Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дітей, стягнути з відповідача судові витрати по справі. Крім цього просить виконання рішення в межах стягнення суми аліментів за один місяць допустити до негайного виконання. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2015 року. Від спільного подружнього життя мають двох дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , яка являється дитиною інвалідом, та дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося, тому на даний час в провадженні Рожнятівського районного суду перебуває справа про розірвання шлюбу. Діти проживають разом з нею та перебувають на її повному матеріальному утриманні. Їй самій важко утримувати дітей, забезпечити їм необхідний рівень життя для їх нормального фізичного та духовного розвитку. Відповідач ухиляється від утримання дітей, жодної матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки регулярно працює на сезонних роботах в сільськогосподарській галузі, отримує високі доходи, а тому має змогу сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. У зв`язку з цим, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила про задоволення позову, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав, правом на подачу відзиву на позов не скористався. На підставі письмової заяви позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247, 280-282 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей - неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] та малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2005 та копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 23.04.2006, серії [NUMBER] від 26.02.2013 (а.с.4-6). Позивачка [PERSON] разом з дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживає в орендованому будинку по [ADDRESS] у важких матеріально-побутових умовах. Крім цього, позивачка [PERSON] здійснює догляд за дитиною-інвалідом [PERSON] , що підтверджується довідкою № 297 виданої Рожнятівською селищною радою 06.05.2020 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складеним комісією Рожнятівської селищної ради 06.05.2020 (а.с. 7-8). За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставни, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України (частина друга статті 182 СКУ із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2020 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання дітей, судом враховані наступні обставини: матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні неповнолітніх дочок, одна з яких являється інвалідом, у зв`язку з чим потребує особливої уваги та більших витрат на її утримання, потреби дітей на їх фізичний та духовний розвиток, мінімальний прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, а тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти у визначеному позивачкою розмірі, а саме по 2500 гривень на кожну дитину, щомісячно. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 600 гривень, що відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved