Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] від імені якого діє [PERSON], звернулись до суду з позовом і просять винести рішення, яким визнати право власності за [PERSON] на ?, а за [PERSON] на ? частину, будинку та земельної ділянки прибудинкової території, розташованих по [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], який до смерті мешкав по [ADDRESS]. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на його майно. З заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка звернулись вона особисто в своїх інтересах, як дружина, та в інтересах спільного сина [PERSON], опікуном якого вона являється. Інші діти - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] подали нотаріусу заяви про відмову від спадщини. Частину майна, а саме грошові вклади, вони з сином оформили у нотаріуса, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок з прибудинковою територією по [ADDRESS] їм нотаріусом було відмовлено, оскільки на вказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи. Також вказала, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2014 року [PERSON] визнано недієздатним, а її призначено його опікуном. Рішенням Знам'янського міськрайонного суду від 27.10.2014 року встановлено факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії КР №000262, яким [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території [ADDRESS], належить [PERSON], померлому [INFO]. Позивачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, позивач [PERSON] від свого імені та від імені [PERSON], як його опікун, надала до суду письмові заяви, згідно яких позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить суд розглядати справу без їх участі, судові витрати просить покласти на неї. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви, згідно яких позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять суд розглядати справу без їх участі. Відповідач - Казарнянська сільська рада Кіровоградської області - до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомлені. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], з 25.12.1959 року, перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.8), який помер [INFO] (а.с.9). Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.02.2014 [PERSON] визнана опікуном недієздатного [PERSON] (а.с.10). Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.10.2014 року встановлено факт, що державний акт на право приватної власності на землю серії КР №000262, яким [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,25 га., для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території [ADDRESS], належить [PERSON], померлому [INFO] (а.с.11). За повідомленням державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №1 від 23.01.2015 року вих. №82/01-16 та копії спадкової справи (а.с. 54-83) після смерті [PERSON], померлого [INFO] спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON], які, подавши заяви про прийняття спадщини, на частину спадщини отримали свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою від 07.07.2014 року №1187/02-31, їм відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок [ADDRESS], оскільки на вказаний будинок відсутні правовстановлюючі документи. Спеціалістами Знам'янського міжміського комунального підприємства БТІ проведено технічну інвентаризацію житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS], за наслідками якої виготовлено технічний паспорт (а.с.18-23), довідка характеристика вказує, що вказаний будинок побудований в 1990 році, правовстановлюючі документи на будинок відсутні (а.с.23). За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Із норми ст.1218 ЦК України вбачається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. На підставі ст.ст.1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Частка у справі спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до вимог ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що належить їм на праві сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором. Оскільки між [PERSON] та [PERSON] не було домовленості та не було укладено шлюбного договору, суд вважає, що їх частки в житловому будинку з господарсько-побутовими будівлями і спорудами [ADDRESS], побудованому в період шлюбу, є рівними, за таких умов [PERSON] має право на ? частину житлового будинку і успадковується лише ? його частина. Згідно роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування», вбачається, що у відповідності до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення (Постанова від 13.06.2012 року № 6-54цс12). Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст.5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва встановлено постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року»). Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. (Лист, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»). Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України віл 07.02.2002 року за № 7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 року № 1692/5), листом Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разу визнання відповідачем позову, якщо це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позов Відповідно до положень ч.3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до роз'яснення нотаріуса, позивач не зможе прийняти спадщину у вигляді нерухомого майна у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не звертався до реєстраційних органів з метою оформлення права власності на належне нерухоме майно, позивачі являються єдиними спадкоємцями за законом, які подали заяви про прийняття спадщини, інші спадкоємці - відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON] заяви про прийняття спадщини не подали, проти задоволення позову не заперечують, суд вважає можливим за позивачами визнати право власності на зазначене спадкове майно в судовому порядку, з урахуванням того, що [PERSON] на даний час має право власності на ? частку у спільному сумісному майні подружжя. На підставі викладеного, ч.1 ст.58 Конституції України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2 ст.5, ч.1 ст.328, ст.331, ст.1216, ст.1218, 1220, 1225, 1226 ЦК України та

Outcome: approved