Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просять стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі по 16442,41грн. на користь кожного та моральну шкоду по 50000грн. на користь кожного. Вимоги позивачі обґрунтували тим, що 12.10.2012р. близько 19.20год. на автошляху Київ-Одеса поблизу с.Піщана [PERSON], керуючи вантажним автомобілем «ЗИЛ-ММЗ 554М», р.н. [NUMBER], здійснив наїзд на пішохода [PERSON], [INFO], яка перебувала на проїзній частині в межах пішохідного переходу. Внаслідок наїзду [PERSON], яка була матір'ю позивачів, від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці ДТП. 15.10.2012р. СУ ГУМВС України в Київській області було порушено кримінальну справу № 27-2106 за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, по якій позивачі були визнані потерпілими. 4.03.2013р. слідчим СВ Білоцерківського МВГУМВС України в Київській області винесено постанову про закриття кримінальної справи на підставі п.2 ст.284 КПК України - за відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Факт родинних стосунків позивачів з померлою підтверджується свідоцтвами про їх народження та укладення шлюбу. У зв'язку з похованням та дотриманням звичаїв, притаманних на території проживання, пов'язані з ритуальними послугами, поминальними обідами, встановленням пам'ятника, позивачі понесли матеріальні витрати (в рівних частках) в розмірі по 16442,41грн. кожен. Дана шкода була заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, тому підлягає до відшкодування на користь позивачів. Крім того, діями відповідача [PERSON], який позбавив життя їхню матір, позивачам була завдана значна моральна шкода. Втрата є непоправною та безутішною, позивачі переживають сильні душевні страждання та глибокий душевний біль, нервове потрясіння, страх і шок від побаченого на місці ДТП, неспокій та свою безпомічність у даній ситуації, значно погіршився психічний стан, тривалий час перебували у стані депресії. Передчасна смерть близької та рідної людини залишила невиправний слід у душі позивачів, переживання та страждання не покидають їх. Заподіяну моральну шкоду оцінюють в 50000грн. кожному. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали позовні вимоги та їх обґрунтування. Позивачі додатково пояснили, що через день після ДТП відповідач [PERSON] дійсно приїздив до них та відшкодував їм кошти в розмірі еквівалентному 1500 доларів США, координати свої чи засоби зв'язку не залишав, дуже хотів, щоб його більше не зачіпали та закрили кримінальну справу. Позивачі не заперечують, щоб дані кошти враховувалися на відшкодування моральної шкоди. Надані позивачами квитанції та чеки свідчать про купівлю продуктів харчування та відбування поминальних обідів в зв'язку зі смертю матері на 9 день, 40 день та 1 рік. Позивачі зверталися до ВАТ НАСК «Оранта» із заявою про страхову виплату за шкоду заподіяну [PERSON], проте позитивної відповіді не отримали. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав повністю. Заперечення бгрунтував тим, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу «ЗИЛ-ММЗ 554М», р.н. [NUMBER], була застрахована ВАТ НАСК «Оранта», що підтверджується відповідним полісом АВ № 2212842 від 14.01.2012р., ліміт відповідальності за яким встановлено за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - 100000грн.. В зв'язку з цим, відшкодування витрат, пов'язаних з похованням, має здійснювати страхова компанія, а [PERSON] в цій частині вимог не є належним відповідачем. Витрати на організацію поминальних обідів не відносяться до витрат, пов'язаних з похованням. Також, НАСК «Оранта» має нести витрати на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю, тобто 5000грн.. Відповідач [PERSON] в свою чергу добровільно відшкодував у рахунок моральної шкоди позивачам суму еквівалентну 1500 доларів США, що на момент ДТП становило 11985грн., що визнають позивачі. Жодних звернень до відповідача з приводу відшкодування будь-якої іншої шкоди від позивачів не було. Розмір заподіяної моральної шкоди позивачам є необґрунтованим та не враховано, що у діях [PERSON] відсутній склад злочину, що було встановлено розслідуванням за фактом ДТП, що сталася з вини пішохода [PERSON], яка порушила п.4.4. та п.4.14 (г) ПДР. Тому, в частині вимог щодо відшкодування моральної шкоди відповідачем теж має бути відмовлено. Відповідач ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не з'явився, надіслав заперечення на позов, які обґрунтував тим, що ДТП сталася внаслідок порушення пішоходом [PERSON] ПДР України, в діях водія [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення, а тому не настала цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу за полісом. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2012р. близько 19.20год. на автошляху Київ-Одеса поблизу с.Піщана [PERSON], керуючи вантажним автомобілем «ЗІЛ-ММЗ 554М», р.н. [NUMBER], здійснив наїзд на пішохода [PERSON], яка від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці ДТП. Позивачі є доньками [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про народження та укладення ними шлюбу і зміни прізвища. 15.10.2012р. за фактом скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, було порушено кримінальну справу № 27-2106, по якій позивачі були визнані потерпілими. 4.03.2013р. слідчим СВ Білоцерківського МВГУМВС України в Київській області винесено постанову про закриття кримінальної справи на підставі п.2 ст.284 КПК України - за відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення. Досудове слідство прийшло до висновку, що ДТП сталася внаслідок порушення пішоходом [PERSON] вимог п.4.4, 4.14 (а, г) ПДР України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована ВАТ НАСК «Оранта», що підтверджується відповідним полісом АВ № 2212842, строк дії якого з 16.01.2012р. по 15.01.2013р., забезпеченим транспортним засобом є «ЗІЛ-ММЗ», р.