Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

Позивачі звернулись з позовом про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачами 1-4 при постановленні відповідних рішень та ухвал було порушено норми матеріального права, а саме: ст.ст.8,19,41,55,56,124,129 Конституції України, ст.1 Протоколу Першого до Європейської Конвенції (Рим. 04.11.1950 р), ст.ст. 23,321, 328, 1166,1167,1173-1175, ч.6 ст.1176 ЦК України). З вини суду позивач [PERSON] тимчасово втратив право на особисте користування землею, позивач [PERSON] до отримання правосудного рішення поніс значні моральні та матеріальні затрати, щоб витратити декілька років часу на отримання правосудного рішення, позивач [PERSON] втратив з вини суду значну грошову суму понад 8000 грн, маючи правосудне рішення, ухвалене на його користь, не може від банкірів отримати безпідставно ними отриману суму понад 8000 грн. Просили відшкодувати кожному з них моральну шкоду в розмірі 51000 грн за рахунок державного бюджету України. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 21.06.2016 року провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Леванчука А.О., Кузнєцова В.О., Апеляційного суду м.Києва, Печерського районного суду м.Києва, третя особа: Президент України Порошенко Петро Олексійович про відшкодування моральної шкоди закрито. В судове засідання сторони і третя особа не з`явились повторно, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. В тексті позовної заяви міститься прохання позивачів про розгляд справи без їх участі. Причина неявки відповідача і третьої особи суду не відома. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Печерського районного суду м.Києва від 15.10.2014 року залишено без задоволення позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди (а.с.7-9). Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 02.12.2014 року рішення Печерського районного суду м.Києва від 15.10.2014 року залишено без змін (а.с.6). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 24.12.2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Держави Україна в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди (а.с.5). Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 03.12.2014 року скасоване рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 10.12.2013 року, яким було відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Верес» про визнання недійсними договорів оренди землі та відшкодування матеріального збитку, та додаткове рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 12.03.2014 року, яким було відмовлено в задоволенні позову про відшкодування матеріальних збитків. Постановлене нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до ТОВ «Верес» про визнання недійсними договорів оренди землі та відшкодування матеріальних збитків відмовлено з інших правових підстав (а.с.12-16). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 26.12.2014 року [PERSON] в особі представника [PERSON] відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Верес» про визнання недійсними договорів оренди землі та відшкодування матеріальних збитків (а.с.11). Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 06.11.2013 року ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.07.2013 року в частині відмови у відкритті провадження по справі за позовом [PERSON] до Державної казначейської служби України, Департаменту Державної виконавчої служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди скасовано, а матеріали позовної заяви повернуто до суду першої інстанції. Ухвалу Ленінського районного суду м.Кіровограда від 05.07.2013 року в частині відмови у відкритті провадження по справі за позовом [PERSON] до Вищого адміністративного суду України, Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду, апеляційного суду Кіровоградської області, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без змін (а.с.35,36). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 05.06.2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа - Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області про відшкодування шкоди. Відповідно до ст.3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ст.1176 ч.5 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (судів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ст. 1176 ч.6 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року №8 «Про незалежність судової влади» відповідно до частини п'ятої ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається. Згідно ст.23 ч.ч.1,2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Ст.60 ЦПК України визначено обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивачами не доведено факт незаконності постановлених Печерським районним судом м.Києва, Апеляційним судом м.Києва та Вищим спеціалізованим судом України (суддями Леванчук А.О. та Кузнєцовим В.О.) рішень, як і факт встановлення в діях судів або суддів, які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Таким чином, доводи позивачів щодо порушення зазначеними судами та суддями їх законних прав не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, що є підставою для відмови в задоволенні їх позовних вимог про відшкодування за рахунок держави заподіяної моральної шкоди. За таких обставин суд в задоволенні позову відмовляє. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed