Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, зазначивши, що їхня мати [PERSON] була власником будинку за адресою: с.Галаганівка, пров.Тясминський,5 Чигиринського району, але правовстановлюючого документу на нього не було. Також [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,38 га, розташована в межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 058331. 08.04.2003 року [PERSON] померла. Вони, як рідні дочки померлої, являються спадкоємцями за законом першої черги на спадкове майно, яке залишилося після смерті їхньої матері [PERSON] Позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину, оскільки на час смерті матері була зареєстрована та проживала разом з нею, а протягом шести місяців після її смерті користувалася майном та речами померлої. А відповідно до ст.549 ЦК Української РСР ці дії свідчать про прийняття ним спадщини. Позивачка [PERSON] також фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON], оскільки на час смерті останньої була зареєстрована та проживала разом з нею, а також була малолітньою. Однак у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно державним нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, надавши постанову про нотаріальну відмову від 12.12.2017 року. Факт втрати вказаного державного акту підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті». А тому просять встановити факт прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті матері та визнати за кожною з них право власності на 1/2 частину спадкового майна. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити, пояснивши суду, що 08.04.2003 року померла мати позивачів [PERSON] Позивачки, як дочки померлої, є спадкоємцями її майна, до складу якого входить будинок та земельна ділянка. Вони фактично прийняли спадщину, оскільки після смерті матері продовжували проживати в її будинку, користувалися майном померлої, а позивачка [PERSON] на той час була ще й неповнолітньою. Однак належним чином оформити спадкове майно вони не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на нього. У зв`язку з цим просить встановити факт прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті матері [PERSON] та визнати за кожною з них право власності на 1/2 частину спадкового майна. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову. Свідок [PERSON] пояснила суду, що їй відомо, що позивачки проживали разом з матірю, а після її смерті продовжували проживати в її будинку, здійснювали догляд за будинком, а також обробляли присадибну земельну ділянку. Свідок [PERSON] пояснив суду, що позивачки є рідними дочками померлої [PERSON], вони проживали разом з нею, а коли вона померла, то залишилися проживати вдвох в її будинку, підтримували його в належному стані та обробляли земельну ділянку. Позивачка [PERSON] в той час, коли померла мати, була ще й малолітньою. Вислухавши представника позивачів, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (довідка № 725 від 25.09.2017 року, видана Галаганівською сільською радою Чигиринського району), [PERSON] належав житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: с.Галаганівка, пров.Тясминський,5 Чигиринського району, але правовстановлюючі документи на нього оформлені не були. 08.04.2003 року власниця будинку померла і після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане домоволодіння та на земельну ділянку площею 3,38га, що розташована в межах Галаганівської сільської ради Чигиринського району. Вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 058331. Також судом встановлено і слідує з свідоцтв про народження № 334712, № 254354 та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00018768692, №00018768815, що відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963р.), яка діяла на час відкриття спадщини, позивачі, як рідні дочки померлої, є спадкоємицями першої черги за законом зазначеного спадкового майна. Крім того в судовому засіданні встановлено і підтверджується довідкою № 726 від 25.09.2017 року, виданою Галаганівською сільською радою Чигиринського району, що позивачка [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки після смерті матері користувалася майном та речами померлої, обробляла город, тобто прийняла спадщину у відповідності до вимог п.2 ч.1 і ч.2 ст.549 ЦК УРСР (1963р.). Також, судячи з свідоцтва про народження позивачки [PERSON] № 254354, їй на день смерті матері було лише 12 років, тобто вона була малолітньою. А у відповідності до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Крім того в судовому засіданні встановлено і підтверджується довідкою № 696 від 15.09.2017 року, виданою Галаганівською сільською радою Чигиринського району, що позивачі були зареєстровані та постійно проживали з матірю до дня її смерті. Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків [PERSON] та [PERSON] Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» №48( 12786) від 25.11.2017 року, що вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 058331 втрачено. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 12.12.2017 року. Згідно з даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 1164/01-16 від 20.12.2017 року, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлої 04.04.2003 року [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звертався [PERSON], що діяв від імені [PERSON] та від імені [PERSON] (спадщина прийнята, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України), а інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини не зверталися. Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим встановити факт прийняття позивачкою [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] та визнати за позивачами право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та,

Outcome: approved