинок №23. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 01 квітня 2015 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням, постановленим за наслідками розгляду спарви за скаргами [PERSON] на постанови державного виконавця Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ від 27 листопада 2014 року про закінчення виконавчого провадження. Ухвалою суду від 03 липня 2015 року провадження у справі відновлено. В ході розгляду справи, а саме 16 липня 2015 року позивачі подали до суду уточнену позовну заяву, згідно якої додатково просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованого на земельній ділянці за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №21 на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №23, згідно площі, зазначеної в рішенні Кременчуцької міської ради №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року. На підставі клопотання [PERSON] про призначення та проведення судово-технічної експертизи ухвалою суду від 13 жовтня 2015 року призначено по справі відповідну експертизу, провадження у справі зупинено. 27 січня 2016 року провадження у справі відновлено у звязку із надходженням повідомлення про неможливість надання висновку комплексної судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи. Ухвалою суду від 22 лютого 2016 року призначено по справі судово-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 05 серпня 2016 року провадження у справі відновлено у звязку із надходженням до суду висновку комісійної судової земельно-технічної експертизи. 02 вересня 2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] подали до суду додаткову позовну заяву, згідно якої просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованого на земельній ділянці за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №21 на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №23, згідно площі, зазначеної в рішенні Кременчуцької міської ради №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року; привести збудовані вбиральні, септики, фільтруючі колодязі та вигрібні ями по провулку Залізничному, будинків №21 та №23 у відповідності до державних будівельних норм. Ухвалою суду від 14 листопада 2016 року по справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 13 лютого 2017 року провадження у справі відновлено. На підставі клопотання позивача [PERSON] ухвалою суду від 03 березня 2017 року призначено по справі додаткову судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі зупинено. 13 червня 2017 року провадження у справі відновлено у звязку із надходженням до суду висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи. Згідно заяви від 21 червня 2017 року, позивачі, [PERSON] та [PERSON], відмовились від позовних вимог в частині зобовязання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом перенесення незаконно побудованого паркану з земельної ділянки, розташованого на земельній ділянці за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №21 на відповідне місце земельної ділянки, розташованої за адресою: місто Кременчук, провулок Залізничний, будинок №23, згідно площі, зазначеної в рішенні Кременчуцької міської ради №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року. Ухвалою суду від 10 листопада 2017 року \~позовну заяву [PERSON], [PERSON]до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та визначення порядку користування нею - залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме для уточнення остаточних позовних вимог, та конкретизації позовних вимог в частині приведення збудованих вбиральні, септиків, фільтруючих колодязів та вигрібних ям по провулку Залізничному, будинків №21 та №23 у відповідність до державних будівельних норм зазначити до яких саме державних будівельних норм їх треба привести у відповідність, та в який спосіб. На виконання вказаної ухвали суду 01 грудня 2017 року до суду була надана уточнена позовна заява, згідно якої позивачі остаточно просили суд ухвалити рішення, яким зобовязати відповідачів, [PERSON] та [PERSON], усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом демонтування вбиральні душ літ. «Х», що не відповідає вимогам таблиці п. 3.2а*, п. 3.25а* ДБН 360-92* «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», та вигрібної ями «ІІ» на земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, яка не відповідає вимогам п. 3.25б* ДБН 360-92*, п. 10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 та п. 2.21 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць». В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги в редакції позовної заяви від 01 грудня 2017 року підтримав, просив їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги в останній редакції підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справу, не надала до суду пояснень про причини неявки. Відповідачі, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не надали до суду пояснень про причини неявки. Представник відповідачів [PERSON], [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги в останній редакції від 01 грудня 2017 року визнав, не заперечував проти їх задоволення, одночасно вважаючи вимоги до відповідача [PERSON] безпідставними, оскільки він не є власником спірної земельної ділянки. Представник третьої особи, Кременчуцької міської ради Полтавської області, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно поданого представником [PERSON] клопотання від 19 березня 2015 року, просив розгляд справи провести без його участі та зазначив,що у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Вислухавши пояснення учасників справи, присутніх в судовому засіданні, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків. 15 грудня 2017 набув чинності Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, яким Цивільно-процесуальний кодекс України викладено в новій редакції. Згідно із частиною 3 статті Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до пункту 9 частини 1 Перехідних положень Цивільно-процесуального кодексу України (в редакції від 15 грудня 2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу Позивачу, [PERSON], на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 листопада 2004 року, яке набрало законної сили 17 грудня 2004 року, на праві власності належить 9/40 частин будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці. Право власності [PERSON] на 9/40 частин вказаного домоволодіння підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6580949 від 23 лютого 2005 року КП «Кременчуцьке МБТІ». Окрім того, на підставі договору дарування, посвідченого 18 грудня 2008 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за номером 5375, [PERSON] належать 9/40 частин будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці. Право власності [PERSON] на 9/40 частин вказаного підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №6580949 від 23 лютого 2005 року КП «Кременчуцьке МБТІ» та витягом з Державного реєстру правочинів №6489762 від 18 грудня 2008 року. Таким чином, [PERSON] на праві власності належать 9/20 частин вказаного вище домоволодіння. На підставі договору дарування, посвідченого 26 липня 2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за номером 1504, позивачу [PERSON] на праві власності належать 3/10 частин житлового будинку з господарськими будівлями по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці Полтавської області. Право власності [PERSON] на 3/ 10 частин вказаного домоволодіння підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №6963833 від 26 липня 2013 року. [PERSON] на підставі договору дарування частки житлового будинку з господарськими будівлями від 29 листопада 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON], та зареєстрованого в реєстрі за номером 1763, належать 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області. Факт належності [PERSON] на праві власності 1/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області вбачається також із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №13661238 від 29 листопада 2013 року. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується письмовими матеріалами справи, власниками земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, та яка межує із земельною ділянку по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці Полтавської області, є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Право власності [PERSON] на 5/24 частин домоволодіння №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, а [PERSON] на 1/24 частину зазначеного домоволодіння, що становить ? частину, виникло на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 09 березня 1995 року, яке набрало законної сили 13 березня 1995 року. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] та [PERSON] здійснили самочинне будівництво літньої кухні «Ф» розміром 3,6х11,95 м на садибі по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці , право власності на яку було визнано за останніми рішенням Крюківського райвиконкому міста Кременчука №349 від 28 жовтня 2004 року, однак рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 березня 2011 року вказане рішення Крюківського райвиконкому міста Кременчука №349 було скасовано та зобовязано [PERSON], [PERSON] за їх рахунок знести самочинно збудовані літню кухню літ. «Ф» та мансарду літ. «Фмс». Окрім того, вказаним рішенням суду апеляційної інстанції було встановлено порядок користування земельною ділянкою по провулку Залізничному, будинок 21 в місті Кременчуці та виділено у користування [PERSON] та [PERSON] по земельній ділянці спільного користування 50,5 кв.м, по земельній ділянці під будинком 42,6 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 151,4 кв.м, а всього 244,5 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано зеленим кольором); [PERSON] виділено по земельній ділянці спільного користування 90,9 кв.м, по земельній ділянці під будинком 80,8 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 268,4 кв.м, а всього 440,1 кв.м ( в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано жовтим кольором); співвласнику [PERSON] по земельній ділянці спільного користування 60,6 кв.м, по земельній ділянці під будинком 52,3 кв.м, по земельній ділянці під господарськими будівлями та городом 180,5 кв.м, а всього 293,4 кв.м (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано синім кольором); земельну ділянку площею 202 кв.м залишено в спільному користуванні співвласників для їх проїзду та проходу до квартир та господарських будівель (в додатку №1 до висновку будівельно-технічного дослідження №223-10 від 16 листопада 2010 року зафарбовано червоним кольором). Згідно рішення Кременчуцької міської ради Полтавської області №402 від 15 липня 1954 року, за житловим будинком №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці рахується 700 кв.м земельної ділянки. Рішенням [PERSON] народних депутатів міста Кременчука Полтавської області №286/3 від 25 серпня 1988 року визнано право власності на сараї літ. «б» розміром 1,55х3,22 м, літ. «и» розміром 2,33х2,88, гараж літ. «Л» розміром 6,14х3,16 м за [PERSON] по провулку Залізничному , будинок 21 в місті Кременчуці; дозволено власникам домоволодіння користуватися самовільно зайнятою ділянкою землі площею 278 кв.м під город без права застройки та посадки дерев. 31 травня 2015 року було складено висновок комісійної судової земельно-технічної експертизи №243, відповідно до якого площа земельної ділянки співвласників будинку №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області не відповідає рішенням №402 від 15 липня 1954 року та №286/3 від 25 серпня 1988 року; порушення меж землекористування співвласників домоволодіння №21 зі сторони сусідніх ділянок №19/9 та №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області відсутні; мається часткове порушення межі зі сторони домоволодіння №21 в сторону домоволодіння №19/9, площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 1, 2 кв.м, та в сторону домоволодіння №23, площа самовільно зайнятої земельної ділянки становить 4,1 кв.м та 2,5 кв.м. Відповідно до вимог статті 88 Земельного Кодексу України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Відповідно до положень статті 120 Земельного кодексу України, \~якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. В судовому засіданні встановлено, що співвласниками спільної земельної ділянки №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці було облаштовано зокрема вбиральню літ. «Р»; вбиральню душ літ. «Х»; вигрібні ями «І» та «ІІ»; вигрібну яму літ. «Р». Згідно висновку №376 від 30 травня 2017 року судової будівельно-технічної експертизи, вбиральня літ. «Р» на земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці в частині відстані до житлового будинку відповідає вимогам таблиці 3.2а* п.3.25а* ДБН 360-92*. Вбиральня душ літ. «Х» не відповідає вимогам таблиці 3.2а* п.3.25а* ДБН 360-92*. Державними будівельними нормами відведення стічних вод у вигрібну яму заборонено. Влаштування вигрібних ям «І» та «ІІ» на земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці та вигрібної ями літ. «Р» на земельній ділянці №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці не відповідає вимогам п. 3.25б* ДБН-360-92*, п. 10.8.4 ДБН В.2.5-75:2013 та п. 2.21 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць». Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачами, [PERSON] та [PERSON], на спільній земельній ділянці №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області побудовано вигрібну яму та вбиральню душ, що вбачається із даних технічного паспорту на житловий будинок №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці, виготовленого станом на 08 грудня 2015 року, та які не відповідають вимогам «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №537/433/15-ц від 30 травня 2017 року. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги встановлений в судовому засіданні факт порушення відповідачами встановлених санітарних норм при побудові вигрібної ями та вбиральні-душу, які розташовані на земельній ділянці, що перебуває на праві спільної часткової власності сторін; приймаючи до уваги те, що відповідачі не заперечують проти задоволення позову, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог до відповідачів, [PERSON] та [PERSON], у звязку із чим вони підлягають задоволенню. В частині вимог [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], суд вважає їх такими, що задоволенню не підлягають, оскільки останній є власником частини іншого житлового будинку з господарськими будівлями, а саме №23 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області, що документально підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, в той час, коли спірні правовідносини стосуються земельної ділянки №21 по провулку Залізничному в місті Кременчуці Полтавської області; [PERSON] ніяким чином не порушено прав позивачів. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved