overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі, який розірвали 17.11.2016 року. Від шлюбу в них народилося троє дітей: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які перебувають на повному утриманні та вихованні позивачки. Відповідач працює, але матеріальним забезпеченням сімї та вихованням дітей не займається. Домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто. Просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити з мотивів, наведених у заяві. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що він немає змоги сплачувати таку суму аліментів, яка зазначена у позові, погоджується на менший розмір аліментів, а саме згідний сплачувати на трьох дітей 800 гривень на місяць. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвали 17.11.2016 року відповідно до рішення Хустського районного суду Закарпатської області. Від шлюбу в них народилося троє дітей: доньки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтв про народження. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дітей не приймає, діти знаходиться на утримання та вихованні біля матері. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» визначено прожитковий мінімум на одну особу: для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 пo 30 квітня - 1689 грн. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування своїх дітей, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Шишацький районний суд з позовом до відповідача з зазначеними позовними вимогами, в позовній заяві вказала, що вона являється спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно померлого [INFO] року її батька - [PERSON], який був зареєстрований в с. Жоржівка Шишацького району Полтавської області, але фактично на день смерті проживав в її сестри - [PERSON] в с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області. Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлого батька позивачка звернулася до державного нотаріуса в Шишацьку державну нотаріальну контору, але державний нотаріус відмовив їй у видачі даного свідоцтва, оскільки вона на момент смерті батька разом з ним не проживала і в шестимісячний термін після його смерті заяву про прийняття спадщини до нотаріуса не подала, а тому пропустила строк для прийняття спадщини. Позивачка своєчасно не подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після померлого батька з тих причин, що після відкриття спадщини була вагітною і часто перебувала на стаціонарному лікуванні з метою збереження дитини, а тому не мала можливості своєчасно подати заяву нотаріусу про прийняття спадщини з вказаних причин, в зв'язку з цим просила суд визнати поважною причину пропуску нею строку для прийняття спадщини після померлого батька, та визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини нотаріусу терміном в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. В судове засідання позивачка не з'явилася, звернулася до суду з заявою в якій підтримала свої позовні вимоги і просила суд розглянути справу без її участі. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій повідомив, що позов визнає, просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, звернулася до суду з заявою, в якій підтримала позовні вимоги позивачки, просила суд розглянути справу без її участі, суду повідомила, що вона на спадкове майно померлого батька не претендує, з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, бажає щоб спадкове майно померлого бать успадкувала її сестра - позивачка по справі [PERSON] Ознайомившись з матеріалами справи, перевіривши та оцінивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує прав, свобод і інтересів інших осіб, підстав для неприйняття судом визнання позову відповідачем немає. На підставі ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1261, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що 15 жовтня 2015 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по цивільній справі № 712/6560/ 15-ц, яке набрало законної сили, визнано за нею право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . 06 вересня 2016 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси по цивільній справі № 712/9238/16-ц, яке набрало законної сили, встановлено порядок користування квартирою [ADDRESS] , виділено [PERSON] , в користування житлову кімнату площею 13.1 кв.м., виділено в користування [PERSON] та відповідачці [PERSON] житлові кімнати площею 17.2 кв.м. та 12.5 кв.м. Кухню площею 7,6 кв.м., ванну площею 2,6 кв.м., туалет площею 1,2 кв.м., коридор площею 4,1 кв.м., коридор площею 6,5 кв.м., комору 1,1 кв.м. залишити в спільному користуванні всіх співвласників. Незважаючи на рішення суду, відповідачка в квартирі [ADDRESS] , змінила замки в вхідних дверях, чим обмежила позивачці доступ до спірної квартири. На спроби в досудовому порядку, в телефонних переговорах вирішити з відповідачкою дане питання мирним шляхом, остання відмовилась добровільно надати ключі від вхідних дверей до квартири [ADDRESS] . За таких обставин, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04.07.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Черненко В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених у змісті позовної заяви. Додатково пояснив, що відповідачка порушує законні права та інтереси його довірительниці у користуванні її власністю, оскільки 1/3 частки квартири належить позивачці на праві приватної власності в порядку спадкування, однак користуватися нею не має змоги, у зв`язку з протиправними діями відповідачки. Представник відповідача за довіреністю Кузьменко [PERSON] . в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Заслухавши думку представників сторін, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Відділ формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить 64/100 домоволодіння [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 05.09.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковенко І.М.. В зазначеному будинку зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] , який з 2018 року в домоволодінні не проживає, комунальні послуги не сплачує, житловою площею будинку не користується, особистих речей в домоволодінні не має. Зважаючи на викладене вище, позивач просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловою площею домоволодіння [ADDRESS] . В судове засідання позивач та її представник не з`явились, надали письмову заяву в якій підтримали позовні вимоги та просили розгляд справи провести у їх відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки судові не повідомив. Представник третьої особи Відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування від 05.09.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Яковенко І.М позивачу на праві особистої власності належить 64/100 домоволодіння [ADDRESS] . В зазначеному будинку зареєстрований колишній чоловік позивача [PERSON] , який з 2018 року в домоволодінні не проживає, комунальні послуги не сплачує, житловою площею будинку не користується, особистих речей в домоволодінні не має. Вказана обставина підтверджується актом про не проживання від 18.06.2020 р. та письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Так, як відповідач [PERSON] понад один рік не проживає в житловому будинку [ADDRESS] , суд вважає його таким, що втратив право користування жилою площею цього будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Артемівського міськрайонного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON] 14 лютого 2009 року, зареєстрований виконавчим комітетом Красненської сільської ради Артемівського району Донецької області, актовий запис № 01. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син після розірвання шлюбу залишиться проживати з нею, заяву про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів буде подано одночасно. Позивач вказує, що шлюб з відповідачем по справі у них є першим, її дошлюбне прізвище «[PERSON]». Спільне життя з відповідачем [PERSON] у них не склалося, підставою чого є несхожість характерів, звичок та поглядів на життя. Між ними не було взаєморозуміння, часто виникали сварки з різних приводів. Після чергової сварки в середині лютого 2012 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що подальше збереження сім'ї стало неможливим, так як змінити характери, налагодити сімейні відносини вони не можуть. Позивачка просила суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутнісь, на позовних вимогах наполягає, просить залишити прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, про що подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони вже припинили сімейно-шлюбні відносини, подальше сумісне життя та збереження сім'ї між ними неможливе, шлюб між подружжям має бути розірвано. Згідно зі ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що за обставин, які склалися, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, оскільки це буде суперечити інтересам позивача. Також позивачкою при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що відповідач зловживає спиртними напоями та, будучи в нетверезому стані часто вчиняє скандали та сварки, не ночує вдома, не займається вихованням дітей, між ними втрачено почуття поваги та любові, примирення між ними є неможливим, їхній шлюб носить лише формальний характер, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з відповідачем уклали шлюб 01 лютого 2005 року в Курянівській сільській раді, Бережанського району, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та син - [PERSON], [INFO]. Відповідач зловживає спиртними напоями та, будучи в нетверезому стані, часто вчиняє скандали та сварки, не ночує вдома, не займається вихованням дітей. Крім цього вказала, що вони не підтримують жодних сімейно-шлюбних стосунків, між ними втрачено почуття поваги та любові, примирення між ними є неможливим, їхній шлюб носить лише формальний характер, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб. Відповідач в судовому засіданні доводи позивачки, щодо розірвання шлюбу визнав, однак проти розірвання шлюбу заперечує та пояснив, що він бажає зберегти їх шлюб. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 2005 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER] видане 01 лютого 2005 року, виконкомом Курянівської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син -[PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 07 червня 2005 року виконкомом Курянівської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області та син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 29.03.2012 року виконкомом Курянівської сільської ради, Бережанського району, Тернопільської області. Крім цього судом встановлено, що відповідач зловживає спиртними напоями та, будучи в нетверезому стані часто вчиняє скандали та сварки, не ночує вдома , не займається вихованням дітей, між сторонами втрачено почуття поваги та любові, примирення між ними є неможливим, їхня сім'я фактично розпалася, перебування у шлюбі носить формальний характер, що може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Борівського районного суду з позовною заявою, в якій вказала, що з відповідачем по даній справі вона знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 21.01.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харків реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №43, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою у її батьків, окремо від відповідача. В добровільному порядку відповідач не надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, досягти домовленості про спосіб його участі в утриманні неповнолітньої доньки неможливо. В судовому засіданні позивачка підтвердила свої позовні вимоги про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки. Заслухавши позивачку, розглянувши матеріали справи суд вважає за можливе, з урахуванням згоди на це позивачки, в порядку ст. 224 ЦПК України прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в справі. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття…». Згідно ст. 181 ч. 3 СК України «за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або) у твердій грошовій сумі…». Згідно ст. 182 ч.2 СК України «мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку...». Крім того, дані факти підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорта позивачки [PERSON] (а.с.3-5); копією паспорта [PERSON] (а.с.6-7); копією свідоцтва шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.8); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.9); квитанцією ЮК(а.с.10); довідкою Вищесолоненської сільської ради №29 від 29.01.2014 р. (а.с.11). Заслухавши пояснення позивачки, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Борівського районного суду з позовною заявою, в якій вказала, що рішенням Борівського районного суду Харківської області від 19.09.2003 р. з відповідача [PERSON] на її користь були стягнуті аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, щомісячно, на утримання сина [PERSON], [INFO] до його повноліття. Постановою державного виконавця Борівського РУЮ Харківської області від 16.12.2013 р. виконавче провадження по стягненню аліментів закінчено, в зв'язку з тим, що сину позивачки [PERSON] [INFO] виповнилося 18 років. Станом на [INFO] заборгованість по аліментам становить 11060 грн. 70 коп. Позивачка вказує, що зверталася з заявою до Борівського РВ ГУМВС України в Харківській області про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності, але кримінальне провадження по справі було закрито за відсутністю складу злочину. Крім того, з січня по 18 жовтня 2013 р. відповідач зовсім не сплачував аліменти. В своєму позові [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам в розмірі 11060 грн. 70 коп., неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів в розмірі 1490 грн. 66 коп., витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивачка підтвердила вище викладене та просить позов задовольнити в повному обсязі. Адвокат позивачки просить стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість по аліментам, неустойку (пеню) за прострочку сплати аліментів, витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу. Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково, зобов'язується сплатити заборгованість по аліментам, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, витрати по сплаті судового збору, стосовно задоволення іншої частини позовних вимог заперечує. Крім того, дані факти підтверджуються наявними у справі доказами: копією постанови про закінчення виконавчого провадження від 16.12.2013 р.(а.с.7); копією розрахунку розміру заборгованості [PERSON] по аліментах(а.с.8-9); копією постанови про закриття кримінального провадження від 31.01.2014 р.(а.с.11); квитанціями ЮК(а.с.10,24). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. 180 СК України «батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття…». Згідно з ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Борівського районного суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, посилаючись на те, що 06.12.1997 р. вона уклала шлюб із відповідачем, зареєстрований Богуславською сільською радою Борівського району Харківської області. Від спільного шлюбу сторони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та є студентами КЗОЗ «Купянський медичний коледж ім. Марії Шкарлетової». Позивачка вказує, що відповідач з ними на даний момент не проживає, працює трактористом в Сеньківському філіалі Купянського лісгоспу. До вересня 2016 р. з нього стягувались аліменти, а на теперішній час добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка працює лаборантом в КЗОЗ «Купянський медичний коледж ім. Марії Шкарлетової» і отримує мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на утримання та навчання дітей. В судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтв про народження відповідно серії І-ВЛ № 028376 виданого 08.12.1997 р. та серії І-ВЛ № 028626 виданого 04.09.1998 р. є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10-11). Із довідки № 287 від 15.09.2016 р. виданої КЗОЗ «Купянський медичний коледж ім. Марії Шкарлетової» вбачається, що [PERSON] являється студентом четвертого курсу даного учбового закладу, термін навчання з 01.09.2013 р. по 01.07.2017 р. (а.с.8). Із довідки № 288 від 15.09.2016 р. виданої КЗОЗ «Купянський медичний коледж ім. Марії Шкарлетової» вбачається, що [PERSON] являється студенткою четвертого курсу даного учбового закладу, термін навчання з 01.09.2013 р. по 01.07.2017 р. (а.с.9). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] мешкають разом з матірю (а.с.12), яка не має можливості самостійно утримувати дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище повнолітніх дітей; стан здоровя відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, на період їх навчання в учбовому закладі. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved