Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-14 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON] Штефановича, Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» про визнання договору іпотеки недійсним. В позові вказують, що вони є дітьми [PERSON] та [PERSON] Їхні батьки перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 1945 року по час смерті [PERSON]. [INFO] померла [PERSON], [INFO] помер [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняли шляхом вступу в фактичне володіння майном спадкоємці першої черги - [PERSON] та [PERSON] Спадщину після смерті [PERSON] прийняв його син [PERSON]. Після смерті [PERSON], [PERSON], скориставшись тимчасовою відсутністю спадкоємця за законом - доньки [PERSON], яка перебувала на заробітках за кордоном, 15.01.1999 року отримав на своє ім»я свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], згідно якого спадкове майно, на яке було видане свідоцтво, складалось із житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, а саме: житлового будинку літ. «А», літньої кухні - сараю літ. «Б», літньої кухні літ. «В», гаража літ. «Д», вбиральні літ. «З», сараю літ. «Е», підвалу, колодязя та огорожі, які належали спадкодавцю [PERSON] А також отримав свідоцтво про право на спадщину від 23.04.2002 року на вклад [PERSON] у відділенні «Ощадбанку». Вказують також, що у вересні 2007 року [PERSON], у відсутності іншого спадкоємця, після смерті [PERSON] та без її відома звернувся до Садгірського районного суду м.Чернівці з позовом про визнання права власності на нерухоме майно. Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 10.09.2007 року було задоволено позов [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS]. Після прийняття цього рішення 16.10.2007 року [PERSON] подарував 69/100 часток даного будинковолодіння [PERSON]. За цим договором у власність [PERSON] перейшов житловий будинок літ. «Ж», площею 192,5 кв.м, в тому числі житловою 113,9 кв.м, літня кухня літ. «Б», гараж літ. «Д», ворота 2. В той же час 31/100 частини цього будинковолодіння, до складу якої увійшли житловий будинок літ. «А», загальною площею 85,6 кв.м, літньої кухні літ. «В», сараю літ «Г», сараю літ. «Е», вбиральні літ. «З», погребу Пг, колодязя 1, огорожі 1 по [ADDRESS], а [PERSON] стала власницею житлового будинку літ. «Ж», літня кухня літ. Б», гараж літ. «Д», ворота 2 на земельній ділянці [ADDRESS]. 31.10.2007 року за нотаріально посвідченим договором про поділ цього будинковолодіння, в результаті чого припинилось право спільної часткової власності і кожен із співвласників став одноосібним власником. Згідно договору міни, [PERSON] та [PERSON] обмінялися належними їм будинковолодіннями. Також вказують, що ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 23 червня 2016 року рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 10.09.2007 року скасовано. Прийнято відмову правонаступника [PERSON] від позову і провадження по справі закрито. Рішенням Садгірського м.Чернівці від 19.10.2016 року визнано недійсним: договір купівлі-продажу від 16.10.2007 року про відчудження 31/100 частини будинковолодіння [ADDRESS], який укладений між [PERSON] та покупцем [PERSON]; договір дарування від 16.10.2007 року про дарування 69/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS], який укладений між дарувальником [PERSON] та обдаровуваним [PERSON]; договір про поділ будинковолодіння від 31.10.2007 року; договір обміну від 21.05.2008 року. визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.01.1999 року. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинковолодіння, за адресою [ADDRESS]. Також визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинковолодіння за адресою [ADDRESS]. Вказані вище обставини встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили. У грудні 2016 року під час виконання рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 19.10.2016 року позивачі [PERSON] та [PERSON] випадково дізналися, що самочинно збудований житловий будинок літ. «Ж», загальною площею 192, 5 кв.м, в тому числі житловою площею 113, 9 кв.м, літня кухня літ. «Б», гараж літ. «Д», ворота 2 на земельній ділянці [ADDRESS] [PERSON] 08.07.2008 року було передано в іпотеку за договором посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., який зареєстрований1 в реєстрі №5346. Вказують також, що судовий акт- рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 10.09.2007 року, на підставі якого було вчинено реєстрацію права власності на це самочинно збудоване майно у складі спадкового майна по [ADDRESS], скасовано. Тому умови договору іпотеки щодо предмету договору-передачі в іпотеку житлового будинку літ. «Ж», літньої кухні літ. «Б», гаража літ. «Д» на земельній ділянці [ADDRESS] є самочинним будівництвом, не є житловим будинком чи об»єктом незавершеного будівництва, а є сукупністю будівельних матеріалів та конструкцій. Вказують також, що договором іпотеки порушуються права [PERSON] та [PERSON], оскільки обтяження стосуються майна, яке розміщене на земельній ділянці по [ADDRESS], яка належить [PERSON] та [PERSON] Наявність реєстрації обтяження за договором іпотеки від 08.07.2008 року щодо майна, яке є самочинно збудованим ставить у невизначене становище спадкоємців [PERSON] та [PERSON] у відносинах права власності на земельну ділянку по [ADDRESS]. Просять суд визнати недійсним договір іпотеки від 08.07.2008 року, який укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (зараз - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»), який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., зареєстрованого в реєстрі №5346. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні дала пояснення аналогічні позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги позивачів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги позивачів та не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивачів. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з»явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить повідомлення про вручення повістки. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному об'ємі. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір іпотеки предметом якого є нерухоме майно по [ADDRESS], яке належить [PERSON] на підставі договору міни від 21 травня 2008 року. Також судом встановлено, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 19.10.2016 року визнаний недійсним договір купівлі-продажу від 16.10.2007 року про відчудженя 31/100 частини будинковолодіння [ADDRESS], який укладений між [PERSON] та покупцем [PERSON], також визнані недійсними договір дарування від 16.10.2007 року 69/100 часток будинковолодіння по [ADDRESS], який укладений між дарувальником [PERSON] та обдаровуваним [PERSON] та договір про поділ будинковолодіння від 31.10.2007 року та договір міни від 21.05.2008 року, також визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.01.1999 року. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинковолодіння, за адресою [ADDRESS]. (а.с.15-19) Із ухвали апеляційного суду від 23.06.2016 року вбачається, що рішення Садгірського районного суду м.Чернівці від 10.09.2007 року, на підставі якого було вчинено реєстрацію права власності на самочинно збудоване майно по [ADDRESS] було скасовано. (а.с.11-12) За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. За змістом статей 572, 575 ЦК України іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до статті 578 ЦК України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників. Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином. Згідно із частиною першою статті 219 ЦК України у разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити, оскільки рішення Садгірського районного суду від 10 вересня 2007 року скасоване, а тому воно не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення, також враховуючи те, що рішенням Садгірського районного суду м.Чернівці від 19.10.2016 року визнані недійсними договір купівлі-продажу від 16.10.2007 року, договір дарування від 16.10.2007 року, договір про поділ будинковолодіння від 31.10.2007 року та договір обміну від 21.05.2008 року, а також визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.01.1999 року та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинковолодіння, за адресою [ADDRESS]. (а.с.15-19) якій нічого не було відомо про те, що укладається договір іпотеки, на укладання якого вона не надавала згоди і який може мати наслідком зменшення обсягу її прав у відношенні будинковолодіння по [ADDRESS], а також порушує права спадкоємців [PERSON] та [PERSON] щодо користування земельною ділянкою по [ADDRESS], а тому можливо визнати недійсним договір іпотеки від 08.07.2008 року, який укладений між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»), який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., зареєстрованого в реєстрі №5346. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved