Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

Позивачка 18.10.2019 року звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. Позовні вимоги мотивує тим, що 30.04.2010 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що на даний час вони з відповідачем розлучені через несхожість характерів, втрату взаємного розуміння та різних поглядів на ведення сімейного життя. Зазначає, що відповідач вже тривалий час відмовляється надавати будь яку матеріальну допомогу на утримання доньки, участі у її вихованні не приймає та добровільно виконувати свої батьківські обов`язки відмовляється. Вказує, що дитина проживає з нею та повністю утримується за її рахунок. Донька є інвалідом, має проблеми із зором, тому потребує додаткового забезпечення та догляду. У свою чергу її місячний дохід не дозволяє самостійно забезпечити дитину всім необхідним в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23.10.2019 р. позов було залишено без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 15, 16). Ухвалою суду від 09.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання та за клопотанням позивачки витребувано від Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві відомості щодо доходів та реєстраційний номер облікової картки платника податків відповідача [PERSON] (а.с. 34-36). 05 лютого 2020 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від ГУ ДПС України у м. Києві на виконання вимог ухвали суду від 09.12.2019 року надійшли витребувані судом відомості. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та викладені у ньому обставини. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. Протокольною ухвалою суду від 18.02.2020 року з урахуванням думки позивачки вирішено провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, відповідно положень ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 30.04.2010 року було зареєстровано шлюб (а.с. 4). Зі слів позивачки на даний час шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від шлюбу позивачка та відповідач мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом з`ясовано, що дитина сторін по справі постійно проживає з матір`ю [PERSON] . Угоди про добровільну сплату аліментів між відповідачем та позивачкою не досягнуто. За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №78-ХІІ, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Згідно частини 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. За нормою частини 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на потреби дитини у розмірі по 2 000 грн. щомісячно. Відповідно до довідки № 163 від 09.10.2019 року виданої Приватним закладом загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів «Лінгвістична гімназія», [PERSON] працевлаштована у вказаному закладі на посаді вчителя німецької мови з 10.01.2018 року, її середньомісячна заробітна плата становить 4 738,16 грн. (а.с. 9). За повідомленням позивачки відповідач на утриманні інших осіб не має. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; понесених відповідачем витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, що має доводитись стягувачем аліментів у відповідності до положень ст. 182 СК України. Разом з тим, на доведення позовних вимог [PERSON] надано посвідчення серії ААГ № [NUMBER] видане 21.03.2018 року УПСЗН Дніпровського району м. Києва на ім`я [PERSON] , з якого убачається, що дитина сторін по справі з інвалідністю до 18 років (а.с. 8), з пояснень позивачки дитина має вади зору, що підтверджується виданими на ім`я [PERSON] замовним талоном Центр-оптика від 07.07.2019 р., замовленнями «Оптика» № 434, № 2070 (а.с. 10). Отже, судом встановлено, що дитина сторін по справі перебуває на утриманні матері, відповідач матеріальної допомоги для забезпечення потреб доньки, її розвитку та лікування позивачці не надає. Відповідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дитини, стан її здоров`я та матеріальне становище, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік», а також те, що відповідач є особою працездатного віку, з пояснень позивачки, на утриманні [PERSON] неповнолітні діти та непрацездатні особи не перебувають; при цьому судом не встановлено щодо наявності існування медичних показань стосовно працевлаштування і заняття певними видами діяльності відповідачу, тому беручи до уваги щоденну потребу у забезпеченні дитини необхідним харчуванням і предметами вжитку, умов для розвитку дитини та сукупності оцінених судом доказів суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2 000 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову - з 18.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття. У спростування викладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, суд роз`яснює сторонам у справі, що згідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно положень п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Сторонами не заявлено відшкодування судових витрат, тому у порядку ст. 141 ЦПК України питання розподілу судових витрат між позивачкою та відповідачем судом не вирішується. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Outcome: approved