Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності, зазначивши в обґрунтування позову наступне. На підставі свідоцтва про право власності на житло № 840 від 05.06.1996 року, виданого Запорізьким титано-магнієвим комбінатом, власниками квартири [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності є: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 14.12.2004 року помер [PERSON], який є батьком позивача [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено у звязку із втратою правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове майно. Крім Позивача інших спадкоємців на зазначене майно не має. За вказаних обставин позивачі просять суд визнати за ними право власності на належні їм частки вказаної квартири у звязку з втратою правовстановлюючого документу та позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на спадкову частину квартири. В судове засідання представник позивачів не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій вказав, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій просить суд ухвалити рішення на розсуд суду у відповідності до чинного законодавства. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо, відповідно до положень Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить право власності по 1/3 частині квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності на житло № 840 від 05.06.1996 року, виданого Запорізьким титано-магнієвим комбінатом. Відповідно до Свідоцтва про одруження серії І-ЖС № 016636 від 05.10.1996 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського міськвиконкому м. Запоріжжя, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка змінила прізвище на „Малюкова, про\~що зроблено актовий запис № 1166. Матеріалами справи підтверджується, що оригінал свідоцтва про право власності на квартиру позивачами було втрачено, а отримання його дублікату є неможливим. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права власності на 1/3 частку вказаної квартири за кожною, є законними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи, тому підлягають задоволенню. У звязку з визнанням судом права власності на встановлені частки вказаної квартири, попередня реєстрація права власності на підставі свідоцтва про право власності на житло № 840 від 05.06.1996 року, виданого Запорізьким титано-магнієвим комбінатом, підлягає скасуванню. Вирішуючи позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом. Судом встановлено, що [PERSON] помер 14.12.2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 305041 від 14.12.2004 року, виданого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS], що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № 840 від 05.06.1996 року, виданого Запорізьким титано-магнієвим комбінатом. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги є діти спадкодавця, той з подружжя, який пережив та батьки. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2013 року встановлено факт того, що [PERSON], [INFO], є рідною донькою [PERSON], який помер 14.12.2004 року. За життя [PERSON] заповіт не складав, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру № 318736 від 01.06.2005 року. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 494/2005. Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] оскільки є його донькою та прийняла спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом, окрім позивача немає. Постановою державного нотаріуса Третьої Запорізької державної нотаріальної контори [PERSON] від 11.10.2013 року № 2478/02-31 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно, отже права позивача підлягають захисту у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняла спадщину, однак не може її оформити через нотаріальну контору, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved