Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Заставнівського районного суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що вона з 04.07.2015 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між ними не розірваний, проте фактичні шлюбні відносини вони не підтримують з березня 2021 року. Питання про його розірвання розглядається Заставнівським районним судом Чернівецької області. З моменту припинення фактичних шлюбних відносин відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно, аліментів не сплачує, участь у витратах, пов`язаних з їх вихованням приймає частково . В зв`язку із тим, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , перебувають на її частковому утриманні, вона не спроможна в повній мірі забезпечити їх усім необхідним: продуктами харчування, предметами вжитку, одягом тощо. З цих підстав просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї третини заробітку (доходу) до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представниця [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, обґрунтувавши їх даними наведеними в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні визнав, не заперечував проти стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, проте просив відмовити у стягненні з відповідача на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу, про що надав відзив та клопотання. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду наступного. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до норм глави 15 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі.\~ Розмір\~аліментів,\~визначений судом\~або за\~домовленістю між\~батьками у\~твердій грошовій\~сумі,\~підлягає індексації\~відповідно до\~закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 8-9). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-IX від 15.12.2020, станом на 02.04.2021 (дата звернення до суду із позовом) становив 1921 гривень, забезпечення якого є в рівній мірі обов`язком, як матері так і батька. Судом встановлено, що відповідач є приватним підприємцем, здоровий за станом здоров`я, інших дітей він немає. З огляду на наведене, при призначенні аліментів, суд враховує, матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів. Таким чином суд, врахувавши вимоги статті 182 СК України та інші обставини, що мають істотне значення вважає, що без погіршення матеріального становища відповідача, на користь позивачки на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , з відповідача необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин, оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору в розмірі 908 грн., а позов задоволено повністю, то з відповідача на користь держави, належить стягнути судовий збір саме в такому розмірі. Пунктом\~1\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~визначено,\~що у\~разі задоволення\~позову судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються на відповідача. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно цих вимог закону судом встановлено, що представниця позивачки [PERSON] надала позивачці [PERSON] юридичні послуги у формі: підготовки договору про надання правової допомоги (10 хв.); підготовки та подання заяви про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлення з матеріалами справи (50 хв.); ознайомлення із відзивом та формування правової позиції (30 хв.); участь в судових засіданнях. Також представниця позивачки [PERSON] надала позивачці [PERSON] юридичні послуги у формі первинної консультації та роз`яснення норм закону та судової практики (30 хв.); підготовки процесуальних документів: позовної заяви та виготовлення копій додатків у відповідності до кількості сторін. Для надання вказаних юридичних послуг представницею позивачки було витрачено 3 години. За взаємною домовленістю сторін визначено вартість однієї години витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн., а також визначено фіксовану суму за виготовлення позовної заяви в розмірі 2000 грн. та за отримані юридичні послуги позивачка [PERSON] сплатила представниці [PERSON] гонорар в розмірі 5000 гривень. Наведене вбачається з актів виконаних робіт до договору про надання юридичної допомоги від 12.08.2021 та квитанції (а.с. 37-41). За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні на користь якої ухвалене рішення. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved