Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

Позивачка[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 11.07.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №891. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що останні два роки сторони фактично не проживають, а шлюбні відносини між ними припинено. Спільна сімя розпалась, спільне господарство сторонами не ведеться, відповідач взагалі не вносив і не вносить вклад в спільний сімейний бюджет, матеріально та морально сторони один одного не підтримують. Стверджує, що відповідач за час їх спільного проживання проявляв до неї неповагу, вчиняв безпричинні сварки, часто перебував у нетверезому стані. Вказує, що вона намагалась терпіти відповідача, однак він і надалі продовжує над нею знущатись, агресивно до неї ставиться, проявляє зневагу, зверхність, зухвалість, створив нестерпну психологічну обстановку в сімї. При цьому, відповідач взагалі не дбає про сімейний бюджет, ніде не працює. Звертає увагу суду на те, що примиритись з відповідачем вона не бажає, шлюб суперечить її інтересам, сімя розпалась остаточно, зберегти її неможливо. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилась, проте до початку судового засідання від неї надійшла заява про розгляд даної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить не фіксувати розгляд справи технічними засобами. Відповідач в судове засідання, призначене на 18.12.2017 року, не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи судом, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 11 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №891, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №039591 (а.с.4). Від спільного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ №182736 (а.с.5). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри та взаєморозуміння. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та проживають окремо. Шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються поясненнями сторін та матеріалами справи. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. При цьому, суд враховує і той факт, що сторонам надавався двомісячний термін на примирення, під час якого сторони не примирились. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved