Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 5 травня 2020 року звернулися в Київський районний суд м. Полтави з позовом до територіальної громади м. Полтави про встановлення факту постійного проживання, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, який уточнили в поданій до суду 15 травня 2020 року заяві. Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] з 1966 року по 1998 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який помер [INFO] , від шлюбу мають дітей [PERSON] та [PERSON] . Подружжям за час перебування в зареєстрованому шлюбі було повністю внесено пай в ЖБК «Харчовик» за квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру не отримав, позивач [PERSON] є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 27.01.2014. Також позивачі зазначали, що після смерті [PERSON] була відкрита спадкова справа, з заявами про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , але свідоцтва про право на спадщину отримані не були. [INFO] помер [PERSON] , спадкова справа після його смерті не відкривалася, позивач [PERSON] фактично проживала з ним на час його смерті в с. Дубина Новосанжарського району Полтавської області та прийняла спадщину. В позовній заяві позивачі просили встановити факт постійного проживання [PERSON] в [ADDRESS] , разом з сином [PERSON] станом на [INFO] . Просили визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Також просили визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 червня 2020 року відкрито провадження в цивільній справі за позовом за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 7 липня 2020 року. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 07.07.2020 закрито підготовче провадження в даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивачі та представник позивачів повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Інші особи в судове засідання своїх представників не направили, третя особа звернулася в суд з заявою про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши позивачів та представника, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] 28 травня 1966 року зареєструвала шлюб з [PERSON] , який було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 03 липня 1998 року зроблено запис № 319. [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON] та [PERSON] . Також встановлено, що подружжям [PERSON] та [PERSON] за час перебування в зареєстрованому шлюбі під час сумісного проживання 31 березня 1986 року повністю внесено пай в Житлово-будівельний кооператив «Харчовик» за квартиру [ADDRESS] . За життя [PERSON] свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] не отримав, право власності на спірне нерухоме майно за ним не зареєстроване в державному реєстрі прав власності. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 січня 2014 року в справі № 552/8871/13-ц, яке вступило в законну силу, задоволено позовні вимоги [PERSON] , визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Як встановлено судом після померлого [INFO] [PERSON] Другою полтавською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа, [PERSON] та [PERSON] , будучи спадкоємцями майна померлого, звернулися з заявами про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори від 29 червня 2019 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Як встановлено судом, позивач [PERSON] та [PERSON] , який помер [INFO] , є спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] за законом та у встановленому законом порядку прийняли спадщину, що підтверджено даними спадкової справи. Разом з тим, позивач [PERSON] позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що порушене право позивача [PERSON] підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . Також встановлено, що [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] фактично прийняв спадщину у вигляді 1/4 частки квартири [ADDRESS] , але свідоцтво про право на спадщину не отримав. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, з заявою про відмову від спадщини не зверталася, отже, в силу норм ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину. Отже, після померлого [PERSON] до складу спадкового майна ввійшла 1/4 частка квартири [ADDRESS] , спадкоємцем його майна є позивач [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, тому суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [INFO] [PERSON] . На підставі викладеного, позовні вимоги щодо визнання пава власності на нерухоме майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо заявлених [PERSON] позовних вимог про встановлення факту постійного проживання в с. Дубина Новосанжарського району станом на 5 липня 2017 року, суд приходить до висновку, що такі позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є правовою підставою для визнання за [PERSON] права власності на майно в порядку спадкування. Саме визнання права власності на спадкове майно і є належним способом захисту порушених прав позивача [PERSON] .

Outcome: partial