Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вимогами про зняття арешту з нерухомого майна №12 по вулиці Батюка села Хлепча Васильківського району Київської області та виключення його з Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 1310994. Свої вимоги мотивують тим, що [PERSON] є власником житлового будинку №12 по вулиці Батюка с. Хлепча Васильківського району Київської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17 вересня 2010 року. [PERSON] власником вказаного будинку на підставі договору дарування від 26 квітня 1994 року, реєстр №180. З листа нотаріальної контори їм стало відомо про те, що на вказаний будинок накладений арешт та власником зазначена [PERSON], яку позивачі не знають. Представник позивачів в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Від представника Васильківської районної державної нотаріальної контори надійшло письмове заперечення, в якому зазначено, що з моменту створення електронного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, та відповідно до положення про Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, затвердженого Наказом МЮУ від 09.06.1999 року за №31/5, зі створенням вищевказаного реєстру всі записи з паперових реєстрів (журналів) були перенесені до відповідного реєстру. Суд, дослідивши письмові матеріли справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як вбачається з положень ст.ст. 1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Положеннями ст.ст.319, 321 та 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, п.1 ст.17 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства, та ст.41 Конституції України та ст.ст. 321, 328 ЦК України, зазначають, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном, право власності набувається із підстав не заборонених законом, зокрема правочинів. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні крім у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок зняття арешту з майна або його звільнення з-під арешту у цивільному процесі визначений положеннями постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 7 лютого 2014 року. З огляду матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] являється власником 1/1 частки домоволодіння за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Хлепча, вул. Батюка, 12, загальна площа 235,3 кв.м., житлова площа 96,6 кв.м., 1998 року, на підставі дубліката Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САС № 381943 від 17.09.2010 року, підстава: рішення та взамін втраченого свідоцтва про право власності виданого 31.05.2006 року. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 14931450 (а.с. 7). Що також підтверджується копією Технічного паспорта на житловий будинок, інвентарний номер 157, реєстровий номер 232-1-116 (а.с. 10-18). На підставі Договору дарування від 26 квітня 1994 року власником незакінченого будівництвом готовністю 79% житлового будинку з надвірними будівлями в с. Хлепча по вул. Батюка, 12, Васильківського району Київської області являється [PERSON], реєстр №180 (а.с. 8-9). Відповідно до Відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 1310994, зареєстровано: 17.09.2004 року за № 1310994 реєстратором Васильківська районна державна нотаріальна контора, підстава обтяження: повідомлення, б/н, районний суд, Васильківський, обєкт обтяження: будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: Київська область, Васильківський район, с. Хлепча, вулиця Батюка, 12, власник: [PERSON], причина відсутності коду: архівний запис, додаткові дані: архівний номер: 4604899KIEV477, архівна дата: 06.08.2002 09:36, дата виникнення: 04.02.1998, № реєстра: 3, внутр.. № С901В12729F3452A3C26 комементарий: с.65 Васильків (а.с. 5). Таким чином, на підставі зібраних по справі доказів суд приходить до висновку, що будь-яких правових підстав для подальшого здійснення заборони на відчуження майна не має, оскільки даний арешт був накладений помилково, а тому, з метою недопущення порушення майнових прав позивачів, заборона щодо нерухомості підлягає скасуванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved