Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], просили суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 26 у будинку № 71/1 по вулиці Маршала Малиновського у м. Одесі, посилаючись на такі обставини. Позивачі зареєстровані у [INFO], яка належить їм на праві приватної власності. За вищезазначеною адресою зареєстрована також дочка [PERSON] [PERSON]. 09 березня 1999 року [PERSON] отримала паспорт громадянина України для тимчасових виїздів за кордон, на підставі якого отримала візу на виїзд до США з 17 червня 1999 року і 16 червня 1999 року виїхала з України за кордон. З цього часу [PERSON] постійно проживає у США, де 07 травня 2012 року отримала паспорт громадянина США. 13 березня 2017 року [PERSON] перебуваючи у США, видала власнику житла [PERSON] довіреність на представництво її інтересів з питань зняття її з реєстрації у якості особи, яка постійно проживає за адресою: [INFO]. 11 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до начальника Малиновського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про зняття [PERSON] з реєстрації у якості особи, яка постійно проживає за адресою: [INFO], але отримав відмову на тій підставі, що з такою заявою має право звернутися або сама [PERSON] особисто, або її законний представник, яким [PERSON] не перебуває. Оскільки позивачі сплачують всі видатки по житловому приміщенню та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в їх приміщенні створює позивачам перешкоди в користуванні, тому позивачі вимушені звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивачі надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутністю, на позовних вимогах наполягали у повному обсязі та не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів. На підставі договору купівлі продажу, укладеному 06 липня 1995 року на Одеській товарній біржі за № 8127, [PERSON], [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS]. Право власності за [PERSON], [PERSON] зареєстроване в КП «ОМБТІ та РОН» 21 серпня 1995 року, про що в книзі 143пр на стор. 18 зроблений запис за № 405. Відповідно до довідки (виписки із будинкової книги про склад сімї та реєстрації) від 20 квітня 2017 року за №893, вбачається, що у квартирі №№ 26 в будинку 71/1 по вул. Маршала Малиновського м. Одеси зареєстровані та проживають: [PERSON] (основний), позивач по справі, [PERSON] (дружина), позивач по справі, [PERSON] (дочка дружини), відповідач по справі. 09 березня 1999 року [PERSON] отримала паспорт громадянина України для тимчасових виїздів за кордон, на підставі якого отримала візу на виїзд до США з 17 червня 1999 року і 16 червня 1999 року виїхала з України за кордон. З цього часу [PERSON] постійно проживає у США, де 07 травня 2012 року отримала паспорт громадянина США. 13 березня 2017 року [PERSON] перебуваючи у США, видала власнику житла [PERSON] довіреність на представництво її інтересів з питань зняття її з реєстрації у якості особи, яка постійно проживає за адресою: [INFO]. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця, проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі заяви особи або її законного представника. 11 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до начальника Малиновського районного відділу ГУ ДМС України в Одеській області із заявою про зняття [PERSON] з реєстрації у якості особи, яка постійно проживає за адресою: [INFO], але отримав відмову на тій підставі, що з такою заявою має право звернутися або сама [PERSON] особисто, або її законний представник, яким [PERSON] не перебуває. Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачем порушені права та законні інтереси позивача у справі. Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивачів в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, виселилась з житлового приміщення добровільно, після виселення з житла з реєстрації за вказаною адресою не знялась, чим порушує права та законні інтереси позивачів. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачам перешкоди в здійсненні розпорядження цією житловою квартирою. Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є її місцем проживання або місцем перебування, тому вона має бути визнана особою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, та визнати [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 26 у будинку № 71/1 по вулиці Маршала Малиновського у м. Одесі. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Outcome: approved