Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивачка 10.07 2014 року звернлася до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу, посилаючись на те, що вона дала в борг відповідачу 24.06.2012 рокусуму в розмірі 30 000 доларів США. Вказаний борг відповідач зобов»язувався повернути у строк до 05.06.2013 року. Крім того, 29.11.2012 року відповідач знову звернувся до неї з проханням взяти в борг ще 20 000 доларів США строком на два місяці, тобто до 20.01.2013 року. Разом з тим, борг в сумі 20 000 доларів США відповідач не повернув та повідомив, що в нього склалися фінансові труднощі і поверне кошти пізніше. Враховуючи, що між нею та відповідачем складалися дружні довірчі відносини, вона не сприйняла його відповідь про відтермінування повернення коштів як відмову або ухилення від повернення боргу. Однак, коли настав час повертати борг в сумі 30 000 грн. відповідач знову кошти не повернув, але не відмовився від виконання взятих на себе перед нею зобов»язань та пообіцяв повернути всю суму в розмірі 50 000 доларів США. Так, протягом року вона чула його обіцянки про повернення коштів і щиро вірила про те, що він поверне кошти в сумі 50 000 доларів США надані нею йому у борг. Разом з тим, відповідач взятих на себе зобов»язань не виконав, суму боргу не повернув. На її неодноразові прохання повертати добровільно борг не реагує, тобто фактично відмовляється, зловживаючи її довірою. Останнім часом на її телефонні дзвінки відповідач не відповідає, змінив номер телефону. Відповідно до ст. 1046 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позику в порядку та строки, встановлені договором позики. Таким чином, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Враховуючи приписи закону, між ними було укладено договір позики, що підтверджується розписками від 24.06.2012 року та від 29.11.2012 року. Вказані розписки підтверджують не тільки факт передачі коштів нею відповідачу у борг, у них чітко встановлені час отримання коштів, їх сума та термін, на який вони надаються. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов»язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов»язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно офіційних даних Мінфіну України (які додає до позову) курс долару США станом на 09.07.2014 року становить 1171,2292 грн. за 100 доларів США. Враховуючи, що сума боргу [PERSON] перед нею складає 50 000 доларів США, що станом на 09.07.2014 року еквівалентно 585 610 грн. Ст. 526, 599 ЦК України передбачено, що зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або закону і припинятися виконанням проведеним належним чином. Прохала стягнути з [PERSON] на її користь суму боргу в розмірі 50 000 доларів США за офіційним курсом на час постановлення судом рішення та понесені нею судові витрати. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка та її представник в особі адвоката ( а. с. 32 - 33 ), надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, де позовні вимоги підтримали, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 118 ). Відповідач жодного разу в судові засідання по суті не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином за адресою своєї реєстрації ( а. с. 6, 60 ), про що є відомості в матеріалах справи у вигляді поштових повідомлень ( а. с. 61, 65, 117 ). Від нього не надійшло заяв про відкладення справи слуханням або про поважність причин не можливості явки. Тому, суд вважає за можливе розгляд справи по суті при наявних доказах у відсутності сторін та в заочному порядку відповідно до ст. 169 ч. 4, 224 ЦПК України. Судом встановлено, що згідно письмових власноручно написаних розписок від 24.06 та 29.11.2012 року відповідач взяв в борг у позивачки грошові кошти у загальній сумі 50 000 доларів США, які зобов»язався повернути до 29.01.2013 року ( а. с. 4 - 5 ). Позивачка передавала відповідачу саме грошові кошти в обумовленій валюті. Із суми боргу станом на теперішній час відповідачем будь-яких коштів їй не повернуто. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню відповідно до ст. 625, 1048 ЦК України, оскільки судом встановлені всі обставини, на які послалася позивачка у позові.

Outcome: approved