Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-29 00:00:00

Позивачі звернулися із позовом, в якому, з врахуванням уточнення (а.с.24), просять суд визнати в порядку спадкування після смерті [PERSON] , право власності кожного на 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована на території Васильківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, загальною площею 8,480 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 53220808:00:001:0014. В обґрунтування позовних позивачі зазначили, що [INFO] померла їх баба, [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилась після смерті баби, входить вищевказана земельна ділянка. За життя спадкодавець отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, але він втрачений. Позивачі є спадкоємцями за заповітом померлої. Постановою державного нотаріуса позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із втратою державного акту та нечітким визначення майна. Позивачі, їх представник, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву з проханням розглянути справу за їх відсутності (а.с.93). Відповідач, Новогалещинська селищна рада, належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, у судове засідання представника не забезпечила, надала суду заяву, в якій не заперечує позовні вимоги та просить суд розглянути без участі представника (а.с.86, 89). Третя особа, приватний нотаріус Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Литвин Майя Іванівна, належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі (а.с.51). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] (а.с.58). Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] мала на праві власності земельну, яка розташована на території Васильківської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, загальною площею 8,480 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 53220808:00:001:0014 (а.с.14, 15). Позивачі рідними онуками померлої. За життя померлою складено два заповіти, які посвідчені секретарем Василівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області 11.07.2012 року за реєстровими номерами 20, 21 (а.с.69). За вказаними заповітами позивачі є спадкоємцями земельної ділянки (паю) площею 4,24 га. Таким чином, суд приходить до висновку, що предметами вказаного заповіту є саме земельна ділянка кадастровий номер 53220808:00:001:0014. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 09.08.2018 року, тобто у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.52-54). Таким чином, позивачі прийняли спадщину. [PERSON] , син померлої, відмовився від спадщини з усіх підстав (а.с.54, 55). 05.10.2020 року приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Полтавської області Литвин М.І. винесено постанову про відмову позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку у зв`язку з відсутністю документа, який засвідчує право власності померлої на цю земельну ділянку та нечітким визначенням спадкового майна (а.с.6, 7). Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч.1 ст.1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, позивачі отримали право на спадкування майна. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованих Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права може бути визнання права. Таким чином, є законні підстави для визнання позивачів власниками зазначеної земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved