Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

Позивачі звернулись до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області із позовом, в обґрунтування якого зазначили, що 18 жовтня 1969 року між позивачем [PERSON] , та [PERSON] , було зареєстровано шлюб, після реєстрації шлюбу подружжю надано прізвище - [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Позивач [PERSON] , є спадкоємцем за законом першої черги після смерті дружини. Спадщину прийняв шляхом подачі заяви відповідного змісту. Інший спадкоємець за законом першої черги, син померлої позивач [PERSON] , не прийняв спадщину після смерті матері, та не подав заяву про прийняття спадщини за законом у строк для її прийняття. Інших спадкоємців за законом першої черги більше не має. Після смерті дружини залишилось спадкове майно: у виді 1/6 частки житлового будинку, яка належить [PERSON] , на підставі договору дарування. 2/6 частки житлового будинку належить [PERSON] , на підставі договору дарування. Після смерті [PERSON] , за заявою позивача [PERSON] , була відкрита спадкова справа № 54/2019 від 14.05.2019 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєвим О.О. 27 травня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області з вимогою видачи свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку житлового будинку номер [ADDRESS] , що належало [PERSON] , яка померла [INFO] , однак йому було відмовлено. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус зазначив, що 1/6 частка житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування, 2/6 частки житлового будинку належить [PERSON] на підставі договору дарування, Ѕ частка житлового будинку раніше належала [PERSON] . Станом на 27.01.2019 року є два співвласника цього будинку: [PERSON] 1/6 частка та [PERSON] 2/6 частки. [PERSON] на теперішній час належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в цілому тобто 1/1, на підставі договору про виділ нерухомого майна. Таким чином частка [PERSON] , у розмірі 1/6 змінилась, замість трьох співвласників стало два співвласника, у зв`язку з чим складові частини, загальна та житлова площа житлового будинку змінилась. За життя спадкодавець не здійснив обмін не правовстановлюючих документів. Відповідно до висновку ФОП [PERSON] , від 05 серпня 2019 року, щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, власниками якого є [PERSON] - 1/6 частка та [PERSON] , - 2/6, ідеальна частка Ѕ. При проведенні інвентаризації 05.08.2018 року по житловому будинку [ADDRESS] , ФОП [PERSON] , була розрахована ідеальна частка між співвласниками, а саме : ідеальна частка [PERSON] , складає 1/3, а ідеальна частка [PERSON] , складає 2/3. Таким чином після виділу [PERSON] , 3/6 частки в окремий об`єкт, частки у праві власності на об`єкт нерухомого майна співвласників, які залишились, мали бути перераховані та зміненні таким чином, щоб у сумі складали одиницю. На нові частки у праві власності співвласниками мали бути отримані нові документи, що встановлювали б їх право власності. Через відсутність можливості отримати правовстановлюючі документи на частку житлового домоволодіння, яке залишилось після смерті [PERSON] , позивачі змушенні звернутись до суду. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 25.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивачі та їх представник в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні. Представник Маріупольської міської ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання залишив на розсуд суду згідно чинного законодавства. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Норми статей 317, 319 Цивільного кодексу України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 355 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з нормами ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 16 червня 1971 року, було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після укладення шлюбу прізвище подружжя - [PERSON] з свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 23 січня 2017 року виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, вбачається, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєва О.О., було відмовлено [PERSON] , у видачі йому свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] його дружини за законом на 1/6 частку житлового будинку номер [ADDRESS] , оскільки за життя спадкодавець не здійснив обмін правовстановлюючих документів. Відповідно до договору дарування частини жилого будинку від 15 грудня 2004 року посвідченого Щербак Л.А., державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, [PERSON] , діючий від імені [PERSON] , за дорученням подарував [PERSON] , 1/6 частину житлового будинку [ADDRESS] . Згідно договору дарування частини жилого будинку від 15 грудня 2004 року посвідченого Щербак Л.А., державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори, [PERSON] , [PERSON] , подарували [PERSON] , 2/6 частину житлового будинку [ADDRESS] . Відповідно до договору про виділ нерухомого майна від 17.12.2007 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , уклали між собою на підставі ст. 364 ЦК України договір про виділ нерухомого майна, після укладення якого: [PERSON] , належить на праві власності нерухоме майно, як окремий об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який складається з жилого будинку літ. А-1: передня 1-4, жилі кімнати 1-5, 1-6, нежила прибудова літ. А1-1, веранда літ. А4-1, площадка а5, гараж літ. И-1, уборна літ. Ж-1, Ѕ огорожи № 1,2, загальною площею 80,4 , що складає Ѕ частки домоволодіння. Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до відомостей про об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , - 2/6 частки власності належить [PERSON] , на підставі договору дарування, 1/6 частка власності належить [PERSON] , на підставі договору дарування, 1/1 частка належить [PERSON] , на підставі договору про виділ у натурі частки нерухомого майна. Відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна ФОП [PERSON] , зроблено висновок, щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, власниками якого є [PERSON] - 1/6 частка та [PERSON] , - 2/6, ідеальна частка Ѕ. Згідно до повідомлення ФОП [PERSON] , вбачається, що при проведенні інвентаризації, 05.08.2019 року по домоволодінню розташованому за адресою: [ADDRESS] , згідно інструкції і заяви власника для висновка, щодо технічної можливості виділу в натурі частки 3/6 в ціле, була розрахована ідеальна частка між співвласниками. Ідеальна частка [PERSON] - 2/3, та ідеальна частка [PERSON] - 1/3. Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56140631 від 14.05.2019 року, приватним нотаріусом Кудлаєвим О.О., було заведено спадкову справу № 64172490 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно відповіді на запит наданої приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Кудлаєвим О.О., за матеріалами спадкової справи № 64172490 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що до складу спадкоємців входить спадкоємець за законом першої черги споріднення, чоловік померлої - [PERSON] . З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , більш ніхто не звертався. Відповідно до висновку №7-д від 21.07.2020 року, експертного будівельно-технічного дослідження судового експерта Новікова В.С., виділ з домоволодіння [ADDRESS] 3/6 частки, що складається з частини житлового будинку літ. А-1, а саме: жилої кімнати 2-5 площею 9,9 кв. м., жилої кімнати 2-6 площею 8,2 кв.м., жилої кімнати 2-7 площею 11,9 кв.м., жилої кімнати 2-8 площею 7,4 кв. м., коридору 2-3 площею 6,3 кв.м, прибудови літ.а 2-1, а саме: коридору 2-1 площею 3,0 кв.м., санвузлу 2-2 площею 3,5 кв.м., загальною площею 65,4 кв.м., жилою площею 45,2 кв.м., сараїв літ. Б-1, Г-1, Д-1, гаражу літ. К-1, Ѕ огороді літ №1,2, в натурі можливий. Згідно з ч.3 ст.364 Цивільного кодексу України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.56 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року, для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1) договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2) документи, передбачені пунктом 54 цього Порядку, крім документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно до його поділу або виділу в натурі частки. В силу положень статей 21,24,41 Конституції України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 Цивільного кодексу України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Враховуючи вищевикладене, та той факт що спадкодавець [PERSON] , за життя не здійснила обмін правовстановлюючих документів, а її частка у розмірі 1/6 змінилась внаслідок виділу частки в натурі, та враховуючи факт можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна, суд приходить до висновку про задоволення позивних вимог про визнання ідеальної частки співвласника у праві спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власної , визнання права власності та виділення в натурі частки майна спільній частковій власності.

Outcome: partial