Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про вселення та усунення перешкод у користуванні домоволодінням, який в процесі розгляду справи було уточнено. Посилаючись на те, що вони є співвласниками будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], але проживати там не можуть, оскільки відповідач їх не допускає, уникає будь-яких переговорів, двері не відчиняє. Просили суд усунути їм перешкоди в користуванні майном шляхом вселення в домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати відповідача не чинити їм перешкоди у користуванні спірним будинком. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд вселити їх в домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідача не чинити їм перешкоди у користуванні будинком, яке розташоване за адресою: [ADDRESS]. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав заяву про відкладення судового засідання, оскільки йому необхідно звернутися за правовою допомогою. Суд, враховуючи, що розгляд справи неодноразово було відкладено за клопотанням відповідача, в тому числі для звернення для отримання правової допомоги, суд не може визнати причини неявки відповідача в судові засідання поважними і як наслідок, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.10.2011 року (а.с.12-14). Наполягаючи на задоволенні позову позивачі пояснили, що вони не мають доступу до будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], відповідач не дає ключі від спірного будинку, не пускає їх у спірний будинок, а тому вони позбавлені можливості користуватись своєю власністю. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] немає доступу до будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], відповідач не бажає, щоб позивачі проживали у спірному будинку, хоча й не заперечує того, що позивачі мають право проживати у будинку співвласниками якого вони є. Відповідно до вимог ст. 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до вимог ч.1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Також у статті 41 Конституції України вказано, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Оскільки, відповідач позбавляє позивачів права користуватись будинком який розташований за адресою: [ADDRESS], позивачі в добровільному порядку не мають можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, тому суд вважає за необхідне вселити позивачів у спірний будинок та зобов'язати відповідача не чинити [PERSON] та [PERSON] перешкоди у користуванні будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Таким чином, позивачі, як співвласники домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], яке знаходиться у спільній частковій власності мають право на вільне, у будь який час користування зазначеним майном у повному обсязі та мають право на усунення перешкод у такому користуванні. При відсутності вільного доступу до належного до належного їм майна є підстава вважати, що [PERSON] чинить перешкоди у користуванні належною позивачем власності. Отже, враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved