Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Посилається на те, що проживала з [PERSON] у шлюбі, який зареєстровано 01.07.2000 року у виконавчому комітеті Данилівської сільської ради Хустського району за актовим записом №19. Від шлюбу на них народилося четверо дітей: син [PERSON] [INFO], який досяг повноліття, донька Лариса [INFO], донька Віолєтта [INFO], донька Кароліна [INFO] В даний час сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу позивачка вказує те, що відповідач ставиться до неї зневажливо, постійно її ображає та погрожує. Взаємовідносини між ними стали нестерпними, постійні сварки та конфлікти негативно впливають на дітей, тому вона звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу між ними. Позивачка просила проводити судовий розгляд без її участі, позовні вимоги підтримує, строк на примирення просила їм не надавати та залишити дітей на вихованні біля неї. Після розірвання шлюбу прізвище просила залишити «Шимон». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснивши що позивачка практично залишила його та проживає в шлюбі з громадянином [PERSON], тому збереження їхньої сімї є неможливим. Він не заперечує проти розірвання шлюбу і визнає позовні вимоги. Крім цього, відповідач надав суду до матеріалів справи відзив на позовну заяву та додатково подав письмову заяву про розгляд у подальшому позову про розірвання шлюбу без його участі. Позовні вимоги визнав та не заперечив, щодо їх задоволення. Процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення, відновлення провадження, надання строку на примирення, тощо) судом не проводилось. З урахуванням заяви позивачки про слухання справи за її відсутності та беручи до уваги те, що відповідач також не заперечив проти розгляду справи у відсутності позивачки, суд ухвалив проводити судовий розгляд без участі [PERSON] Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ З роз'яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вбачається, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст.24 СК України від 10.01.2002 року зі змінами та доповненнями «шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається…». Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Судом встановлено, що сторони проживають в зареєстрованому шлюбі з 01.07.2000 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Данилівської сільської ради Хустського району за актовим записом №19. Від шлюбу у сторін народилося четверо дітей: син [PERSON] [INFO], який досяг повноліття, донька Лариса [INFO], донька Віолєтта [INFO], донька Кароліна 08.12.2014 р. На даний час сторони проживають окремо та не підтримують стосунків. Діти проживають разом з позивачкою. На день розгляду справи, обоє наполягали на розірванні шлюбу та не бажали примирення. З огляду на встановлене суд дійшов до висновку, що підстав для збереження шлюбу між сторонами в судовому засіданні не встановлено, їхній шлюб має формальний характер та не виконує свого прямого призначення. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, а тому суд вважає, що даний шлюб доцільно розірвати. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилось.

Outcome: approved