Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

Позивачі, звернувшись в суд із даним позовом, посилаються на те, що 19.07.2014 року померла [PERSON], про що відділом ДРАЦС по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції складений відповідний актовий запис за № 349. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її 1/2 частку в спільній сумісній власності подружжя - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою м. Коломия, вул. Бурштинська, 5 Івано-Франківської області. Позивач, [PERSON], прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], однак державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по тій причині, що на новозбудований будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за вищевказаною адресою відсутній правовстановлюючий документ і вони побудовані без належної проектної документації. У позивача [PERSON], також відсутній правовстановлюючий документ, яким підтверджується його право власності на його частку у нерухомому майні, що знаходиться за вищевказаною адресою. Частина з цього майна збудовані ним та спадкодавцем самочинно і управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області відмовило йому у виконанні процедури по узаконенню цього будівництва, листом від 21.06.2015 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за кожним право власності на ? житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою вул. Бурштинська, 5 в м. Коломия Івано-Франківської області. В судове засідання позивачі не зявилися, хоча подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявилася, однак подала в суд клопотання про розгляд справи у її відсутності. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч.4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов'язки до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п. 5 ст. 375 ЦК України власник (користувач) земельної ділянки набуває право власності на збудовані ним будівлі та споруди за умови дотримання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил та за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Згідно п. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Судом встановлено, що 19.07.2014 року померла [PERSON], про що відділом ДРАЦС по м. Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції складений відповідний актовий запис за № 349. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її 1/2 частку в спільній сумісній власності подружжя - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою м. Коломия, вул. Бурштинська, 5 Івано-Франківської області. Позивач, [PERSON], прийняв спадщину після смерті своєї матері, однак державний нотаріус Коломийської міської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом по тій причині, що на новозбудовані будинок, господарські будівлі і споруди, що знаходяться за вищевказаною адресою відсутній правовстановлюючий документ і вони побудовані без належної проектної документації. Про вказане нотаріус зазначила у виданій йому постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У [PERSON], також відсутній правовстановлюючий документ, яким підтверджується його право власності на його частку у нерухомому майні, що знаходиться за вищевказаною адресою. Частина з цього майна збудовані ним та спадкодавцем самочинно і управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області відмовило йому у виконанні процедури по узаконенню цього будівництва, листом від 21.06.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на житловий будинок в м. Коломия, вул. Бурштинська, 5. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивач, [PERSON] звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25 лютого 2015 року у звязку із тим, що відсутній правовстановлюючий документі та немає відповідної проектної та дозільної документації. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на майно є належно обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст. 328, 375, 376, 392, 1216, 1261 ЦК України та

Outcome: approved