Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, у якому просять визнати для них додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці за померлим батьком [PERSON]. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 10 серпня 2012 року померла їх мати [PERSON], а 11 березня 2016 року помер і їх батько [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ужгородського міськрайонного управління юстиції зроблені відповідні актові записи. До своєї смерті їх батько проживав у с.Т.Ремета, вул.Перемоги, 11 Перечинського району Закарпатської області. Після смерті батьків у них виникла необхідність в оформленні спадкових документів, у звязку з чим вони звернулися до Перечинської районної державної нотаріальної контори, однак у прийнятті заяв на оформлення спадщини їм було відмовлено, так як вони пропустили встановлений законом строк для прийняття такої та запропоновано звернутися до суду для визначення додаткового строку. Встановлений законом строк у шість місяців позивачами був пропущений, у звязку з тим, що після смерті батьків у них були відсутні кошти для сплати державного мита і нотаріальних послуг. Однак, на даний момент їх матеріальне становище стало кращим, вони мають постійне місце роботи і бажають прийняти належне їм спадкове майно, а тому просять позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] та [PERSON] адвокат [PERSON]І позовні вимоги підтримав повністю та просив такі задовольнити. Представник Туря Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечив проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 10 серпня 2012 року померла мати позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №139761, виданим 10 серпня 2012 року виконкомом Туря-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, актовий запис №29. Також встановлено, що 11 березня 2016 року помер і батько позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON], що також стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №204724, виданим 11 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №300. Крім цього встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] в межах строків, передбачених ч.1 ст.1270 ЦК України, не прийняли спадщину, оскільки вони перебували у скрутному матеріальному становищі та не мали змоги нести витрати по оформленні спадщини. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини… Згідно ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що [PERSON] та [PERSON] строк для прийняття спадщини за покійним [PERSON] пропущений з поважних причин, тому суд вважає, що їм необхідно визначити додатковий трьохмісячний строк для прийняття спадщини. Тому,

Outcome: approved