Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки в її користь заборгованість за договором позики у сумі 50000,00 грн. боргу за договором позики від 13 липня 2016 року, вказуючи, що 13 липня 2016 року вона позичила відповідачці грошові кошти в сумі 50000,00 грн., які відповідачка мала сплатити до 14 листопада 2017 року, однак, відповідачка позичені гроші не повернула і добровільно виконати умови договору позики не бажає. З огляду на вказане просить стягнути з відповідачки три проценти річних від суми боргу за період з 14 листопада 2017 року по 02 вересня 2019 року, що складає 2704,10 грн., 7600,00 грн. нарахованого індексу інфляції за період з листопада 2017 року по липень 2019 року, та понесені нею судові витрати на сплату судового збору. Позивачка в судове засідання не з`явилася. Від неї поступила письмова заява, в якій позовні вимоги підтримала та просить задовольнити в повному обсязі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі та просить слухати справу у її відсутності. Належно повідомлена відповідачка в судове засідання не з`явилася , причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подавала. \~ \~ \~ \~Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідачки, проти чого позивачка не заперечувала. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. \~ \~ \~ \~Згідно письмової розписки, складеної 13 липня 2016 року та долученої до матеріалів справи, відповідачка [PERSON] зобов`язалася повернути позивачці [PERSON] 50\~000,00 грн., які отримала від неї в якості позики строком на пів року і які зобов`язалася щомісячно повертати. Отже, між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] склалися договірні правовідносини зі взаємними правами та обов`язками на підставі договору позики. \~ \~ \~ \~Згідно ст.ст.1046-1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. \~ \~ \~ \~Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. \~ \~ \~ \~Як передбачено ст. 545 ЦК України, прийнявши зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за договором позики перед позивачкою [PERSON] не виконала і в строк, який зазначений у розписці, борг не повернула, про що свідчить розписка, яка знаходиться у позивачки як кредитора. Позивачка просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором позики від 13 липня 2016 року в сумі 50\~000 (п`ятдесят тисяч) грн., а також інфляційні за період з листопада 2017 року по липень 2019 року в сумі 7600,00 грн.; 3% річних від суми боргу за період з 14 листопада 2017 року по 02 вересня 2019 року в сумі 2704,10 грн., всього 60304,10 грн. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1ст. 625 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Крім того, згідно ч.2 ст.625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1ст.\~1050\~ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Зважаючи на вищевикладене, з врахуванням того, що відповідачкою не надано суду доказів виконання в повному обсязі своїх зобов`язань за договором позики від 13 липня 2016 року, суд вважає, що позивачкою підставно заявлено вимоги про стягнення 50 000 грн. за договором позики від 13 липня 2016 року; а також інфляційні за період з листопада 2017 року по липень 2019 року в сумі 7600,00 грн.; 3% річних від суми боргу за період з 14 листопада 2017 року по 02 вересня 2019 року в сумі 2704,10 грн., всього 60304,10 грн. Проведені позивачкою розрахунки інфляційних, 3% річних за користування позикою є вірними, їх розмір відповідає вимогам чинного законодавства України. Також з відповідачки в користь позивачки слід стягнути 768,40 грн. сплаченого при зверненні до суду судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст.11,15,16,509,526,545,610,1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved