Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просять визнати неправомірною відмову щодо здійснення приватизації та зобов'язання провести приватизацію і передати у власність квартиру [ADDRESS] у відповідності до вимог Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду». У позові зазначили, що [PERSON] з 1994 року проживає та зареєстрована за адресою [INFO] та є основним наймачем зазначеної квартири. Разом з нею у квартирі проживає та зареєстрована: її донька [PERSON] 26.10.2015 року вони звернулися до органу приватизації районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про оформлення квартири у спільну часткову власність, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», але листом від 27.10.2015 року № К0210, їм було відмовлено у здійсненні приватизації у звязку з тим, що до заяви не було додано ордер про надання жилої площі. Ордер про надання жилої площі позивачами не збережено. Просили визнати неправомірною відмову районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району щодо здійснення приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] та зобовязати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району провести приватизацію і передати у власність [PERSON] та [PERSON] квартиру за адресою: [ADDRESS] у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». У судове засідання позивачі не з'явилися, суду надали письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позов просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, рішення просить прийняти на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією довідки МКП «Основаніє» № 6383 від 26.10.2015 року (а.с.50). З метою приватизації житлового приміщення 26.10.2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до органу приватизації з заявою про переоформлення передачі у спільну часткову власність квартири, однак отримали відмову у здійсненні приватизації у зв'язку з відсутністю ордера на зазначену квартиру, листом № К-210 від 27.10.2015 року (а.с. 4). Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується. Позивачі мали ордер на квартиру на момент вселення. так як на момент вселення у квартиру основним наймачем був [PERSON], який помер 01.02.1977 року. На момент вселення позивачів діяли нормативно-правові акти, відповідно до яких ордер на приміщення був дійсний протягом 30 днів, а при вселенні в надане жиле приміщення громадяни здавали ордер у житлово-експлуатаційну організацію. З листа департаменту ЖКГ ЗМР від 28.09.2015 року №01-4113 вбачається, що на підставі документів, які зберігаються у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, з'ясовано, що в книзі обліку видачі державних ордерів за 1993 рік існує запис про оформлення державного ордера №3379 від 10.09.1993р. на квартиру [ADDRESS]. Корінець ордеру в архівних документах відсутній (а.с.9). Довідкою МКП «Основаніє» про склад сім'ї підтверджено, що позивачі зареєстровані у квартирі, законно займають житлову площу (а.с.5). Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved