Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилались на те, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS]. 01.04.2015 року ними було отримано постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження №46864002 від 16.03.2015 року щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. №3078 від 18.08.2014 року про звернення стягнення на належну їм квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Надра». Вважають, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства, оскільки відповідно до ст.47 Конституції України ніхто не може бути позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Тому нотаріуси можуть вчиняти виконавчі написи на договорах іпотеки, крім випадків, коли предметом іпотеки є житло. Крім того, на момент вчинення виконавчого напису діяв Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Квартира є їх єдиним житлом та її площа не перевищує 140 кв.м. Тому виконавчий напис є незаконним та не підлягає виконанню. Також посилались на те, що заборгованість не була безспірною та з дня виникнення права вимоги у банку минуло більше трьох років. Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат». З урахуванням зазначеного, позивачі просили визнати виконавчий напис №3078 від 18.08.2014 року таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити останній в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні за необґрунтованістю. Представник третьої особи - Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області в судові засідання на неодноразові виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив. Представник іншої третьої особи - приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на вчинення виконавчого напису з дотриманням вимог закону. Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 05.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (після зміни найменування Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра») та [PERSON] було укладено кредитний договір №8/2006/840-К/1432-ПР, за умовами якого остання отримала кредит в сумі 69000 доларів США, зі строком повернення до 02.12.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.12.2006 року між банком та позивачами було укладено договір іпотеки, згідно якого позивачами в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було передано квартиру [ADDRESS], що належить їм на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.04.2003 року. 25.07.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. з заявою про вчинення виконавчого напису на договорі іпотеки від 05.12.2006 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. 18.08.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» від 25.07.2014 року було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3078, за яким запропоновано звернути стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить позивачам та є предметом іпотеки, відповідного до договору іпотеки від 05.12.2006 року, за рахунок коштів від реалізації якого задовольнити вимоги банку в сумі 5991804 грн. 71 коп. та витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису в сумі 1700 грн., а всього в сумі 5993504 грн. 71 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчий напис, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.282 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.283 вказаної «Інструкції…» вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до п.284 «Інструкції…» нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.286 «Інструкції…» при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Відповідно до п.1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, підставами для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості за нотаріально посвідченими угодами є оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підвереджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до ст.7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно умов п.п.3.3.1, 3.3.3 п.3.3 кредитного договору від 05.12.2006 року сторонами було визначено, що позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені договором платежі шляхом здійснення перерахування на відповідний рахунок мінімально необхідного платежу у валюті кредиту щомісячно, до 10 числа поточного місяця. Пунктом 4.2.4 кредитного договору встановлено право банку вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений в п.3.3 цього договору. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України право дострокового повернення коштів у кредитора виникає в разі прострочення повернення позичальником чергової частини позики. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, що надавався до заяви банку про вчинення виконавчого напису нотаріуса, а також не заперечувалось сторонами в судовому засіданні, останній платіж за кредитним договором позичальником [PERSON] здійснювався в 2007 році. Виконавчий напис нотаріусом було вчинено 18.08.2014 року. При цьому, як зазначено у виконавчому напису строк, за який проводиться стягнення складає 7 років, 3 місяці та 21 день, а саме: з 05.12.2006 року по 26.03.2014 року. Таким чином, виконавчий напис було вчинено без дотримання вимог ст.88 Закону України «Про нотаріат», оскільки звернення стягнення пропонувалось для задоволення вимог банку про стягнення заборгованості, яка розрахована поза межами трирічного строку позовної давності для вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом та відсотками та поза межами річного строку позовної давності щодо стягнення пені. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню та слід визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 18.08.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за №3078. Згідно ст.88 ЦПК України стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» на користь [PERSON] сплачений останньою при подачі позову судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved