Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, який підтримала в судовому засіданні [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що вона [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], також в квартирі зареєстрована та проживає її донька, [PERSON]. Квартира була виділена ВАТ «Сумська пересувна механізована колона № 57» її батькові - [PERSON]. В квартирі проживали: вона, її батько та донька. В 2009 році рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.01.2009 року, вказана квартира переоформлена на неї [PERSON] Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири вона звернулась з відповідною заявою у виконавчий комітет Сумської міської ради, але їй було відмовлено у прийнятті документів на приватизацію, оскільки нею не наданий ордер, на підставі, якого вона вселилась в квартиру. Тому просить суд зобовязати Сумську міську раду в особі управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії по приватизації квартири [ADDRESS] на неї [PERSON] та [PERSON], без ордеру на жиле приміщення. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки у позивачів відсутній ордер на вселення у займану ними квартиру, тому в управління немає підстав для здіснення дій по приватизації квартири. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], також в квартирі зареєстрована та проживає її донька, [PERSON].(а.с. 9) Квартира була виділена ВАТ «Сумська пересувна механізована колона № 57» батькові позивачки - [PERSON]. В квартирі проживали: позивачка, її батько та донька. В 2009 році рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.01.2009 року, вказана квартира переоформлена на [PERSON]М.(а.с. 11). Реалізуючи право на приватизацію займаної квартири [PERSON] звернулась з відповідною заявою у виконавчий комітет Сумської міської ради, але їй було відмовлено у прийнятті документів на приватизацію, оскільки позивачкою не наданий ордер, на підставі, якого вона вселилась в квартиру (а.с. 12). Між сторонами склалися цивільно-правові відносини, що регулюються нормами ЦК України та ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Відповідно до ч.ч.1,3,10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Згідно з п.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Відповідно до п.п.4, 5 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обовязкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивача не розповсюджується. Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом. З 2009 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачами не предявлялося до позивача, претензій щодо незаконності його мешкання у квартирі. З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів №500-VI та № 2842-12 позивачка має право на приватизацію жилого приміщення квартири, у якій він мешкає. Таким чином, враховуючи, що позивачка вселена до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо знайти документи на підставі яких була вселена, їх відсутність позбавляє позивачів можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеної квартири, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved