Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування та просили встановити факт прийняття спадщини ними після їх бітька [PERSON], який помер [INFO] року, актовий запис № 187040; визнати за [PERSON] право власності на ? в порядку спадкування за законом спадщину, що відкрилася після смерті його батька [PERSON], який помер [INFO] року, яка складається з квартири [ADDRESS]; визнати за [PERSON] право власності на ? в порядку спадкування за законом спадщину, що відкрилася після смерті її батька [PERSON], який помер [INFO] року, яка складається з квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що позбавлені можливості оформити спадщину у позасудовому (нотаріальному) порядку, оскільки право власності на спадкову кооперативну квартиру за життя [PERSON] не було зареєстроване у встановленому законодавством порядку. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, визначених у позовній заяві. Представник відповідача - Вінницької міської ради - за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи № 3/2011, матеріали інвентаризаційної справи № 15812, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 11.10.2010 року було зроблено відповідний актовий запис за № 2635 (підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 11.10.2010 року). Позивачі [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми померлого спадкодавця [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.09.1972 року, Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02.02.1978 року та рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2014 року у цивільній справі № 127/21245/14-ц за заявою [PERSON], [PERSON], заінтересова особа: Вінницька міська рада, про встановлення факту родинних відносин, яке набуло законної сили 21.10.2014 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 3/2011, позивач [PERSON] прийняла спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини № 3 від 23 березня 2011 року до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 3/2011, позивач [PERSON] прийняв спадщину, подавши у передбачений законодавством строк для прийняття спадщини відповідну заяву про прийняття спадщини № 4 від 01 квітня 2011 року до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] Інших спадкоємців у [PERSON] немає. Таким чином, позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [INFO] року їх батька [PERSON] (згідност. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.). При цьому, оскільки [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України шляхом подання у встановлені законом строк та порядок заяв про прийняття спадщини до нотаріуса, то встановлення у судовому порядку факту прийняття ними спадщини, на переконання суду, не є необхідним. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Як вбачається з Довідки МКП «ЖЕК № 12» від 17.01.2012 року № 9, [PERSON] повністю вніс пайові внески в сумі 5855,08 крб. в рахунок вартості двокімнатної кооперативної квартири [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 15812, зокрема, з листа КП «ВМБТІ» від 23.06.2011 року № 2325, реєстрація права приватної власності на квартиру [ADDRESS] не проводилась. Як вбачається з роз'яснення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] від 01.07.2014 року № 67/02-14 (а.с.11), неможливо видати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] року [PERSON], оскільки відсутній правовстановлюючий документ на неї. Вказане роз'яснення за своєю правовою природою є відмовою у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦПК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Аналогічне положення міститься у п. 19 Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1985 року № 186. Відповідно до п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 18.09.1987 року «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом. Згідно ст. 3607 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України; невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Відповідно до Правової позиції (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року № 6-138цс13), згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 1 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, квартира [ADDRESS], увійшла до складу спадщини [PERSON]. Ст. 8 Конституції України визначено, що норми Конституції України є нормами прямої дії; звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачів неможливо (на переконання суду, позивачами було вірно обрано спосіб захисту, оскільки дії нотаріуса є правовірними, а тому підстави для їх оскарженні відсутні), а отже позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial