Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

Позивачка 03.03.2015 року звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, усунувши недоліки позову 30.03.2015 року ( а. с. 30 - 43 ), посилаючись на те, що [INFO] року померла її матір - [PERSON], про що Ленінським ВРАЦС реєстраційної служби Полтавського МУЮ 25 червня 2013 року складено відповідний актовий запис за № 128. [PERSON] належне їй майно де б воно не було із з чого б воно не складалось, усе те, на що вона згідно закону буде мати право, заповіла повністю своїй дочці - [PERSON]. Заповіт 06 березня 2009 року зареєстровано в реєстрі за № 7 та посвідчено секретарем Ковалівської сільської ради Полтавського району - Шкурко Валентиною Дмитрівною. Згідно п.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до п.1 ст.1269, п.1. ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 12 грудня 2013 року вона подала заяву про прийняття спадщини до Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, якою заведена спадкова справа після померлої [INFO] року [PERSON] №55465421. Відповідно до п.п. 214, 216 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину перевіряє склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов»язково вимагається подання відповідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться після подання оригіналів правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 24.12.2008 року у справі № 2-1853/2008 визнано право власності за двома співвласниками [PERSON], спадкоємцем якої є відповідач, та [PERSON] по 1/2 за кожною в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року [PERSON] на спадкове майно, а саме : житловий будинок, розташований на земельній ділянці розміром 0,17 га. в [ADDRESS] який в цілому складається із : житлового будинку літ. «А» житловою площею 28,0 кв.м. і загальною площею 49,2 кв.м., та включає в себе : веранду «1», комору «11», кухню «1», кімнату «2», кімнату «3», сарай літ. «Б», сарай літ. «Б2», погріб літ. «61», навіс літ. «б», вбиральню літ. «Г», вбиральню літ. «В», ворота-хвіртки № 1, хвіртки № 2, огорожі № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, огорожі № 6, свердловини № 7; та земельну ділянку розміром 0,17 га. по [ADDRESS] в с.Верхоли Полтавського району та області, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Право часткової власності на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями 16.02.2009 року було належним чином зареєстроване за двома співвласниками, у тому числі за [PERSON], в КП «Бюро технічної інвентаризації та містобудувапння Полтавського району». Державний акт на право власності на вищевказану земельну ділянку співвласниками за життя отриманий не був. Таким чином, згідно вищевикладеного та технічного паспорту на житловий будинок станом на 22.09.2014 року, спадковим майном після померлої [PERSON] є : 1/2 частина домоволодіння в [ADDRESS] яке складається із житлового будинку літ. «А-1, а»: веранди «1», комори «11», кухні «1», кімнати «2», кімнати «3»; господарських будівель та споруд : сарай літ. «Б», сарай літ. «Б1», сарай літ. «Б2», погріб літ. «61», навіс літ. «а1», навіс літ. «б», вбиральні літ. «Г», вбиральні літ. «В», ворота-хвіртки № 1, ворота-хвіртки № 2, огорожі № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, огорожі № 6, свердловини № 7; земельної ділянки розміром 0,17 га по [ADDRESS] в с.Верхоли Полтавського району та області. Згідно п.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій Державного нотаріусу Третьої державної нотаріальної контори - Шендрик Тетяною Андріїївною 23 липня 2014 року за № 429/02-31 відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель та 1/2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,17 га. в с. Верхоли Полтавського району та області, [ADDRESS], після померлої [INFO] року матері [PERSON], за відсутністю право встановлювлюючих документів на зазначене майно. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1218 цього кодексу, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно п. 1, 2 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 30, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчого комітету місцевої ради в галузі житлово- комунального господарства, побутового, торгівельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв»язку відноситься облік відповідно до закону об»єктів нерухомого майна незалежно від форм власності; у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища - здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою. Відповідно до положення про Управління ( Відділ ) Держземагентства у районі, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.05.2012 року № 258, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 травня 2012 року за № 854/21166 управління Держземагенства здійснює землеустрій відповідно до Закону України «Про землеустрій», у тому числі забезпечує проведення інвентаризації земель; здійснює ведення державного земельного кадастру та отримує інформацію про відведення земельних ділянок; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок. Безпосереднє здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно покладено на районні, районні у містах, міські ( міст обласного значення ), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції ( підпункт 4.33 п. 4 Положення про районні, районні у містах, міські ( міст обласного значення ), міськрайонні, міжрайонні управління юстиції, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 760/19498 ). Ст. 392 ЦК України регламентує право власника на пред»явлення позову про визнання його права власності. Ст. 41 Конституції України наголошує на праві кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Її покійна матір володіла на праві власності - 1/2 частини житлового будинку з по господарськими будівлями та спорудами і 1/2 частини земельної ділянки. Однак, вона не може отримати належне їй майно. Враховуючи вищевикладене, питання щодо визнання права власності на вказану частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і частину земельної ділянки можливо вирішити у судовому порядку. Прохала визнати за нею - [PERSON] право власності на 1/2 частини домоволодіння, яке складається із : житлового будинку літ. «А-1, а»: веранди «1», комори «11», кухні «1», кімнати «2», кімнати «3»; господарських будівель та споруд : сараю літ. «Б», сараю літ. «Б1», сараю літ. «Б2», погрібу літ. «61», навісу літ. «а1», навісу літ. «б», вбиральні літ. «Г», вбиральні літ. «В», ворота-хвіртки № 1, ворота-хвіртки № 2, огорожі № 3, огорожі № 4, огорожі № 5, огорожі № 6, свердловини № 7, по [ADDRESS] в с. Верхоли Полтавського району та області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, актовий запис № 128. Визнати за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,17 га. в с. Верхоли Полтавського району та області, [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, актовий запис № 128. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивачка позов підтримала та прохала задовольнити ( а. с. 91, 118 ). Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог : Третьої Полтавської державної нотаріальної контори, Відділу Держземагенства у Полтавському районі, Ковалівської сільради Полтавського району, Полтавського районного управління юстиції не висловили заперечень щодо позову, про що надали суду відповідні заяви ( а. с. 57-58, 59-60, 69-73, 84, 116 ). Відповідач жодного разу не з»явився в судові засідання з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлялася належним чином про день та час розгляду справи за адресою своєї реєстрації ( а. с. 42 ), про що маються докази у справі у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 81 ), та повернутої на адресу суду направленої йому кореспонденції з відміткою пошти : «за закінченням строку зберігання» ( а.с.102-104, 105-107, 110-112 ). Тому, судом було дано оголошення в пресу щодо належного виклику відповідача ( а. с. 117 ). Від нього не надійшло заяв про відкладення справи або про причини не явки. Тому, суд вважає за можливе розгляд даної справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи в заочному порядку згідно ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено всі обставини на які послалася в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 7 -33, 45-49. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до ст. 392 ЦК України, так як власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, та відповідно до ст.1223, 1262, 1268, 1269, 1296 ЦК України.

Outcome: approved