Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] пред`явили до суду позов до відповідача [PERSON] , у якому просять припинити право власності [PERSON] на 1/6 частку квартири [ADDRESS] , стягнувши із [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію у розмірі 77170 гривень та визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що їм та відповідачу [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] , зокрема [PERSON] належить 2/3 частки даної квартири, з яких 1/2 частка належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, а 1/6 частка - набута нею в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] ; позивачу [PERSON] належить 1/6 частина вказаної квартири, яка набута нею в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить 1/6 частина спірної квартири, набута ним в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] . Відповідач [PERSON] не проживає у даній квартирі та не користується нею, не сплачує кошти на її утримання, проведення ремонтів, оплату комунальних послуг. Покликаючись на те, що частка відповідача у вказаній квартирі є незначною та не може бути виділена в натурі, тобто є неподільною, спільне володіння та користування вказаним майном між сторонами є неможливим, позивач [PERSON] вважає можливим припинити право власності [PERSON] на 1/6 частку у вищевказаній квартирі, стягнувши з неї ( [PERSON] ) на користь відповідача відповідну грошову компенсацію. При цьому вказує, що відповідач не заперечує щодо виплати йому грошової компенсації за вказану частку квартири, однак вони не можуть досягнути домовленості з приводу розміру грошової компенсації, оскільки відповідач просить виплатити йому 5000 доларів США, натомість згідно висновку про ринкову вартість, реальна вартість 1/6 частина зазначеної квартири складає 77170 гривень. За вказаних обставин просили позов задовольнити. Позивачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, однак їх представник адвокат Борова Л.В. подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Виклик відповідача [PERSON] здійснювався шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу місця проживання відповідача та публікації оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті «Судова влада України». Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні 10 вересня 2019 року судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Відзиву на позовну заяву відповідач [PERSON] не подавав. За вказаних обставин, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення в порядку ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Судом установлено: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 липня 2012 року задоволено позов [PERSON] , яка діє у власних інтересах та в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Перша Тернопільська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно, зокрема вирішено: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належить їй як дружині у майні спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON] , [PERSON] право власності на спадкове майно - по 1/6 частині трикімнатної квартири [ADDRESS] , кожній . Вказаним рішенням суду задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , треті особи - [PERSON] , Перша Тернопільська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та визнано за [PERSON] право власності на спадкове майно - 1/6 частину трикімнатної квартири [ADDRESS] . Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 27 серпня 2012 року №35294136 виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Міське бюро технічної інвентаризації» (м. Тернопіль), квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] - 2/3 частки та [PERSON] - 1/6 частка. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №79145601 від 30 січня 2017 року, 1/6 частина квартири [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] . Спірна квартира [ADDRESS] належить сторонам на праві спільної часткової власності, зокрема: позивачу [PERSON] належить 2/3 частки даної квартири, з яких 1/2 частка належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя, а 1/6 частка - набута нею в порядку спадкування після померлого чоловіка [PERSON] ; позивачу [PERSON] належить 1/6 частина вказаної квартири, яка набута нею в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] та відповідачу [PERSON] належить 1/6 частина спірної квартири, набута ним в порядку спадкування після померлого батька [PERSON] . Як убачається із довідки №1227 виданої 22 жовтня 2019 року ТзОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Тернопіль», у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому, довідкою №2097 виданою 26 липня 2018 року ТОВ «Керуюча компанія «Коменерго-Тернопіль 1» стверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 20 вересня 2017 року. Згідно звіту про оцінку вартості квартири [ADDRESS] , станом на 16 серпня 2018 року ринкова вартість квартири складає 463020 гривень, в тому числі ринкова вартість 1/6 частини вказаної квартири, що належить [PERSON] становить 77170 гривень. У судовому засіданні представником позивачів адвокатом Боровою Л.В. надано квитанцію №0.0.1398632621.1 від 03 липня 2019 року виданою Відділенням №16 Тернопільської філії АТ КБ «ПриватБанк», з якої убачається, що в якості забезпечення компенсації вартості 1/6 частки спірної квартири, 03 липня 2019 року на відповідний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України були внесені грошові кошти в розмірі 77170 гривень. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. У відповідності до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Статтею 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частиною 3 ст. 364 ЦК України встановлено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Звертаючись до суду зі вказаним позовом, позивачі визначились із способом захисту їх порушеного права та погодили між собою, що право власності на належну відповідачу 1/6 частку спірної квартири підлягає визнанню за позивачем [PERSON] , позивач [PERSON] не пред`являла вимоги про визнання за нею спірної частки у квартирі. У відповідності до ст. 365 Цивільного кодексу України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Згідно пункту 12 Постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у правах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року при визначенні грошової компенсації, суд повинен виходити з того, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутності - за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стороною відповідача [PERSON] не надано суду доказів на спростування викладеного. За вказаних обставин, оскільки відповідач тривалий час не проживає, не бере участі у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, спільне володіння та користування сторін спірною квартирою є неможливим, з огляду на те, що належна відповідачу [PERSON] 1/6 частка у квартирі є незначною і не може бути виділена в натурі, з урахуванням внесення позивачами на депозитний рахунок вартості частки у спірній квартирі належної відповідачу , суд приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного та

Outcome: approved