Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Свої вимоги обґрунтовують тим , що [INFO] помер [PERSON], який постійно проживав та був прописаний ( зареєстрований ) в [ADDRESS]. Після його смерті залишилася спадщина до складу якої входить 1/4 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадщину прийняли спадкоємці за законом першої черги його дружина [PERSON] ( мати позивача ) та його син [PERSON] ( позивач ) в рівних частках по 1/8 частині кожний. [INFO] померла [PERSON], яка постійно проживала та була прописана ( зареєстрована ) в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою ( 1/4 частина належала їй та 1/8 вона успадкувала після смерті чоловіка ). За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадщину фактично в шестимісячний термін прийняв він - [PERSON], що підтверджується довідкою Кобижчанської с ільської ради та свідоцтвом про право на спадщину ( на земельну частку ( пай ). Таким чином йому - [PERSON] перейшла в порядку спадщкування 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташовані за вищезазначеною адресою ( 1/8 після смерті батька і 3/8 після смерті матері ). Однак отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами неможливо, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, та відповідно довідки БТІ - право власності на будинок не зареєстровано, про що нотаріус надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно довідки виконавчого комітету Кобижчансько сільської ради Бобровицького району Чернігівської області , виданої на підставі по- господарської книги, в будинку за вищевказаною адресою станом на 15. 04. 1991 рік були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та вони -позивачі: [PERSON] та [PERSON]. Отже вони [PERSON] та [PERSON] мають право по 1/4 частці житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами кожний , як члениколишнього колгоспного двору, які до 15. 04. 1991 року не втратили права на частку в його майні. Державним реєстратором було винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав на нерухоме майно у зв»язку з відсутністю приватизації земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок. В зв»язку з викладеним і просять в судовому порядку визнати за ними право власності на 3/4 частини житлового будинку за [PERSON] та на 1/4 частину за [PERSON]. Позивачі до суду не з»явилася, в поданій заяві просять справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримують ( а. с. 39). Відповідач в поданій заяві просить справу розглянути у відсутність представника, позовні вимоги підтримує ( а. с.40 ). Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON]. Факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 8 ). Як вбачається з довідки Кобижчанської сільської ради ( а. с. 16 ) він постійно проживав та був прописаний ( зареєстрований ) в [ADDRESS]. Після його смерті залишилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою. За життя [PERSON] заповіту не складав. Спадщину фактично прийняли спадкоємці за законом першої черги його дружина [PERSON] ( мати позивача ) та його син [PERSON] ( позивач ) в рівних частках по 1/8 частині кожний, що підтверджується довідкою Кобижчанської с ільськоїради ( а. с. 17 ) . [INFO] померла [PERSON]. Факт смерті підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а. с. 7 ). Як вбачається з довідки Кобижчанської сільської ради ( а. с. 18 ) вона постійно проживала та була прописана ( зареєстрована ) в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина на 3/8 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані за вищезазначеною адресою ( 1/4 частина належала їй та 1/8 вона успадкувала після смерті чоловіка ). За життя [PERSON] заповіту не складала. Спадщину фактично в шестимісячний термін прийняв позивач [PERSON], що підтверджується довідкою Кобижчанської сільської ради ( а. с. 19 ) та свідоцтвом про право на спадщину на земельну частку ( пай ),даними спадкової справи ( а. с. 9 , 33-37 ). Отже [PERSON] перейшла в порядку спадкування 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , що розташовані за вищезазначеною адресою ( 1/8 після смерті батька і 3/8 після смерті матері ). Отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами неможливо, так як відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно, відповідно до довідки довідки БТІ - право власності на будинок не зареєстровано ( а. с. 12, 20 ). . Відповідно до довідки виконавчого комітету Кобижчансько сільської ради Бобровицького району Чернігівської області ( а. с. 15 ), виданої на підставі по- господарської книги, в будинку за вищевказаною адресою станом на 15. 04. 1991 рік були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та вони -позивачі: [PERSON] та [PERSON]. В силу ст. 127 ЦК УРСР зі змінами, внесеними 20. 05. 1985 року до відносин сумісної власності господарств громадян, які займалися індивідуальною трудовою діяльністю у сільському господарстві застосовуються правила ст. 121-126 ЦК УРСР ( що регулюють відносини колгоспного двору ). Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР ( у редакції, що була чинною на час виникнення правовідносин ) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно із ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Отже, [PERSON] та [PERSON] мають на праві власності по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами кожний, як члени двору, які до 15. 04. 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідне роз»яснення викладене в п. 6, п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22. 12. 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». 21 березня 2017 року державним реєстратором було винесене рішення про відмову у державній реєстрації прав та ї обтяжень за позивачами ( а. с. 13 ). Факт родинних відносин позивача та спадкодавців підтверджується копіє свідоцтва про народження позивача - [PERSON] ( а. с 10 ) Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника. У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника ( спадкоємця ) вирішується у судовому порядку. Враховуючи те, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] померли, за життя вони заповіту не складали, отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальних органах позивач не має можливості в зв»язку відсутністю правовстановлюючого документу та відсутністю первинної реєстрації спадкового майна в органах БТІ, єдиним спадкоємцем являється позивач [PERSON], який прийняв спадщину належним чином, інші спадкоємці відсутні, суд вважає, що вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно є обґрунтованими і відповідають вимогам Закону. Крім того як позивач [PERSON] , так і позивач [PERSON] не зареєстрували належні їм частини в установленому законом порядку , на даний час їм відмовлено в реєстрації , так як ними не надано всіх необхідних документів для реєстрації , а саме про приватизацію земельної ділянки на якій розміщений будинок , а без підтвердження права власності на будинок не можливо приватизувати земельну ділянку , суд вважає , що і в даній частині вимог позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved