Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до відповідача [PERSON] Посилається на те, що 18 вересня 2013 року уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. В шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначила, що 03 лютого 2017 року [PERSON] зібравши свої речі, пішов жити до батьків, залишивши її з тримісячною дитиною у орендованій кімнаті в м.Чернівці, з того часу фактичні шлюбні відносини у них припинені. За період з 03 лютого 2017 року [PERSON] не брав участі у вихованні дитини, не виконував обовязок по утриманні дитини до досягнення нею повноліття, хоча має можливість виконувати свої обовязки, оскільки працює у сфері будівництва та євроремонтів, та отримує дохід в сумі біля 8000,00 грн., зобовязань по утриманню інших осіб, крім неї та її сина у нього нема. На даний момент вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу по народженню дитини в розмірі 860,00 грн., даних коштів не достатньо для повноцінного проживання та утримання її та їхнього із [PERSON] малолітнього сина. Просить стягнути із [PERSON] на її користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до настання його повноліття та стягувати із [PERSON] на її користь, аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини, викладені в позові, просила вимоги задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. До початку розгляду справи відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та письмове заперечення, де зазначив, що позовні вимоги визнає частково, а саме згідний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина в сумі 700,00 грн. щомісячно. Зазначив, що на даний час не працює, систематичних доходів не отримує, фактично перебуває на утриманні своїх батьків, а тому не має можливості сплачувати аліменти в сумі 2200,00 грн. в місяць. Твердження [PERSON] про те, що він працює у сфері будівництва та євроремонтів та заробляє 8000,00 грн. в місяць є надуманими. Неодноразово виїжджав на роботу в Росію, однак всі кошти віддавав [PERSON] на потреби сімї. Просить позовні вимоги задовольнити частково в частині стягнення аліментів на користь спільного сина [PERSON] в сумі 700,00 грн., в решті позовних вимог відмовити. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] 18.09.2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №1621, що підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, Серія І-МИ №091386, виданого 18.09.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, Серія І-МИ №255541, виданого 08.11.2016 року Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції, актовий запис №2800. На даний час позивачка [PERSON] офіційно не працює, здійснює догляд за дитиною, до досягнення нею трирічного віку, не має змоги самостійно, матеріально утримувати неповнолітнього сина. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько неповнолітнього [PERSON], [INFO], зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] є працездатним, офіційно ніде не працює, інших осіб на утриманні немає, аліменти нікому не платить. Згідно ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом положень ст.180 СК України обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.7 ч.7, ч.8 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.2,4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі викладених обставин суд вважає, що відповідач [PERSON], як батько зобовязаний сплачувати на користь [PERSON], на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісяця, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 10.04.2017 року і до настання його повноліття. Оскільки причини та обставин, які унеможливлюють або звільняють відповідача від обовязку щодо сплати аліментів на утримання позивачки [PERSON] з якою проживає дитина на даний час відсутні, тому, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню аліменти на утримання дружини [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 300,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, починаючи з 10.04.2017 року. Відповідно до ч.3 ст. 80 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Відповідно до п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України у позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Пунктом 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» [PERSON] звільнена від сплати судового збору як позивач у справі про стягнення аліментів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 640,00 гривень в дохід держави. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. ч.2,4 ст.84, 180, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: partial