Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, вказавши в позові, що 30 березня 2009 року в виконкомі Верхньопетрівецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області вона зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 5. Від даного шлюбу народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка вказує, що Рішенням Глибоцького районного суду від 11 січня 2017 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Вказує, що в даний час відповідач офіційно не працює, однак виїжджає на заробітки за кордон та має можливість у розмірі, встановленому законом надавати грошову допомогу на утримання дітей. Вказує, що на даний час вона офіційно не працює. Просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно на кожну дитину, до їх повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася однак подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує повністю, просить суд позов задовольнити та справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Так, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] року, [PERSON] народилася [INFO] та [PERSON] народився [INFO] року, і їхніми батьками зазначені сторони у справі, що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER], серії [NUMBER] та серії [NUMBER] Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 11 січня 2017 року, шлюб, зареєстрований мiж [PERSON] та [PERSON], 30 березня 2009 року у виконавчому комітеті Верхньопетрівецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, актовий запис № 05 - розірвано. Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи Верхньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області від 25.01.2019 року № 218-221 та довідки № 178 від 21.01.2019 року, виданої виконавчим комітетом Верхньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, [PERSON] проживає в [ADDRESS] та разом з нею проживають її діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її повному утриманні та вихованні. Згідно медичних довідок про стан здоров'я дитини від 25.01.2019 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] - не хворіють. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, задовільний стан здоров'я дітей, а також те, що відповідач фізично здоровий. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного, ст.ст. 180-183, 191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial