Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-26 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на майно та просять суд визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності [PERSON], який помер 03 липня 2016 року та [PERSON] на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с.Сухостав, вул.Січових Стрільців, 25, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 60,3 кв.м., житловою 35,5 кв.м., який належить на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС №284214 виданого 21.08.2009 року на ім'я [PERSON] зареєстрованого Гусятинським РК БТІ 09.09.2009 року за реєстраційним №28095327, запис 161 в книзі №2, становить по 1 /2 частки та визнати за [PERSON], право власності на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: с.Сухостав вул. Січових Стрільців, 25, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею,- 60,3 кв.м., житловою - 35,5 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON]. Даний будинок належав спадкодавцю та його дружині на праві спільної сумісної власності подружжя, оскільки набутий ними за час перебування у зареєстрованому шлюбу, однак через те, що не визначено частки кожного із співвласників, немає змоги нотаріально оформити право власності на вказане спадкове майно. Позивачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явилися, попередньо надіслали письмову заяву, позовні вимоги підтримали повністю, просили справу слухати у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гусятинського району Тернопільської області подав суду письмову заяву, проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглянути без участі їх представника. Перевіривши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та знаходиться за адресою с.Сухостав вул. Січових Стрільців, буд 25, загальною площею 60,3 кв.м, житловою 35,5 кв.м, згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серії САС№284214, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Серії ССР№532609, технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, Форми №6-а Експлікації.(а.с.5-8) Згідно копії повторно виданого свідоцтва про шлюб Серії 1-ИД№053409 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 серпня 2008 року. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка «Івачевський», дружини «Ковальчук».(а.с.11) [PERSON] 16.12.1989 року уклав шлюб з [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Кириченко».(а.с.14) Із копії свідоцтва про смерть [PERSON] І-ИД№207530 від 05.07.2016 року вбачається, що [PERSON] помер 03 липня 2016 року. (а.с.12) Відповідно до копії заповіту від 12.02.2016 року [PERSON] все своє майно заповів [PERSON].(а.с.13). Згідно висновку про вартість майна,ринкова вартість житлового будинку загальною площею 60,3 м.кв. з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Тернопільська область, Гусятинський район, с.Сухостав, вул. Січових Стрільців, 25 становить 77540 грн. (а.с.4). Як слідує із змісту листа приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] від 27.06.2018 року №379/01-16 позивачу [PERSON] розяснено її право звернутись до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю ч.3 ст.368 Цивільного Кодексу України. Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. У відповідності до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до роз»яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 Цивільного кодексу України. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі, обставини в справі сторонами визнаються та не потребують доказуванню і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визначення, що розмір частки у спільній сумісній власності [PERSON], який помер 03 липня 2016 року та [PERSON] на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: с.Сухостав, вул. Січових Стрільців, 25, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 60,3 кв.м., житловою 35,5 кв.м., який належить на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС №284214 виданого 21.08.2009 року на ім.»я [PERSON] зареєстрованого Гусятинським РК БТІ 09.09.2009 року за реєстраційним №28095327, запис 161 в книзі №2, становить по ? частці та визнання за [PERSON], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителькою с.Яблунів, Гусятинського району, Тернопільської області, право власності на ? частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: с.Сухостав, вул. Січових Стрільців, 25, Гусятинського району Тернопільської області, загальною площею 60,3 кв.м., житловою 35,5 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved