overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття та розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 26 січня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова. В обґрунтування позову зазначила, що шлюб з відповідачем зареєструвала 26 січня 2007 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 40 у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Харкова. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Сімейне життя не склалося із-за непорозуміння. Подальше спільне проживання є неможливим. Спільне господарство ними не ведеться. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій зазначила що свої позовні вимоги вона підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за її відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2007 року, шлюбні відносини припинені з 2012 року дитина проживає з матір'ю, на теперішній час спору щодо розподілу майна немає, спільне господарство не ведеться, виникли неприязні стосунки. Примирення між сторонами неможливе. Неповнолітня [PERSON], народилася [INFO], її батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження виданого 22 травня 2007 року серії [NUMBER]. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу сплачені позивачем [PERSON] у повному обсязі під час подання позову до суду. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 12019 грн., посилаючись на те, що дитина навчалась у Винницькому аграрному національному університеті з оплатною формою навчання, вартість навчання складає 2500 грн. за кожен семестр, тобто з початку навчання (з 01 вересня 2010 року) по даний час нею особисто було заплачено на навчання 20230 грн. та 3806 грн. за проживання в гуртожитку, а всього сплачено 24036 грн. тому вважає відповідач повинен нести витрати на рівні з нею, тобто повинен сплатити їй половину коштів, витрачених нею на навчання дитини. У судове засідання позивачка [PERSON], не з'явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. У судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги не визнав, заперечує проти стягнення з нього додаткових витрат на дитину, посилаючись на те, що його матеріальний стан незадовільний, він не має будь - якого заробітку, з останнього місця роботи звільнений, заробіток отримуваний його дружиною мінімальний та не забезпечує потреби сім'ї, крім того його стан здоров'я, незадовільний, на його утриманні є інша дитина, донька [PERSON], [INFO], яка на даний момент навчається у вищому навчальному закладі та також потребує допомоги, також додав що з нього на підставі рішення Тульчинського районного суду Одеської області від 07.06.2013 року стягнуто аліменти у розмірі 300 грн. на утримання сина до 30.06.2014 року, тобто до закінчення навчання і до досягнення ним 20 років. Тому вважає що позивачка не доводить що після 30.06.2014 року син продовжує навчання, тобто йому не зрозуміло чому позивачка звернулась до суду з таким позовом, оскільки мала б у разі продовження дитиною навчання, звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання. Вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.10.2008 року відповідач [PERSON], є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно рішення Тульчинського районного суду Одеської області від 07.06.2013 року, з [PERSON], стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] який навчається в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 07.02.2013 року до 30.06.2014 року. Згідно ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину передбачений ст. 185 СК України, дія вказаної статті поширюється на правовідносини щодо обов'язків батьків по утриманню неповнолітніх дітей і правила цієї статті не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між повнолітнім сином та його батьком. Враховуючи, наведені обставини, суд вважає, що не має підстав для задоволення вимог позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачки аліменти на утримання її сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] допитана в порядку ст. 132 ЦПК України позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить слухати справу за її відсутністю. Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з частиною 4 ст. 169 ЦПК України з ухваленням заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, чи разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [PERSON] 09.11.2015 р. отримала опікунство над малолітнім [PERSON], [INFO], в звязку із засудженням його матері [PERSON] 02.06.2015 р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя. Відповідачка [PERSON] є матірю-одиначкою. Її син - [PERSON], [INFO], зареєстрований з матірю, за адресою : м. Запоріжжя, вул. М. Судця, 9-148. На теперішній час малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом зі соєю прабабусею [PERSON], яка виховую та повністю утримує правнука. Відповідачка [PERSON] не утримує свого сина. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки варто стягнути витрати по оплаті судового збору у державний дохід у розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 30 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис № 514. В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначає, що 30 серпня 2003 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу. Від шлюбу з відповідачем має малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні, спору про місце її проживання немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Перебуваючи у шлюбі вони з`ясували, що зовсім не сходяться характерами, мають різні погляди на життя, тому не розуміють один одного, як подружжя, майже завжди вони не могли дійти згоди в ключових питаннях, які визначають та характеризують сім`ю. В такій психологічній атмосфері у них постійно виникали сварки, а згодом на цьому підґрунті встановилися стійкі, неприязні відносини в результаті чого почуття любові та взаємної поваги втратило своє існування. Примирення категорично не можливе та зашкодить її інтересам. Шлюбні відносини між ними фактично припинилися з 2016 року, спільне господарство не ведуть. Претензії майнового характеру у неї до відповідача відсутні. Змінювати прізвище в зв`язку з розірванням шлюбу не бажає. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти прийняття заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку, про причини неявки в судове засідання заяви не надав, у зв`язку з чим на підставі\~ст.280 ЦПК України судом проведено заочний розгляд справи за відсутності заперечень з боку позивачки. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: свідоцтва про шлюб (а.с. 5), свідоцтво про народження (а.с.6). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом зняття з реєстраційного обліку [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи Хортицький районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області Н.П. Зінченко до початку судового засідання надала заяву, просить слухати справу за її відсутністю, заперечень проти позову не надала, самостійних вимог не заявляє. Судом встановлено, що згідно договору дарування частини квартири від 22.01.2015 р. укладеного між [PERSON], матір'ю відповідача, [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] є власником 63/100 частини квартири [ADDRESS]. 22.01.2015 р. квартира [ADDRESS] була зареєстрована в реєстрі нерухомого майна та внесено відповідний запис зміни до технічного паспорту. Умови договору дарування сторонами було виконано в повному обсязі. Минулий господар повинен був передати [PERSON] ключі від квартири, знятися з реєстраційного обліку та передати квартиру для вільного користування і безперешкодного володіння у стані, що відповідає санітарним та технічних нормам щодо житлових приміщень, при цьому звільнити від наявних в ній речей домашнього вжитку, передати технічні документи з оплати комунальних послуг. Фактично умови договору дарування частини квартири було виконано сторонами. Не виконуючи умови договору відповідач залишився зареєстрований в квартирі та однозначно зазначив, що не може самостійно знятися з реєстраційного обліку. Враховуючи той факт, що [PERSON] є власником спірної квартири, в відповідач [PERSON] ні є членом її родини, його реєстрація складає незручності для позивача та приводить к нарахуванню комунальних послуг. Права власності житлового будинку, квартири визначені ст. ст. 317,383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливо лише з підстав передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, враховуючи, що відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить усунути їй перешкоди у користуванні квартирою № 87 в будинку № 31 по вул. Запорізького козацтва у м. Запоріжжі , визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресо.: м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 31-87. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] до початку судового засідання надала заяву. просить розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутністю, з позовними вимогами згоден. Представник третьої особи ЖБК «Запоріжсталь-11» - [PERSON] до початку судового засідання надала заяву, просить розглядати справу за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Хортицький районний відділ у м. Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області в судове засідання н зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченому 12 червня 2015 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] за № 923,зареєстрованому у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 червня 2015 р. за № 10019288. Належна [PERSON] квартира складається з трьом жилих кімнат площею 37,5 кв.м. Загальна площа квартири складає 54,93 кв.м. За адресою: м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, 31-87 зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідно до п.7 Договору купівлі-продажу, продавець стверджував, що на момент його підписання щодо квартири не існує в будь-яких прав третіх осіб. Відповідно до п.9 Договору купівлі-продажу продавець зобовязався у термін до 19 червня 2015 р. звільнити квартиру та зняти з реєстраційного обліку зареєстрованих в квартирі осіб, але свої зобовязання виконав не повністю. Фактично за вказаною адресою [PERSON] не проживає, належного йому майна у квартирі немає. Витрат по сплаті комунальних послуг [PERSON] не несе, але знятися з реєстрації за вказаною адресою самостійно [PERSON] відмовляється, членом родини руденко А.О. не являється. Цей факт перешкоджає [PERSON] в користуванні та розпорядженні квартирою, що обмежує права її, як власника. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обовязків власник зобовязаний додержуватися моральних засад суспільства. Вивчивши матеріали справи, враховуючи, що відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законі, обґрунтовані та підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 25 розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 19 січня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] [INFO] у шлюбі з відповідачем народилась донька [PERSON] . [INFO] у шлюбі з відповідачем народився син [PERSON] . Шлюбно-сімейні відносини вони припиняли неодноразово, починаючи з початку 2017 року, намагалась зберегти сім`ю та давала чоловіку нові можливості зрозуміти сутність відносин між чоловіком та дружиною у шлюбі. Але ж всі її намагання зберегти сім`ю виявилися марними, тому на цей час шлюбно-сімейні відносини між ними остаточно припинені. Діти проживають разом із позивачкою в окремій кімнаті, перебувають на її утриманні, спору про місце мешкання дітей немає. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. У зв`язку з тим, що вони втратили почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вона, позивачка, прийняла рішення про розірвання шлюбу. Вважає за необхідне шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « [PERSON] ». Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутністю, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], Красноармійської міської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] міської ради Буринського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON], який помер 17 грудня 2013 року, мотивуючи тим, що не може оформити земельну ділянку, через втрату оригіналу державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити, поскільки іншого шляху для належного офрмлення земельної ділянки крім звернення до суду вона немає. Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила,що вона відмовилась від своєї частки в спадковому майні після смерті чоловіка [PERSON] на користь дочки [PERSON] і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку, яка належала її чоловікові. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не з»явилась, але надала заяву, в якій позов визнала і не заперечує щоб за позивачкою визнали право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні встановлено, що 17 грудня 2013 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 206817. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 3,4245 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 5920910100:01:001:0014, яка розташована на території [PERSON] міської ради Буринського району Сумської області, згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії Р2 №680692, що підтверджується витягом з технічної документації відділу Держземагенства від 08.04.2014 року, витягом з державного земельного кадастру № НВ-5901052182014. У відповідності до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та кадастрового плану земельної ділянки та архівної довідки за № 113 від 28.04.2014 року вбачається, що [PERSON] на підставі державного акту серії Р2 №680692 від 26.08.2002 року на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,4245 га., що розташована на території [PERSON] міської ради Буринського району Сумської області та їй присвоєний кадастровий номер 5920910100:01:001:0014. Позивачка є спадкоємцем за законом. Іншим спадкоємцем є [PERSON], яка відмовилась від спадщини на користь позивачки [PERSON], а тому має право на зазначене майно. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачка отримала відмову від нотаріуса у зв'язку з втратою спадкодавцем оригіналу державного акту, що підтверджується роз»ясненням нотаріуса. При зверненні позивачки до відділу Держземагенства в Буринському районі вона отримала відмову у видачі дублікату державного акту, що підтверджується листом відділу Держземагенства у Буринському районі за №139 від 13.02.2014 року. На підставі викладеного та дослідивши пояснення сторін і всі наявні докази по справі в їх сукупності суд вважає, що позов доведений і підлягає повному задоволенню, оскільки позивач має право на спадкове майно, а тому за нею необхідно визнати право власності на земельну ділянку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]ПІ. про надання дозволу дитині на виїзд за кордон та виготовлення паспорту разом з матірю без згоди та супроводу батька. В обґрунтування свого позову посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 22.03.2014р.н., який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вона бажає повезти дитину за кордон для лікування, але не може отримати згоду на це відповідача. У звязку з чим просила надати дозвіл [PERSON], 22.032014р.н., на виїзд за межі держави Україна до Російської Федерації, Туреччини, а також на виїзд через лінію розмежування до зони проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, разом з його матір'ю [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] до повноліття дитини, та дозволити без згоди батька оформлювати документи для виїзду або супроводу за кордон дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, до початку судового засідання надав заяву, у якій у повному обсязі визнавав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності. У звязку з чим на підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] у повному обсязі визнав позов і визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а оскільки згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, і суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, та враховуючи, що згідно п.п.2-4 п.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду із України та вїзду в Україну громадян України» за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду, враховуючи, що відповідачем не було надано жодних заперечень проти позову, а так само і доказів, які б унеможливлювали надання дитині дозволу на виїзд за кордон, та з метою повного захисту прав і інтересів дитини суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved