Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Димитровського міського суду Донецькой області з позовом до [PERSON] про визнання договору дійсним та розподіл майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказали, що з відповідачем по справі перебувала у юридичному шлюбі. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.01.2012 р. шлюб розірвано. За час спільного проживания та перебування у зареестрованому шлюбі вони придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказану квартиру оформлено було на відповідача на підставі договору купівлі продажу квартири від 23.10.2000 р., зареєстрованого регіональною товарною біржею «Юго-Восток», реєстраційний № 662 від 23.10.2000 р. та посвідченого у Димитровському бюро технічної інвентаризації у реєстровій книзі №9 за реестровим номером 13 стор. 34. Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 03 січня 2014 р. визнано право спільної сумісної власності за нею та відповідачем на вищевказану квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] але при цьому не визнані частки у спільному майні. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи вважає за можливе розглянути справу без участі сторін. Судом встановлено. Згідно паспорта громадянина України [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 08.12.2000 р. (а. с. 5-6). Згідно договору купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], квартира належить [PERSON]. (а. с. 16). Згідно технічного паспорту на квартиру за адресою: [ADDRESS] квартира належить [PERSON]. (а. с. 8-15). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 03 січня 2014 р. визнано право спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у paзi поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 357 ЦК України частки у пpaвi спільної часткової власності ввжаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співввласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників є рівними, якщо iншe не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками, право спільної сумісної власності на нього припиняється. Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають piвні права на володіння, користування та розпорядження майном, яке належить їм на npaвi сумісної спільної власності, а також poзipвання шлюбу не припиняє права сумісної спільної власності на майно, придбане за час шлюбу. З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного у відповідності зі статтями 60, 61, 65, 70, 71 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 року, ст. ст. 355, 356, 357 ЦК України, ст.ст. 3, 119, 120 ЦПК України,

Outcome: approved