Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеними позовами в яких просять скасувати постанову державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] № 727/02-31 від 10.03.2015 року про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого 06.07.2014 року. Зобов'язати державного нотаріуса Шостої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] видати [PERSON], свідоцтво про право на спадщину, за законом після смерті [PERSON], померлого 06.07.2014 року, на 1/2 частки спадкового майна у вигляді грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаціями, що відкриті на ім'я [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк», Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] СБЕРБАНКУ РОСІЇ». Зобов'язати державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] видати [PERSON], свідоцтво про право на спадщину, за законом після смерті [PERSON], померлого 06.07.2014 року, на 1/2 частки спадкового майна у вигляді грошових вкладів з усіма належними відсотками та компенсаціями, що відкриті на ім'я [PERSON] в Публічному акціонерному товаристві «УкрСиббанк», Публічному акціонерному товаристві «[PERSON] СБЕРБАНК РОСІЇ». Позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 06 липня 2014 року помер їх дід, [PERSON], який мешкав один за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом, [PERSON], як спадкоємці за правом представлення після його смерті, так як його син (батько позивачів) - [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем першої черги, помер 14 жовтня 2008 року (Свідоцтво про смерть [PERSON], Серія 1-ВЛ, №195234, дата видачі 16 жовтня 2008 року). За заявами позивачів про прийняття спадщини [PERSON], за законом на грошові вклади, які находяться в ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Сбербанк Росії», померлого 06.07.2014 р., нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори [PERSON],19.08.2014року було зареєстровано спадкову справу № 56437123, номер у нотаріуса № 481/2014, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38164673, виданого 19.08.2014 року. 10.03.2015 року Державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори [PERSON] було винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за № 727/02-31, та постанову 1032/02-31 якими було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], який помер 06.07.2014 року, так як, неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Позивачі вважають, що винесені відповідачем постанови є незаконними, порушують їх права як спадкоємців та підлягають скасуванню. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, в особі державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] проти позовів заперечувала та просила відмовити в їх задоволенні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, судом було досліджено чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до наданих сторонами доказів судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 06 липня 2014 року помер [PERSON] про, що свідчить свідоцтво про смерть [PERSON] І-НО, № 781188 видане 08 липня 2014 року. Померлий [PERSON] проживав один за адресою: [ADDRESS]. Дружина [PERSON] - [PERSON] померла 11 червня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-НО, № 539183, яке видано 20 червня 2011 року. Син [PERSON] [PERSON], будучи єдиним спадкоємцем першої черги, помер 14 жовтня 2008 року про, що свідчить свідоцтво про смерть [PERSON] 1-ВЛ, № 195234, видане 16 жовтня 2008 року. Позивачі звернулися із заявами про прийняття спадщини [PERSON], за законом на грошові вклади, які находяться в ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Сбербанк Росії», померлого 06.07.2014 р., нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори [PERSON],19.08.2014 року було зареєстровано спадкову справу № 56437123, номер у нотаріуса № 481/2014, даний факт підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38164673, виданого 19.08.2014 року. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 727/02-31 від 10.03.2015 року Державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори [PERSON]М, якою було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], який помер 06.07.2014 року, з причини, що неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1032/02-31 від 10.03.2015 року Державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори [PERSON]М, якою було відмовлено [PERSON], що діє на підставі довіреності, посвідченої від імені [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON], який помер 06.07.2014 року, з причини, що неможливо встановити коло усіх спадкоємців, які прийняли спадщину. Суд зазначає, що у звязку із відмовою нотаріуса у видачі позивачам свідоцтва про право на спадкування за законом, вони звернулися до суду із позовами про скасування постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту положень статей 11, 15 ЦК України цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений статтею 16 ЦК України. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Як правило, спосіб захисту порушеного права визначено законом. Однак, відповідно ст. 16 ЦК України, такого способу захисту на визнання права власності на спадкове майно шляхом скасування постанови нотаріуса про видачу свідоцтва та зобовязання видачі відповідного свідоцтва, чинним законодавством як спосіб захисту не передбачено, а з позовом про визнання права власності в порядку спадкування позивачі не зверталися. Виходячи в вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed