Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку, розташованого по [ADDRESS], який належав діду позивачки [PERSON], померлому [INFO] року на підставі договору забудови від 15.06.1965 року. Спадкове майно позивачка прийняла звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття зазначеної спадщини, однак, їй було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності спадкодавця на спадкове нерухоме майно та рекомендовано звернутися до суду. Сторони в судове засідання не з'явилися. Від позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] до суду надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності. При цьому позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити позов у повному обсязі, а відповідач позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачкою докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] року (а.с. 12), яка згідно копії свідоцтва про народження позивачки є її матір'ю (а.с. 7). Як вбачається з копії свідоцтва про народження відповідача [PERSON], його матір'ю значиться померла [PERSON] (а.с. 27). [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджено копією свідоцтва про його смерть (а.с. 13), який згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 03.04.2015 року був батьком [PERSON] (а.с. 9), яка 26.10.1957 року уклала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка - [PERSON] (а.с. 10), шлюб між якими був розірваний на підставі рішення Металургійного районного суду Челябінської області від 07.09.1966 року (а.с. 11). Згідно технічної документації на житловий будинок, на підставі договору забудови від 15.06.1965 року [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 14-23). Після смерті спадкодавиці [PERSON], позивачка [PERSON] спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 8). Проте, як видно з копії повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 23.06.2015 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлої [PERSON], у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності останньої на нерухоме спадкове майно та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх прав (а.с. 29). Згідно повідомлення державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенка І.П. від 26.08.2015 року, за даними алфавітних книг спадкова справа щодо майна померлої [INFO] року [PERSON] в Арцизькій районній державній нотаріальній конторі Одеської області не відкривалася. Свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] на будь-яке майно станом на 26.08.2015 року не видавалось (а.с. 41-43). Згідно п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] померли відповідно [INFO] року та [INFO] року, суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями ЦК України 1963 року. Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК України 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, враховуючи вищенаведене позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємицями першої черги померлої [PERSON] Після смерті матері позивачки відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка [PERSON] проживала спільно зі своєю матір'ю [PERSON] по день її смерті, яка настала [INFO] року у будинку [ADDRESS] та продовжує в наявний час проживати у вказаному будинку. Таким чином, судом установлено, що після смерті спадкодавиці позивачка фактично вступила у володіння та управління спадковим майном та прийняла спадщину. У зв'язку з наведеним суд вважає, що своїми діями позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання за нею право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] року.

Outcome: approved