н. [NUMBER], ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю становить 100000грн., франшиза - 0грн.. В рахунок відшкодування моральної шкоди позивача відповідач сплатив їм наступного дня після ДТП кошти в розмірі 1500 доларів США, що становило еквівалент 11985грн., що визнали сторони. Відповідно до ч.2, ч.5 ст.1187 ЦК України: «Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.» Тому, твердження ВАТ НАСК «Оранта» про відсутність підстав для відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, за відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, та як наслідок не настання цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу за полісом страхування, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. Відповідно до ст.6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.» Відповідно до п.9.1, п.9.3 ст.9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого.» Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.» Витрати позивачів на поховання [PERSON] та спорудження пам'ятника становлять 14812грн., що підтверджується рахунком-замовленням № 10220 від 13.10.2012р. та квитанцією на суму 2050грн., рахунком-замовленням № 10221 від 13.10.2012р. та квитанцією на суму 587грн., накладною № 120 від 14.10.2012р. на суму 895грн., накладною № 44 від 21.10.2013р. на суму 11280грн.. Відповідно до п.27.4, 27.5 ст.27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.» Враховуючи, що витрати позивачів на поховання потерпілої становлять 14812грн., які за їхньою домовленістю несли витрати в рівних частках, то до стягнення зі страховика ВАТ НАСК «Оранта» на їх користь підлягає матеріальна шкода в розмірі по 7406грн. кожному. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування, завданої нею шкоди, зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Витрати позивачів, пов'язані зі смертю потерпілої та відбування поминальних обідів, згідно традицій та звичаїв, що склалися, становлять 18073,23грн., що підтверджується товарним чеком від 14.10.2012р. на суму 1785грн., товарним чеком від 19.11.2012р. на суму 53,35грн., чеком від 13.10.2012р. на суму 257,40грн., квитанцією № 829 від 12.10.2013р. на суму 14800грн., товарним чеком від 18.11.2012р. на суму 105,80грн., та чеками на придбання продуктів харчування на суми 176,44грн., 63,82грн., 325,13грн., 77,94грн., 36,39грн., 104,80грн., 19,50грн., 55,07грн., 39,14грн., 173,45грн.. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість відшкодування даних матеріальних витрат, понесених позивачами, за рахунок відповідача [PERSON] в рівних частках по 9036,62грн. на користь кожного. Відшкодування вищевказаних витрат не передбачене законодавством, зокрема ст.27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок страхової компанії. Таким чином, вимоги позивачів про стягнення матеріальної шкоди з відповідачів підлягає задоволенню повністю у розмірі фактично понесених ними витрат. Враховуючи, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом, не залежно від її вини, то до відшкодування належить і заподіяна позивачам моральна шкода. Внаслідок ДТП позивачі зазнали моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яка виразилася в тому, що вони переживали і переживають сильні душевні страждання та глибокий душевний біль, пов'язаний з втратою матері, нервове потрясіння і страх, неспокій, визнаючи свою безпомічність та безпорадність, зазнали погіршення психічного стану, тривалий час перебували у стані депресії. Передчасна смерть близької та рідної людини залишила невиправний слід у душі позивачів, постійні переживання та страждання. Відповідно до ст.26-1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Виходячи з розміру страхової виплати за шкоду, заподіяну життю та здоров'ю, в розмірі 100000грн., до відшкодування ВАТ НАСК «Оранта» належить моральна шкода, заподіяна позивачам смертю їхньої матері в розмірі 5000грн. на користь кожного. Відповідно до п.23.1 ст.23 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого.» Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.23 ЦК України: «Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.» Беручи до уваги обставини справи, характер та глибину душевних і моральних страждань, їх тривалість, неможливість відновлення втрати, та враховуючи, що відповідач [PERSON] частково відшкодував моральну шкоду в розмірі 11985грн., тобто по 5992,50грн. на користь кожного позивача, що визнали сторони, до кримінальної відповідальності не притягувався в зв'язку з відсутністю в його діях складу злочину, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивачів про стягнення моральної шкоди з відповідача [PERSON] в розмірі 5000грн. на користь кожного позивача. Згідно п.2) ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», позивачі звільняються від його сплати, тому сума сплаченого [PERSON] судового збору в розмірі 1329грн. підлягає до повернення. Враховуючи, що кожен з позивачів має окремі позовні вимоги до відповідачів, то розмір судового збору кожного з позивачів мала становити по 243,60грн. з кожного за вимоги майнового та немайнового характеру. Тому, до стягнення з відповідачів підлягає судовий збір у розмірі 458грн. 80коп. з кожного на користь держави. На підставі ст.ст. 22, 23, 1167, 1172, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 23, 26-1, 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved