Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого вказали, що [INFO] у м. Києві померла їх мати - [PERSON] . Після смерті спадкодавця відкрилось спадкове майно у вигляді 4-х земельних ділянок, що належали [PERSON] , й садиби по [ADDRESS] . Позивачки своєчасно звернулись з заявами про прийняття спадщини за заповітом. Відповідачка [PERSON] отримала право на встановлення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом за судовим рішенням 27.06.2018 року. За заповітом, складеним [PERSON] , все належне їй на день смерті майно розподіляється порівну між позивачками й відповідачкою. Позивачі вважають, що [PERSON] треба усунути від права від спадкування за заповітом, на підставі ч 5 ст. 1224 ЦК України, як таку, що ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві [PERSON] , яка через похилий вік й тяжку хворобу була у безпорадному стані. Позивачі вважають, що відповідач [PERSON] не здійснювала догляд за спадкодавицею [PERSON] , яка була в похилому віці й не могла обслуговувати себе самостійно, не надавала їй матеріальної допомоги внаслідок чого вони вимушені були забрати її до м.Києва для лікування та проживання. Через те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходяться у відповідача [PERSON] , оформити свої права на спадщину позивачі не можуть, через що просять усунути [PERSON] від права на спадкування за заповітом на все спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON] , а спадкове майно у вигляді 4-х земельних ділянок й садиби, розташованої по [ADDRESS] розподілити між ними порівну, в рівних частках, визнавши право власності на це майно за кожної з них. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі, надала письмові докази в обґрунтування позову. Позивач [PERSON] , представник позивачів, в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , її представник позов не визнали, вказали, що немає правових підстав для вирішення питання про усунення від спадкоємства її, як спадкоємицю за заповітом. Вказали, що докази по справі позивачі надали несвоєчасно й вони не можуть бути прийняті й оцінені судом при ухваленні рішення. Щодо догляду за спадкодавицею [PERSON] , то вона виконувала свої обов`язки щодо [PERSON] належним чином, обслуговувала та матеріально забезпечувала її до 2006 року, після чого позивач [PERSON] виявила бажання забрати свою матір [PERSON] до м. Києва й доглядати за нею. Вона, в свою чергу, перераховувала пенсію [PERSON] до її нового місця проживання, а також віддавала [PERSON] отриману від надання в оренду земельних ділянок [PERSON] плату. Суд, з`ясував позицію сторін, дослідив письмові докази, дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі за слідуючих підстав: Взаємовідносини між сторонами в спорі регулюються главою 84,85,87 ЦК України про спадкове право,спадкування за заповітом, здійснення права на спадкування. За ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи,яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. За ч 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За ст. 1233 заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. За ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялась від надання допомоги спадкодавцеві через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані. За ч 6 ст. 1224 ЦК України положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на котрих зроблено заповідальний відказ. З наданих суду доказів вбачається, що [PERSON] померла [INFO] у м. Київ (а.с. 6) від атеросклеротичної хвороби серця (а.с. 8); За заповітом від 11.05.1989 року (а.с.9) [PERSON] склала заповідальне розпорядження щодо всього свого майна на час її смерті про його заповіт [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно до заяв (а.с.98,103) позивачі [PERSON] [PERSON] своєчасно звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. 23.06.2017 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку; Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 27.06.2018 року ( а.с. 131-132) [PERSON] визначений додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини від спадкодавця [PERSON] терміном в 2 місяці. За копіями документів (а.с. 111.112,112а,113,156) спадкове майно, що відкрилось після смерті [PERSON] складається з :1)садиби № [NUMBER] ( житловий [ADDRESS] ; гараж-Г; сарай - Д; літня кухня-Б; огорожа-№1№2; погріб - п/г), розташованої по [ADDRESS] ;2) земельної ділянки, розташованої на території Хворостянівської сільради Старобільського району Луганської області площею 4.1353 га згідно державному акту на право приватної власності на землю Серії ЛГ№4171500016;3) земельної ділянки № [NUMBER] , розташованої за межами населеного пункту Хворостянівської сільради Старобільського району Луганської області площею 0.9118 га згідно державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯК№549011; 4)земельної ділянки площею 1700 га на території Хворостянівської сільради Старобільського району Луганської області, державний акт на право приватної власності на землю Серії 1У-ЛГ № 042485;5) земельної частки (паю), що належав [PERSON] , площею 7,46 умовних кадастрових гектарів, розташованого у с. Хворостянівка Старобільського району Луганської області (сертифікат серії ЛГ [NUMBER] 0028172). З виписки із медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а.с. 7) вбачається, що адреса хворої [PERSON] вказана: [ADDRESS] . Вона спостерігалась у поліклініці Деснянського району з січня 2007 року до 11.02.2013 року з діагнозом: ІХС, атеросклеротичний кардіосклероз. Померла [INFO] року. З витягу з амбулаторної карти хворої [PERSON] ( а.с. 146-147) вбачається, що вона була обстежена 09.11.2006 року за місцем реєстрації її дочки [PERSON] , яка здійснювала догляд: [ADDRESS] . Встановлено,що хвора дезорієнтована в просторі та часі,анемічна, тремор, надмірне слиновиділення, уповільнені рухи і мова,міняє положення тіла та пересувається зі сторонньою допомогою,вираз обличчя «маскообразний», не має інтересу до життя, постійно плаче. В анамнезі: місце реєстрації хворої: [ADDRESS] , [ADDRESS] , пенсіонерка. Зі слів хворої за місце проживання (за часи роботи вчителем) знаходилась на «Д» обліку у кардіолога з діагнозом: ІХС,стенокардія та ревматоїдний артрит,на обліку у дерматолога з діагнозом: екзема. За останні 10 років не лікувалась і обстежень не проходила. Стан хворої став постійно погіршуватись на протязі останніх 3-4х років у зв`язку з неможливістю себе обслуговувати,переїхала до доньки в листопаді 2006 року. Діагноз: ІХС, стенокардія 111 ф.кл, хр.атеросклеротичний кардіосклероз,синдром паркінсонізму на тлі дисцикуляторної енцефалопатії 111 ст. з вираженим мнестичним зниженням, деменція. Деформуючий остеоартроз в/к.хр.холецистопанкреатит, атрофічний гастрит. На а.с. 84 міститься лист, автор якого не вказаний, наступного змісту:» Добрий день Писать не можу Люба що мені робить? Я бачу, що я тут не потрібна хоч мені й не кажуть Треба мені було їхати з тобою хоч і в тебе я не бажана Оце і все» З показів свідка [PERSON] вбачається, що спадкодавця [PERSON] була їй бабусею, позивач [PERSON] - мати, [PERSON] - тітка. Зі слів [PERSON] їй відомо, що побутові умови життя [PERSON] в с.Лозовівка, у [PERSON] погані і що [PERSON] необхідно звідти забирати жити до Києва. В листопаді 2006 року її мати - [PERSON] забрала [PERSON] проживати до м.Києва, в її квартиру, де мешкали певний час. Через побутові труднощі, [PERSON] стала із [PERSON] винаймати житло поряд з її квартирою. Догляд за [PERSON] здійснювала [PERSON] , вона та [PERSON] допомагали матеріально. По приїзду [PERSON] до Києва, вона скаржилася на [PERSON] , оскільки та не бажала її доглядати, виселила до флігелю, в якому не було туалету та душу, помешкання погано обігрівалось. Харчувалась [PERSON] у будинку,де проживала родина [PERSON] , на її запрошення, оскільки [PERSON] сама не в змозі була готувати. [PERSON] скаржилась, що [PERSON] обмежувала її спілкування з родичами, вільного доступу до телефону вона не мала. [PERSON] пояснювала, що не може більше проживати з [PERSON] , але раніше не скаржилася на такі умови життя, оскільки їй було соромно. Свідок пояснила, що в листопаді 2006 року в Києві ,вони з [PERSON] викликали лікаря для обстеження [PERSON] через її похилий вік з метою постановки на облік в поліклініці Деснянського району м.Києва. Лікар встановив слабкість організму [PERSON] , наявність хронічних хвороб. Вона, [PERSON] , [PERSON] , займались доглядом та утриманням [PERSON] . Відповідач [PERSON] була у своєї мачухи [PERSON] одного разу, проїздом на відпочинок. Їй невідомо про будь-яку матеріальну допомогу [PERSON] з боку [PERSON] з кінця 2006 року по день смерті [PERSON] в 2013 році. З показів свідка [PERSON] вбачається, що вона є далекою родичкою [PERSON] Вона останній раз була у [PERSON] в с.Лозовівка Старобільського району Луганської області наприкінці літа 2006 [INFO] . [PERSON] проживала у флігелі сама. [PERSON] була слабка, вона допомагала їй підвестися з ліжка. Умови проживання [PERSON] були поганими, не було вбиральні. Гігієну [PERSON] не в змозі була сама здійснювати. [PERSON] , дізнавшись від неї про її поїздку до Києва, попросила передати листа її дочці [PERSON] Листа [PERSON] писала особисто. Оскільки вона їхала в м.Київ на лікування, то листа, написаного [PERSON] особисто передала у м.Києві [PERSON] . З показів [PERSON] вбачається, що вона спілкувалась із [PERSON] в 2005-2006 роках у с.Лозовівка. [PERSON] на той час проживала у флігелі. Вона зі своєю бабусею [PERSON] приходили до [PERSON] в гості, але спілкування відбувалося на подвір`ї. Потім, в 2011 році вона бачила [PERSON] у м. Києві, де та проживала з [PERSON] незважаючи на похилий вік [PERSON] добре виглядала, спілкувалася з нею, впізнавала родичів, була доглянута. Догляд здійснювала [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] восени 2006 року привезла до м. Києва її дочка [PERSON] Він побачив [PERSON] на наступний день. На прохання [PERSON] та [PERSON] його дружина стала робити ін`єкції [PERSON] вдома, так як та потребувала лікування. [PERSON] була освіченою жінкою, в здоровому глузді. Пояснювала йому, що приїхала до Києва, так як не була бажаною у с.Лозовівка. Але [PERSON] сумувала за домівкою й просила відвезти її в село, погостювати. Він відвозив [PERSON] до Лозовівки, але приблизно через тиждень, вона повернулась до Києва,пояснюючи, що її там не чекали й погано зустріли. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її сват`я - [PERSON] забрала свою матір [PERSON] до Києва в 2006 році й вони стали проживати у її невістки - [PERSON] . Оскільки житлові умови були скрутні, то [PERSON] стала винаймати житло поряд, де стала проживати разом із [PERSON] Зі слів [PERSON] їй відомо, що в с. Лозовівка їй неможливо було проживати, так як нею ніхто не опікувався, їй було важко себе обслуговувати, їй було холодно проживати у флігелі, куди її відселила [PERSON] . На питання чому [PERSON] не скаржилася раніше на такі умови проживання, вона відповідала, що їй було за це соромно. Чи допомогала [PERSON] своїй мачусі [PERSON] матеріально- їй невідомо. Одного разу [PERSON] навідувала мачуху-проїздом на місце відпочинку. Відповідно до роз`янень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.08 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Як встановлено в судовому засіданні, за спорідненістю спадкодавець [PERSON] була мачухою [PERSON] . Згідно цієї ж Постанови суд, при вирішенні справи про усунення осіб від права на спадкування повинний встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги. Так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цій особі. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, проявляється в умисних діях чи бездіяльності особи,спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю,тобто ухилення має бути пов`язане з винною поведінкою особи,яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати,але не вчиняла таких дій. Для задоволення вимог за ч 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність обставин:ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання,перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цій особі. У постановах Верховного суду в складі колегії суддів Другої судової палати касаційного цивільного суду від 21.03.2018 року у справах № 337/6000/15-ц та від 04.07.2018 у справі 404/2163/16ц зроблено висновок,що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги,полягає в умисних діях чи бездіяльності особи,спрямованих на ухилення від обов8язків забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю,тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи,яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати,але не вчиняла необхідних дій. Аналогічна позиція викладена в Постанові ВС у складі колегії суддів Другої судової Палати касаційного цивільного суду від 25.03.2019 року по справі № 766/810/17,провадження 61-37615св18(ЄДРСРУ№ 80783119), від 11.02.2019 року по справі № 756/11676/16ц.провадження № 61-34600св18(ЄДРСРУ № 79806136). В них зауважено, що сторони повинні надати суду належні та допустимі докази,які свідчили б про те,що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати,проте ухилився від обов`язку щодо її надання. Безпорадний стан особи слід розуміти як неспроможність її своїми силами,через похилий вік,тяжку хворобу,або каліцтво, фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим, ця особа потребує стороннього догляду,допомоги й піклування. Крім цього, суд мав з*ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. Судом встановлено, що до листопада 2006 року спадкодавець [PERSON] проживала у флігелі домоволодіння [ADDRESS] . В 2002 році вона продала належний їй будинок [ADDRESS] за цією ж адресою, розташований на цьому ж подвір`ї своїй падчерсі [PERSON] . На той час спадкодавці [PERSON] було 82 роки, тобто вона була особою похилого віку. З наданих суду довідок про стан здоров`я [PERSON] в листопаді 2006 року (а.с. 7, 146) вбачається, що вона страждала на хронічні захворювання, синдром паркінсонізму, деменцію, деформуючий остеоартроз. Об`єктивна наявність захворювань , а також покази свідків [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] вказують на те, що [PERSON] станом на осінь 2006 року не могла сама себе обслуговувати й потребувала сторонньої допомоги внаслідок похилого віку й наявності хронічних хвороб. Зі слів вищевказаних свідків встановлені не належні умови проживання [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] : відсутність душу, туалету у житлі;відсутність телефону;відсутність умов для приготування їжі. Відповідач [PERSON] , проживаючи з [PERSON] на одному подвір`ї по [ADDRESS] , є падчеркою спадкодавиці [PERSON] . Через свою спорідненість зі спадкодавицею [PERSON] , вона мала нею опікуватись та доглядати через безпорадний та такий,що потребує сторонньої допомоги стан [PERSON] -похилий вік, нездатність самообслуговування. Але, відповідачка [PERSON] усунулась від такої допомоги. Про це вказує лист( а.с. 84),написаний [PERSON] за показами свідка [PERSON] про надання їй допомоги й прихистку, покази свідків [PERSON] [PERSON] , [PERSON] про потребування [PERSON] сторонньої допомоги щодо догляду та забезпечення. Та обставина, що [PERSON] мала змогу надати таку допомогу [PERSON] вказує той факт, що [PERSON] отримувала пенсію ( а.с.54), особисто сторонньої допомоги не потребувала. Таким чином, суд вважає доведеним ті обставини, що [PERSON] потребувала сторонньої допомоги через свій похилий вік й хронічні хвороби, а [PERSON] їй такої допомоги не надавала, хоча була в змозі таку допомогу надати. Суду не надано доказів, що [PERSON] допомагала [PERSON] матеріально. Доводи представника відповідача про неналежність й недопустимість доказів - медичних довідок щодо стану здоров`я [PERSON] є необґрунтованими, оскільки висновок із медичної карти амбулаторного хворого (а.с. 7)був поданий разом з позовною заявою, витяг з амбулаторної карти хворого ( а.с. 146) був наданий позивачкою [PERSON] , яка не приймала участь безпосередньої в судовому засіданні, а реалізувала своє право надати докази у відповідності до 43,49 ЦПК України, а суд їх дослідити у відповідності до 223,229 ЦПК України. Походження такого доказу, як лист, начебто написаний [PERSON] й адресований [PERSON] (а.с.84) пояснила в судовому засіданні свідок [PERSON] , як такий, що був написаний [PERSON] в її присутності і який вона особисто передала за призначенням [PERSON] . Тому суд вважає цей доказ таким,що відповідає вимогам ст.10,60 ЦПК України. Позиція представника відповідача щодо неможливості застосування вимог ч 5 ст. 1224 ЦК України до спірних взаємовідносин не обґрунтована, оскільки спростовується положеннями ч 6 ст. 1224 ЦК України за якою положення ч 5 цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, в тому числі й на тих,хто має право на обов`язкову частку у спадщині,а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. З цього приводу законодавець встановив випадки обмеження в реалізації права на спадкування. Не мають права спадкування ні за законом, ні за заповітом: - особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їх життя; - особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на скасування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їх частки в спадщині; - особа, яка ухилилась від надання допомоги спадкодавцеві,який через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані. Не мають права спадкування за законом: - батьки після дитини,відносно якого вони були позбавлені батьківських прав та їх права не були поновлені на час відкриття спадщини; - одна після однієї особи,шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду. Таким чином, вимога про усунення права від спадкування за заповітом через ухилення надання спадкодавцеві допомоги,який через похилий вік,тяжку хворобу або каліцтво був в безпорадному стані поставлена позивачами цілком законно, у відповідності до вимог ч 5 ст. 1224 ЦК України й доводи позивачів доведені в судовому засіданні показами свідків та письмовими доказами. Щодо вимоги позивачів про розподіл спадкового майна між позивачами, то вони відповідають вимогам ст.1278 ЦК України й підлягають задоволенню, оскільки вони є спадкоємицями за заповітом й частки кожної є рівними. Крім того, наявний предмет спору, оскільки позивачки не мають змоги оформити спадщину нотаріально через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно в їх розпорядженні. Таким чином, суд дійшов до висновку про необхідність усунення [PERSON] від спадкування спадщини, поділити спадкове майно між позивачами порівну. Судові витрати за п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.

Outcome: approved