Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03 липня 2020 року звернулась суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просила змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , з 1/3 частини заробітку на ј частину зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення в зміненому розмірі з дня набрання рішенням законної сили, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку за рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04.01.2017 року у справі № 235/6897/16-ц. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з 23 вересня 2016 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області було розірвано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу вони мають дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі виконавчого листа № 235/6897/16-ц від 04.01.2017 року з відповідача стягувались аліменти у розмірі 1/3 частини від усього заробітку до досягнення повноліття старшою дитиною. На теперішній час [PERSON] є повнолітньою. [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Позивачка вважає, що у відповідача є реальна змога платити аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини, оскільки він повністю здоровий, у нього відсутні хворі батьки, працездатний, зможе сплачувати аліменти. Відповідач працює на посаді керівних проектів в ТОВ «КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД» з 29.12.2018 року та отримує заробітну плату у розмірі близько 100000,00 грн. На даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку порівняно з 2016 роком, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування. Після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений розмір аліментів цим вимогам, вочевидь, не відповідає, а тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. 03 липня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 06 липня 2020 року ухвалою судді прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 03 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третіх осіб. Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] Костенко В.О. , залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, дочку [PERSON] - [PERSON] , непрацездатну матір [PERSON] - [PERSON] та вагітну дружину [PERSON] - [PERSON] . У зв`язку зі вступом у справу третіх осіб підготовче засідання відкладено на 12 жовтня 2020 року. 12 жовтня 2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання учасники справи: позивачка [PERSON] , відповідач [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, в тому числі позивачка [PERSON] в заяві зазначила, що не позовних вимогах наполягає, а відповідач [PERSON] зазначив, що позолвні вимоги не визнає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Костенко В.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі, обгрунтовуючи свої заперечення тим, що відсутні підстави для зміни розміру аліментів, а саме їх збільшення, оскільки з відповідача [PERSON] крім аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] стягнуті також аліменти на утримання повнолітньої [PERSON] на час навчання в розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу), на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] - в розмірі 1/4 частини та на утримання дружини [PERSON] - в розмірі 1/6 частини. Також просив врахувати, що він в добровільному порядку надає кошти на утримання непрацездатної матері [PERSON] . Заслухавши пояснення представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатній і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року, який 23 вересня 2016 року рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області було розірвано (а.с. 8). Від шлюбу вони мають двох дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , були стягнуті аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого законодавством України для кожної дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову з 07.11.2016 року до досягнення повноліття дітей. На підставі зазначеного рішення судом був виданий виконавчий лист (а.с. 7). [INFO] дочка [PERSON] досягла повноліття. 22.05.2020 року державним виконавцем Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку спрямовано до бухгалтерії ТОВ «КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД» для утримання аліментів із заробітної плати боржника у розмірі 25% (з урахуванням заборгованості по аліментам та утримання поточних аліментів у розмірі 1/6 частини), що підтверджується листом начальника Покровського ВДВС № 32097 від 31.07.2020 року (а.с. 21). Тобто на теперішній час розмір аліментів, який підлягає стягненню з [PERSON] на утримання дочки [PERSON] становить згідно рішенню суду 1/6 частку всіх видів його доходу. Крім того, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 119), на утримання якої на підставі судового наказу № 226/2861/20, виданого 18.12.2020 року Димитровським міським судом Донецької області, стягнуті аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, 22.01.2021 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника, яку спрямовано до бухгалтерії ТОВ «КОРУМ ШАХТСПЕЦБУД» для утримання аліментів із заробітної плати боржника, що підтверджується листом начальника Покровського ВДВС № 17-18-1672 (а.с. 132). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03 серпня 2020 року, яке Постановою Донецького апеляційного суду від 20 січня 2021 року залишено без змін, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 19 червня 2020ь року до досягнення дитиною трьох років (а.с. 133-135). Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/20 частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 19 травня 2020 року, на період навчання на хімічному відділенні «Варшавська політехніка», а саме до 20 лютого 2022 року. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір 840,80 гривень (а.с. 144-147). Постановою Донецького апеляційного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено частково. Рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2020 року змінено в частині розміру стягнутих аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19 травня 2020 року, на період навчання на хімічному відділенні «Варшавська політехніка», а саме до 20 лютого 2022 року, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку (а.с. 148-151). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] , яка є матір`ю відповідача [PERSON] (а.с. 49), є пенсіонеркою (а.с. 51). Згідно довідки про доходи ТОВ «Корум Шахтспецбуд» №3-0172 від 03 червня 2020 року, [PERSON] за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року отримав заробітну плату в розмірі 446572,63 грн, з яких за листопад 2019 року - 63395,20 гривень, за грудень 2019 - 59759,91 гривень, за січень 2020 року - 101131,06 гривень, за лютий - 2020 року 58291,70 гривень, за березень - 2020 року 58158,80 гривень, за квітень 2020 року - 104772,31 гривень, за травень 2020 року - 64076,91 гривень (а.с. 9). Згідно довідки про доходи № 01/333 від 31.07.2020 року [PERSON] за період з квітня 2020 року по липень 2020 року мала суму нарахованого доходу 70197,13 грн, з яких за квітень 2020 року - 3534,79 грн, травень 2020 року - 19700,43 грн., червень 2020 року - 20900,43 грн, липень 2020 року - 26061,48 грн (а.с. 94). Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів. При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Посилання позивачки на те, що відповідач працездатний, повністю здоровий, отримує заробітну плату у великому розмірі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивачка належними та допустимими доказами не підтвердила наявності підстав для збільшення розміру аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Навпаки судом було встановлено, що після визначення розміру аліментів за рішенням суду з відповідача були стягнуті аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , та на утримання дружини. Крім того, не припинено обов`язок відповідача щодо утримання дочки [PERSON] , яка досягла повноліття, але продовжує навчання, в зв`язку з чим з відповідача [PERSON] також були стягнуті аліменти. Також позивачкою не надано суду доказів того, що зросли потреби у забезпеченні дитини [PERSON] необхідним для проживання та харчування. З врахуванням отримуваної відповідачем [PERSON] заробітної плати, середній розмір якої за останні шість місяців становить 74428,77 грн, розмір аліментів на утримання дочки [PERSON] становить більше 12000,00 на місяць, та позивачка не довела, що цей розмір не є достатнім. Щодо посилання позивачки на те, що після попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився мінімальний розмір аліментів, визначений положеннями СК України, то суд зазначає наступне. 4 березня 2020 р. Велика Палата Верховного Суду у справі № 682/3112/18 зазначила, що аналіз змісту ст. 192 СК України свідчить, що зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів або заборгованості. Законом України від 3 липня 2018 р. № 2475-VIII ч. 1 ст. 71 Закону «Про виконавче провадження» доповнено абз. 2, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть за наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що було відмовлено в задоволенні позовних вимог позивачки, яка звільнена від сплати судових витрат, то судовий збір стягненню не підлягає, а компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed