Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в редакції уточненої позовної заяви від 03.11.2014 року (ас.39-42), про визнання за ними, в рівних частках за кожним, а саме по ? частині, права власності на спадкове майно , в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 17.08.2013 року помер їх батько [PERSON], при цьому померлому [PERSON] за життя на праві власності належав житловий будинок № 70 ( раніше 80) , розташований по вул. Шевченко в с. Новов»язівське Юрївського району Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.02.1989 року Павлоградським райвиконкомом Дніпропетровської області. Після смерті [PERSON] позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON]»ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]»євої О.Л. з відповідними заявами про прийняття спадщини та отримання свідоцтв про право на спадщину у вигляді належного померлому вищезазначеного житлового будинку. Однак, у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] у вигляді належного останньому житлового будинку № 70 по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району кожному з позивачів було відмовлено, через відсутність у останніх правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок, через що позивачі позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права в повному обсязі та змушені звертатися до суду. Надати правовстановлюючий документ на житловий будинок належний їхньому померлому батьку позивачі нотаріусу не в змозі , так як останній у них особисто після смерті батька відсутній (втрачений), при цьому свідоцтво про право власності на спірний житловий будинок міститься в матеріалах інвентаризаційної справи, що зберігається в Павлоградському КП МБТІ Дніпропетровської області. Окрім позивачів, померлий [PERSON] мав ще одного сина, а саме [PERSON], який від прийняття спадщини після смерті батька як за заповітом так і за законом відмовився, подавши до нотаріальної контори відповідні заяви у встановлені законом строки. Посилаючись на ст. ст. 16, 1261 ,1296, 1297 ЦК України позивачі просили визнати за ними, в рівних частках за кожним, а саме по 1/2 частині за кожним, право власності на житловий будинок № 70, розташований по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району Дніпропетровської області , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON]. В судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримали та судові витрати просили залишити за ними (ас. 160, 161). Відповідач по справі Новов»язівська сільська рада [PERSON]»ївського району Дніпропетровської області в судове засідання не з»явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності, при цьому позовні вимоги повністю визнали (ас.159). Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, проти заявлених вимог заперечень не мав (ас.99). Треті особи по справі , а саме Реєстраційна служба [PERSON]»ївського районного управління юстиції в Дніпропетровській області , що були залучені до участі в справі на підставі ухвали суду від 13.11.2014 року (ас. 81, 82), приватний нотаріус [PERSON]»ївського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON]»єва О.Л., КП Павлоградське МБТІ Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином (ас.153, 154, 155 ). Суд знаходить можливим розглянути дану справу у відсутності не зявившихся сторін по справі , на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного: - так, згідно копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 533557 від 19.08. 2013 року (ас.6), [PERSON] помер 17 серпня 2013 року. Факт родинних відносин позивачів з померлим [PERSON] підтверджений в судовому засіданні наступними доказами: - копією свідоцтва про народження [PERSON] серії 1-КИ № 419186 від 24.01.1974 року (ас.7) та копією свідоцтва про народження [PERSON] серія 1У-УР № 114096 від 21.11.1961 р. (ас.8), з яких вбачається, що позивачі є синами померлого [PERSON]. З матеріалів спадкової справи № 05/2014 до майна померлого 17.08.2013 року [PERSON], що надана приватним нотаріусом [PERSON]»ївського районного нотаріального округу [PERSON]»євою О.Л. (ас. 104 151 ), вбачається, що після смерті [PERSON] позивачі своєчасно звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини за законом (ас. 106, 107). Інший син померлого [PERSON], а саме [PERSON] відповідно до поданої ним до нотаріальної контори заяви від 06.02.2014 року відмовився від прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 16.08.2013 року секретарем виконавчого комітету Новов»язівської сільської ради [PERSON]»ївського району [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 21 після смерті батька [PERSON] та зазначив, що приймає всю спадщину за законом після смерті останнього (ас. 105, 110). Разом з тим, відповідно до заяви [PERSON], поданої до нотаріальної контори 06.02.2014 року (ас.108), останній заяву в частині прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] відкликав та також відмовився і від прийняття спадщини за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до ст.1275 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. 18.06.2014 року [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] у вигляді земельної ділянки, розташованої на території Новов»язівської сільської ради [PERSON]»ївського району, площею 7,307 га (ас.148), при цьому [PERSON] 18.06.2014 року також видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] у вигляді грошового внеску з належними до нього відсотками, нарахуваннями та компенсаціями (ас.150), на підставі укладеного між спадкоємцями договору про поділ спадкового майна (ас.147). Постановою приватного нотаріуса [PERSON]»ївського районного нотаріального округу [PERSON]»євої О.Л. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2014 року за № 39/02-14 , кожному з позивачів , відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] у вигляді житлового будинку № 70 по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району , у зв»язку з відсутністю у позивачів правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок (ас. 11, 129). В судовому засіданні встановлено, що за життя померлому [PERSON] дійсно на праві власності належав житловий будинок № 70 (раніше 80) по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району та дане підтверджено в судовому засіданні наступними доказами: - довідкою КП Павлоградське МБТІ від 19.02.2014 року, відповідно до якої право власності на будинок № 70 (раніше 80) по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району зареєстроване за [PERSON] станом на 24.02.1989 року на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.02.1989 року Павлоградським райвиконкомом (ас.10); - копією матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння № 70 ( раніше 80) по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району (ас. 57 66), заведеної на ім»я [PERSON] , серед матеріалів якої міститься свідоцтво про право особистої власності на будівлю за № 164 від 24.02.1989 року, виданого виконавчим комітетом Павлоградської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області, згідно якого [PERSON] є власником житлового будинку № 80, розташованого по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району Дніпропетровської області (ас.60); Згідно довідки Новов»язівської сільської ради [PERSON]»ївського району Дніпропетровської області за № 529 від 05.04.2011 року, що міститься в матеріалах інвентаризаційної справи (ас.64), будинок [PERSON] в с. Новов»язівське по вул. Шевченко, 80 було перенумеровано та останньому присвоєно номер 70. - копією технічного паспорту на житловий будинок № 70 по вул. Шевченка с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району , виготовлений на ім»я [PERSON] (ас. 12-14), при цьому в останньому містяться відомості про наявність самочинних споруд , а зокрема - сарай під літ. » И», сарай під літ. »Ж», сарай під літ. »Е», сіни під літ. »а-1» (ас.12, 28). Відповідно до п. 4.18 глави 10 розділу 11 » Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 року № 296/5 - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцю та витягу з реєстру прав власності. Відсутність вказаного документу не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів зазначене питання вирішується в судовому порядку. Позивачі не надали нотаріусу правовстановлюючі документи на житловий будинок належний спадкодавцю, а саме оригінал свідоцтва про право власності на спірний житловий будинок видане померлому батьку 24.02.1989 року Павлоградським райвиконкомом Дніпропетровської області , зазначивши нотаріусу про відсутність у них такого через втрату останнього, а відтак позбавлені можливості реалізувати свої спадкові права та отримати відповідне свідоцтво про право на спадкове майно у вигляді належного спадкодавцю жилого будинку № 70 по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району, при цьому належність даного будинку саме померлому [PERSON] доведена в судовому засіданні вище переліченими доказами та у суду сумнівів не викликає. На основі викладеного, суд приходить до висновку, що спадкодавець в особі [PERSON] на час своєї смерті мав право на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами № 70 по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району та був його власником , при цьому таке право в порядку спадкування перейшло до позивачів. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив, та батьки. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Також спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа. З огляду на положення ст. 1216 ЦК України (спадкуванням є перехід прав та обов»язків від фізичної особи, яка померла до спадкоємців), враховуючи, що до позивачів перейшло право на житловий будинок , що належав спадкодавцеві за життя , але позивачі не мають можливості подати до нотаріальної контори правовстановлюючий документ на житловий будинок належний спадкодавцю, у зв»язку з втратою оригіналу такого, та отримати такий в даний час неможливо , у зв»язку зі смертю власника будинку , суд знаходить, що питання належності цього майна має вирішуватися у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права власності на це майно. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачів ґрунтуються на вимогах діючого законодавства. Відтак, право позивачів підлягає захисту, шляхом визнання за ними права власності на належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими спорудами № 70 по вул. Шевченко в с. Новов»язівське [PERSON]»ївського району. Однак, визнаючи за позивачами право власності на вказаний житловий будинок, суд не включає до складу господарських будівель останнього самовільно збудовані на території вказаного домоволодіння - сарай під літ »И» , сарай під літ.»Ж», сарай під літ.»Е», сіни під літ. »а-1» (ас.12, 28) , оскільки у разі якщо спадкодавець здійснив самочинне будівництво до спадкоємців переходить не право власності на вказані споруди, а право власності на будівельні матеріали, обладнання , тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Відтак, вимоги позивачів підлягають до часткового задоволення. Враховуючи волю позивачів, суд знаходить можливим судові витрати залишити за останніми .

Outcome: partial