Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивачі підтримали позовні вимоги, просили суд справу слухати без їх участі, подавши до суду відповідні письмові заяви. Судом встановлено, що 31.07.2010 року помер батько та чоловік позивачів, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія І-ОК № 190591, виданий та зареєстрований виконкомом Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, за актовим записом № 22. Спадкодавець заповітів не залишав. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, а саме на житловий будинок № 9 по вул. Першотравнева в с. Дулицьке Сквирського району Київської області з господарськими будівлями та спорудами; земельна ділянка, площею 2.351 га., яка розташована на території Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області, посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серія Р2 № 395250, виданого Сквирською РДА 26.03.2003 року та грошового вкладу з усіма видами компенсацій та нарахуваннями на рахунку № [NUMBER] у ТВБВ № 10026/0657 ГУ ОБУ по місту Києву та Київській області АТ «Ощадний банк України». Позивачі прийняли спадщину після смерті спадкодавця шляхом спільного проживання із спадкодавцем на момент його смерті. Позивачі проживали разом із спадкодавцем на день смерті, що підтверджується матеріалами справи, разом провели його поховання та поминальні обіди, зберігають майно померлого, доглядають будинок, володіють предметами побуту, користуються земельною ділянкою та володіють правовстановлюючими документами. Позивач, [PERSON], відмовляється від частини спадщини після смерті спадкодавця, на користь матері, а [PERSON] в свою чергу відмовляється від частини спадщини після смерті спадкодавця, на користь дочки. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини на майно позивачам було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні деякі оригінали правовстановлюючих документів. Окрім того, було роз'яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них, а за відсутності такої угоди такі справи підлягають розгляду в суді. Вказані обставини позбавляють позивачів вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного вони вимушені звернутися до суду з відповідними вимогами. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачами, окрім прийняття ними спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Позивачі домовилися про розподіл часток спадщини, а тому вказаний розподіл спадкового майна приймається судом та вважається законним, оскільки підтверджується Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України та не суперечить Загальним положенням про спадкування, зокрема ст.ст. 1267, 1278 ЦК України. Відповідач Дулицькасільська рада Сквирського району Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved