overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

Позивачка 12 серпня 2019 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1976 року, мають двох повнолітніх дітей. Сімейне життя не склалося, перестали бути пов`язані спільним побутом, разом не проживають з 1996 року, тому позивачка просить розірвати шлюб. Представник позивача адвокат Овчаренко О.І. у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач у підготовчому засіданні, яке відбулося 09.10.2019, позовні вимоги визнав, пояснив, що з позивачкою не проживає з 1996 року. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 23.06.1979, актовий запис №54. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що між сторонами подружні відносини остаточно припинені з 1996 року і більше не відновлялись. Спільного господарства сторони не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання сторін відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

Позивачка 13.01.2015 р. звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого народила сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила задовільнити позов, винести по справі заочне рішення та проводити розгляд справи без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. У відповідності з вимогами ст. ст. 224-225 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що відповідно свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого 22.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, сторони перебувають з 22.09.2007 року у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 133. Згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER], від 11.06.2010 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Селидівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 131, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] до [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивачка 13.01.2015 року звернулася до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 13.01.2015 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка 13.01.2015 р. звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], покликаючись на те, що відповідач у вихованні та розвитку дитини участі не приймає, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дитини, яка проживає з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, та доповнила, що просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що він не працює, має на утриманні непрацездатну матір та малолітню дитину [PERSON], [INFO], і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до липня 2006 р. і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач не надає коштів на утримання сина [PERSON], який проживає з позивачкою, хоча працездатний і може такі надавати, але враховуючи, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину і непрацездатну матір, та що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, а позивачка працює, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.ст.10, 60, 212-215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-27 00:00:00

Позивачка 13.01.2015 р. звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від його заробітку, покликаючись на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, проте близько чотирьох місяців проживають окремо, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча працює і в змозі таку надавати, а дохід, який вона отримує, не дає можливості повною мірою забезпечити фізичний та духовний розвиток сина, який проживає з нею. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити. Відповідач позов визнав частково, зазначивши, що він працює електромонтером УДСО при ГУ МВС України у Львівській області, щомісячно надає кошти на утримання сина у розмірі 200 грн. і не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: - стан здоров'я та матеріальне становище дітей; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст.191 СК Україниаліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Як встановлено судом сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2009 р. і від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Також встановлено, що відповідач пррацює, коштів, які він надає на утримання сина, який проживає з позивачкою, у розмірі 200 грн. не достатньо, а тому враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, а позивачка також є працездатною, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частки від заробітку щомісячно до повноліття дитини. На підставі ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивачка 13.01.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В своєму позові, посилаючись на виниклі непорозуміння у подружжя з різних питань сімейного життя, різність характерів, відсутність між подружжям взаємопорозуміння та довіри, що і привело до втрати почуття поваги та любові один до одного та явилось причиною розпаду їх сім`ї, яку, на її погляд, поновити неможливо, просить суд їх шлюб, що зареєстрований 15.12.2000 року ВРАГС Ленінського району м. Миколаєва Миколаївської області за актовим записом № 617, - розірвати. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла письмова заява від позивачки, в якій вона підтримує свої позовні вимоги та просить суд слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла письмова заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до заяв позивачки, відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі їх заяв та наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15.12.2000 року. Їх шлюб зареєстровано ВРАГС Ленінського району м. Миколаєва Миколаївської області, за актовим записом № 617. Від спільного подружнього життя подружжя має і виховує одну спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Дочка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, через різність характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та довіри. Сім'я фактично розпалась та її не поновити, так як відсутня воля подружжя на збереження шлюбу. За таких вищевикладених обставин, із-за відсутності волевиявлення сторін на збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу буде суперечити інтересам обох із подружжя, а тому шлюб, на підставі ст.ст.104-105,110-112 СК України, між подружжям слід розірвати. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

Позивачка 13.01.2016 року звернулася до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем 14 лютого 2010 року, сторони мають малолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], Оскільки спільне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивачка не з»явилась, надавши заяву про підтримку позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання двічі не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи . Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 14 лютого 2010 року (а.с.6). Від даного шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.7). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке наміру зберігати подружні відносини не має, а вжиті судом заходи до примирення сторін виявилися безрезультатними, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, а тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка 13.03.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказує, що шлюб з ним зареєстрували 10 вересня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 256. Дошлюбне прізвище позивачки - «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. З лютого 2014 року шлюбні відносини між ними припинені, вони не находили взаєморозуміння по різним питанням їх життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх розпалась остаточно, і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна немає. Просить розірвати шлюб та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Позивачка до суду не прибула надала заяву слухати справу без її участі на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2011 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харцизького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 256. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінилось на «[PERSON]». Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені з лютого 2014 року з тієї причини, що в період сумісного проживання у шлюбі вони не находили взаєморозуміння по різним питанням сімейного життя, у зв'язку з чим втратили почуття любові та поваги один до одного. Сім'я їх розпалась остаточно, і примирення між ними неможливе. Спорів про розподіл майна між сторонами немає. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які припинили подружні відносини, не підтримують подружні стосунки, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечило би інтересам одного з них. За таких обставин шлюб між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачки залишити прізвище «[PERSON]»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

Позивачка 13.04.2021 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1995 року. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, перестали бути пов`язані спільним побутом, тому позивачка просить розірвати шлюб. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Заслухавши сторони, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про укладення шлюбу, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04.03.1995, актовий запис №21. Відповідно до вимог ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі - СК України), кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд встановив, що сторони не проживають разом, подружні відносини остаточно припинені, спільного господарства не ведуть. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, посилається на те, що сім`ю зберегти неможливо, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи категоричне небажання сторін відновлювати подружні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. За бажанням позивачки суд залишає їй шлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

Позивачка 13.06.2016 р. звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому вказала, що вони з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. З урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно до повноліття дитини. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позовних вимог в частині стягнення аліментів у розмірі 1/6, оскільки він перебуває у зареєстрованому шлюбі та на його утриманні перебуває вагітна дружина, просить провести розгляд справи у його відсутність. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-НО № 533087, виданого 04.06.2013 року виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецькій області, актовий запис № 14, сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 14.05.2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб І-НО №443380, виданого 14.05.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Згідно довідки, виданої 01.07.2016 року Красноармійською центральною районною лікарнею, [PERSON] перебуває на обліку по вагітності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При вирішенні питання про розмір аліментів, які повинно бути стягнуто з відповідача, суд враховує матеріальне становище відповідача, та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частки всіх видів доходу. Відповідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки позивачка 13.06.2016 року звернулась до суду з даним позовом, суд вважає необхідним стягнути аліменти з 13.06.2016 р. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним судові витрати покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивачка 13.06.2018 року звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, посилаючись на те, що з 21.09.1991 року по 02.03.2001 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. З 01.09.2015 року син навчається на денному відділенні Полтавського політехнічного коледжу на умовах контракту, термін навчання - до [INFO]. [PERSON] є повнолітньою, власних доходів не має, мешкає з матір»ю та перебуває на її утриманні, тому потребує матеріальної допомоги. Вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу відповідача до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В судове засідання сторони не з»явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, де позивачка позов підтримала повністю, а відповідач позов визнав, не заперечував щодо його задоволення. ( а. с. 19, 20 ). Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті у відсутності не з»явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи за наявності від них заяв. Судом встановлено, що сторони з 21.09.1991 року по 02.03.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі ( а. с. 6, 8 ). Від даного шлюбу мають повнолітнього сина - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні ( а. с. 2, 5, 9 ). [PERSON] навчається з 01.09.2015 року на денному відділенні за умовами контракту Полтавського політехнічного коледжу, термін навчання - до [INFO] (а.с. 4). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 198 - 200 СК України, підлягають стягненню аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, так як відповідач повністю визнав позовні вимоги.

Outcome: approved