Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

Позивач, інтереси якого представляє [PERSON], звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] Відповідачка зареєстрована у вказаному будинку, однак не проживає в ньому з 2011 року. Реєстрація місця проживання відповідачки у належному йому будинку створює перешкоди у реалізації його прав на власність, а також впливає на розмір комунальних витрат. В судове засідання позивач не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, судова повістка повернулась з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» та «за непроживання адресата». Як вбачається з матеріалів справи позивачем було надано адресу відповідача за місцем його проживання. Інших відомостей щодо місця перебування чи проживання відповідача немає. Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємця - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, відповідач викликалася до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 20.04.1988 року позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується доданою до матеріалів справи копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.7/. Згідно довідки голови Костянтинівської сільської ради, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] але не проживає за вказаною адресою з 2011 року /а.с.8-9/. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але не мешкає в ньому з 2011 року. У зв'язку з реєстрацією відповідача у належному позивачу будинку, останній не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ч.1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Статтею 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності [PERSON] в будинку судом не встановлено. Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved