Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду із позовом до ТОВ «Астрафарм» про стягнення заборгованості за Ліцензійним договором про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг № 12/12 від 03 січня 2012 року, посилаючись на те, що фізична особа [PERSON] і фізична особа-підприємець [PERSON], а також фізична особа-підприємець [PERSON] є співвласниками [PERSON] для товарів і послуг «БИФАЦИЛ» (свідоцтво № 40727 від 15 червня 2004 року, зареєстрованого для товарів 5, 29 і 30 класів МКТР). 03 січня 2012 року між ними, [PERSON], [PERSON], [PERSON] з одного боку, та ТОВ «Астрафарм» з іншого боку, був укладений Ліцензійний договір № 12/12 про надання дозволу на використання [PERSON], відповідно до умов п. 1.1. якого ліцензіари, в тому числі і вони, позивачі у справі, які є співвласниками [PERSON], надають за винагороду ТОВ «Астрафарм» виключну ліцензію на використання [PERSON] на умовах, визначеного у Договорі. Згідно умов п. 2.1. Договору ТОВ «Астрафарм» сплачує ліцензіарам, в тому числі і їм, позивачам у справі, винагороду у вигляді роялті, розмір яких встановлюється в протоколах (додатках до Договору) на кожний звітний період, щомісячно до 15 числа місяця, що слідує за періодом, за який проводиться оплата. У п. 2.3. Договору зазначено, що грошові розрахунки можуть здійснюватися в безготівковій формі шляхом переказу на банківські (карткові) рахунки сторін Договору або в готівковій формі шляхом виплати коштів безпосередньо з каси Ліцензіата. На виконання п. 2.1. Договору сторони Договору уклали й Додаток № 1 до договору у вигляді Протоколу погодження суми роялті за період з 03 січня 2012 року до 31 грудня 2012 року. Відповідно до Протоколу суму роялті встановлено у такому розмірі: за період з 03 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року-2200 доларів США на місяць (без ПДВ); з 01 січня 2013 року щомісячний платіж дорівнює 10% від ціни реалізації виробника, але не менше: 2-й рік промислового виробництва-3200 доларів США без ПДВ на місяць; 3-й рік промислового виробництва-5000 доларів США без ПДВ на місяць. При цьому співвідношення виплат між співвласниками знака визначено наступне: 45% виплат-Коновалову В.В., 45% виплат-Трахтману Ф.І., 10% виплат-Клінчеву В.В.. Відповідно до умов ч. 2 п. 2.1. Договору у разі, якщо на наступний звітний період додаткову угоду, як зазначено у ч. 1 п. 2.1. Договору, не укладено, то роялті сплачуються в розмірі, який передбачено попередньою додатковою угодою. Оскільки надалі між ліцензіарами, в тому числі й ними, позивачами у справі, і ТОВ «Астрафарм» не було укладено жодних додаткових угод до Договору, положення яких би врегульовували питання сплати роялті, то розмір суми роялті, яка мала бути сплачена ТОВ «Астрафарм» на користь ліцензіарів у період з листопада 2012 року по 12 вересня 2014 року, визначається також відповідно до Додатку № 1. Позивачі [PERSON] і [PERSON] в позовній заяві зазначали, що відповідно до п. 4.2. (б) договору ТОВ «Астрафарм», як ліцензіат, зобов»язаний своєчасно сплачувати винагороду ліцензіарам, серед яких і вони, відповідно до умов, встановлених ч. 1 п. 2.1. Договору, а також Додатком до Договору. Однак, через невиконання ТОВ «Астрафарм» зобов»язань за Договором щодо виплати винагороди ліцензіарам, в тому числі і їм, позивачам у справі, ними, а саме [PERSON] і [PERSON] та [PERSON] 11 грудня 2012 року було подано позов до відповідача ТОВ «Астрафарм» про розірвання ліцензійного договору, стягнення заборгованості, пені та збитків. 12 вересня 2014 року апеляційним судом Київської області було прийнято рішення у цивільній справі № 2-4829/12, яким апеляційні скарги [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволено, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2013 року в справі № 2-4829/12 скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з ТОВ «Астрафарм» заборгованість зі сплати роялті за Договором за період за квітень-жовтень 2012 року, а також розірвано Договір. Крім того, з аналогічним позовом щодо стягнення заборгованості за Договором за спірний період (з листопада 2012 року по 12 вересня 2014 року) до господарського суду Київської області вже звернувся [PERSON], в результаті чого судом вже винесено рішення у справі № 911/416/15 від 26 травня 2015 року про стягнення з ТОВ «Астрафарм» заборгованості зі сплати роялті за Договором. Відповідно до умов п. 7.8. Договору він вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами договору відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено в самій додатковій угоді, цьому Договорі або в чинному в Україні законодавстві. Таким чином, Договір було розірвано на підставі рішення апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2014 року. Незважаючи на це, протягом періоду з листопада 2012 року по 12 вересня 2014 року ТОВ «Астрафарм» не виконував зобов»язання, які прямо передбачені п. 4.2. (б) Договору. Зокрема, ТОВ «Астрафарм» не виплачував ліцензіарам, серед яких і позивачі, винагороду за договором, хоча протягом листопада 2012 року й до моменту розірвання договору- 12 вересня 2014 року, ліцензіари сумлінно виконували покладені на них відповідно до умов договору обов»язки, надаючи виключну ліцензію на використання [PERSON] на умовах договору, а ТОВ «Астрафарм» використовував надані йому права відповідно до умов даного Договору. Як зазначали позивачі у справі [PERSON] і [PERSON], незважаючи на те, що вони є співвласниками [PERSON], вони мають право самостійно звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання ТОВ «Астрафарм» Договору з листопада 2012 року по 12 вересня 2014 року, оскільки у ч. 1 ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином, вони, позивачі у справі, як співвласники [PERSON], відповідно до умов Договору, можуть самостійно звертатися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, які були порушені внаслідок невиконання ТОВ «Астрафарм» умов Договору. При цьому, у якості належного способу правового захисту вони можуть вимагати від ТОВ «Астрафарм» виконати обов»язок щодо сплати винагороди за Договором в натурі, оскільки в Договорі чітко встановлений розподіл винагороди між співвласниками [PERSON] (у співвідношенні: 45% виплат-Трахтману Ф.І., 10% виплат-Клінчеву В.В., [PERSON]В.), що дозволяє визначити розмір заборгованості, яка виникла у ТОВ «Астрафарм» перед ними, позивачами у справі. Отже, внаслідок невиконання ТОВ «Астрафарм» умов Договору, в період з листопада 2012 року по 12 вересня 2014 року у ТОВ «Астрафарм» перед [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 38 086 доларів США (812353,05 грн.), а перед [PERSON]-заборгованість у розмірі 8 463,30 доларів США (180 522,19 грн.). Відповідно до умов п. 5.1. Договору в разі прострочення ТОВ «Астрафарм» виконання своїх обов»язків зі сплати винагороди ліцензіарам, ТОВ «Астрафарм» сплачує пеню (неустойку) в розмірі 0,5% за день від суми заборгованості з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Оскільки винагорода, яку мав сплачувати ТОВ «Астрафарм» на їхню користь відповідно до Договору, була визначена в іноземній валюті (доларах США), то індекс інфляції в даному випадку не нараховується. Таким чином, [PERSON] нарахував ТОВ «Астрафарм» пеню та суму трьох відсотків річних у розмірі 105 470,79 доларів США (2 249 692,21 грн.), а [PERSON]-у розмірі 23 437,90 доларів США (499 930,65 грн.). Отже, загальна сума заборгованості ТОВ «Астрафарм» перед [PERSON] становить 143 555,79 доларів США (3 062 045,26 грн.). Загальна сума заборгованості ТОВ «Астрафарм» перед [PERSON] становить 31 901,20 доларів США (680 452,84 грн.). Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] і [PERSON] з посиланням на вимоги ст. ст. 525, 526, 610, 612, 629 ЦК України просили стягнути з ТОВ «Астрафарм» на користь [PERSON] заборгованість в розмірі 143 555,79 доларів США (3 062 045,26 грн.). з них 38 085 доларів США (812 353,05 грн.) основної заборгованості, пені у розмірі 103 765,05 доларів США (2 213 308,51 грн.), та суму, нараховану в якості трьох відсотків річних, у розмірі 1705,74 доларів США (36 384,16 грн.), стягнути з ТОВ «Астрафарм» на користь [PERSON] заборгованість у розмірі 31 901,20 доларів США (680 452,84 грн.). з них 8 463,30 доларів США (180 522,19 грн.) основної заборгованості, пені у розмірі 23 058,86 доларів США (491 845,54 грн.) та суму, нараховану в якості трьох відсотків річних у розмірі 379,04 доларів США (8 085,11 грн.) та стягнути з ТОВ «Астрафарм» судові витрати. В судовому засіданні 09 вересня 2015 року судом ухвалено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, фізичну особу-підприємця [PERSON]. Ухвалою суду від 30 грудня 2015 року провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астрафарм», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, фізична особа-підприємець [PERSON], про стягнення заборгованості за Ліцензійним договором про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг № 12/12 від 03 січня 2012 року в частині заявлених позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астрафарм», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, фізична особа-підприємець [PERSON], про стягнення заборгованості за Ліцензійним договором про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг № 12/12 від 03 січня 2012 року закрито на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК України, та ухвалено роз»яснити позивачу [PERSON], що розгляд таких справ відноситься до юрисдикції господарських судів. У судовому засіданні представник позивачів позов підтримала і просила його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача позов визнав в частині стягнення з ТОВ «Астрафарм» на користь [PERSON] за Ліцензійним договором про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг № 12/12 від 03 січня 2012 року винагороду за користування [PERSON] для товарів і послуг у вигляді роялті за період з 01 листопада 2012 року по 31 грудня 2012 року-45% суми роялті за ліцензійним договором в розмірі 1980 доларів США, та 3% річних- 124,42 доларів США, у решті позов не визнав і заперечував проти його задоволення. У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, фізичної особи-підприємця [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов»язанння або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно вимог ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов»язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов»язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов»язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим до виконання сторонами. Судом встановлено, що 03 січня 2012 року між суб»єктами підприємницької діяльності -фізичними особами [PERSON], [PERSON], фізичною особою [PERSON], іменовані надалі «Ліцензіар», з однієї сторони, та ТОВ «Астрафарм», іменоване надалі «Ліцензіат», з другої сторони, був укладений Ліцензійний договір № 12/12 про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг, відповідно до умов п. 1.1. якого Ліцензіар, який є власником товарного [PERSON], надає за винагороду Ліцензіату Ліцензію на використання Товарного [PERSON] на умовах цього Договору. Згідно умов п. 1.2. вказаного Ліцензійного договору Товарний [PERSON] передається для використання при виготовленні та/або продажу товару Ліцензіатом від власного імені за наступними класами МКТП: клас МКТП 5: Бактерійні препарати на лікарські та ветеринарні потреби; бактеріологічні культури, що належать до 5 класу; бактеріологічні препарати на лікарські та ветеринарні потреби; білкові препарати на лікарські потреби; біологічні препарати ветеринарні; біологічні препарати лікарські; дієтичні напої лікарські; дієтичні речовини на лікарські потреби; дієтичні харчові продукти лікарські; ліки для людини; лікувальні напої; поживні домішки лікарські; продукти для лікарського харчування; клас МКТП 29: Йогурт; кефір; молоко; молочні напої (з перевагою молока); молочні продукти; клас МКТП 30: Закваски. Відповідно до умов п. 2.1. зазначеного Ліцензійного договору за права, які отримані по цьому Договору, Ліцензіат сплачує Ліцензіару винагороду у вигляді роялті, розмір яких встановлюється в протоколах (додатках до договору) на кожний звітний період щомісячно до 15 числа місяця, що слідує за періодом, за який проводиться оплата. В разі, якщо на наступний звітний період таку додаткову угоду не укладено, то роялті сплачуються в розмірі, який передбачено попередньою додатковою угодою. Сторони погодили, що оплата винагороди може здійснюватися будь-кому з членів Ліцензіара (фізичним особам-підприємцям [PERSON], [PERSON] або фізичній особі [PERSON] або їх законним представникам). Сплата Ліцензіатом винагороди одному з вищевказаних осіб вважається належною сплатою винагороди Ліцензіару згідно умов Договору. Згідно умов п. 2.2. Ліцензійного договору загальна сума договору (вартість Ліцензії), складає суму всіх платежів, передбачених п. 2.1. даного Договору, за весь строк його дії. Відповідно до умов п. 4.1. Ліцензійного договору Ліцензіар зобов»язаний: а) надати Ліцензіату Ліцензію; б) надавати Ліцензіату науково-технічну документацію, необхідну для виробництва Товару та використання Ліцензії на основі окремого договору; в) в разі необхідності здійснення контролю (дій), передбаченого ст. 3 даного Договору, направити Ліцензіату відповідний письмовий запит-повідомлення; г) протягом строку дії ліцензії не передавати третім особам Ліцензію та науково-технічну документацію (передану Ліцензіаром Ліцензіатові за окремим договором, необхідну для виробництва і використання товару і Ліцензії) та не виробляти товар самостійно або спільно із третіми особами; д) протягом п»яти календарних днів з моменту отримання відповідного запиту Ліцензіата надавати Ліцензіату інформацію та Документи, які необхідні Ліцензіатові при виконанні ним даного Договору; е) не скасовувати дії свідоцтва протягом усього строку дії Договору. Згідно умов п. 4.2. Ліцензійного договору Ліцензіат зобов»язаний: а) використовувати надані йому права у відповідності з умовами цього Договору; б) своєчасно сплачувати винагороду Ліцензіара у відповідності до ст. 2 цього договору; в) забезпечити безперешкодне здійснення Ліцензіаром контролю, передбаченого в ст. 3 цього Договору, та надавати Ліцензіару у зв»язку з проведенням такого контролю запитувану інформацію, яка стосується порядку виконання Ліцензіатом даного Договору; г) максимально дотримуватись побажань Ліцензіара стосовно порядку використання Ліцензіатом Ліцензії, в тому числі стосовно цін реалізації Товару, вибору підрядчиків для виконання робіт, необхідних для належного використання прав, переданих у відповідності до цього Договору, вибору покупців Товару;- максимально дотримуватись побажань Ліцензіара стосовно якості послуг Ліцензіатом, позначених знаком, не нижче за якість послуг Ліцензіара; д) не розголошувати інформацію, отриману під час виконання цього Договору; е) не передавати права, передані йому Ліцензіаром, як повністю так і частково третім особам без попереднього погодження Ліцензіара; ж) негайно повідомляти про всі випадки незаконного використання Товарного [PERSON];. Відповідно до умов п. 5.1. Ліцензійного договору у випадку, якщо Ліцензіат прострочив виконання своїх зобов»язань по сплаті винагороди Ліцензіара, передбаченої п. 2.1. даного Договору, Ліцензіат сплачує Ліцензіару пеню (неустойку) в розмірі 0,5% за день від суми заборгованості з урахуванням обмежень, встановлених чинним законодавством. Згідно умов п. 5.2. Ліцензійного договору у випадку неналежного використання (використання іншим чином ніж це передбачено в цьому Договорі) Ліцензіатом прав, отриманих від Ліцензіара, Ліцензіат сплачує Ліцензіару штраф в розмірі 0,5% від вартості матеріальних цінностей, реалізованих та/або виготовлених при неналежному використанні прав. Відповідно до умов п. 5.3. Ліцензійного договору у випадку порушення прав Ліцензіара на здійснення контролю, передбаченого ст. 3, 4 цього Договору, Ліцензіат сплачує Ліцензіару штраф в розмірі 1000 грн. за кожний випадок такого порушення. Згідно умов п. 5.4. Ліцензійного договору в разі порушення Ліцензіаром п.п. г) п. 4.1. даного Договору Ліцензіар зобов»язаний сплатити Ліцензіату штраф в розмірі 1 000 000 грн. протягом 10 календарних днів з моменту встановлення Ліцензіатом порушення Ліцензіаром п.п. г) п. 4.1. даного Договору. Відповідно до умов п. 7.1. Ліцензійного договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, якщо Сторонами термін його дії не буде подовжено у визначеному законом порядку, або якщо його дія не буде припинена в порядку, встановленому цим Договором чи чинним законодавством України, Договір вважається продовженим на аналогічний строк та аналогічних умовах. Відповідно до умов п. 7.5. Ліцензійного договору якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору. Згідно умов п. 7.6. Ліцензійного договору зміни у цей Договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або у чинному в Україні законодавстві. Відповідно до умов п. 7.7. Ліцензійного договору якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору. Згідно умов п. 7.8. Ліцензійного договору цей Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому Договорі або у чинному в Україні законодавстві. На виконання умов п. 2.1. Ліцензійного договору № 12/12 про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг від 03 січня 2012 року сторони Договору уклали й Додаток № 1 до договору у вигляді Протоколу погодження суми роялті за період з 03 січня 2012 року до 31 грудня 2012 року. Відповідно до умов Протоколу сторонами досягнуто згоди, що щомісячний розмір роялті дорівнює: на період з 03 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року-2200 доларів США (без ПДВ); починаючи з 01 січня 2013 року щомісячний платіж дорівнює 10% від ціни реалізації виробника, але не менше: 2-й рік промислового виробництва-3200 доларів США без ПДВ, 3-й рік промислового виробництва-5000 доларів США без ПДВ. У разі невиконання Ліцензіатом зобов»язань, передбачених в Протоколі, Ліцензіат втрачає право на ексклюзивне (одноособове-виключне) використання Товарного [PERSON] в порядку, передбаченому даним Договором, та ексклюзивне виготовлення (виробництво) та продаж Товару. Всі платежі за цим Договором розуміються як чистий платіж на користь Ліцензіара, без вирахувань. При цьому співвідношення виплат між співвласниками знака визначено наступне: 45% виплат-Коновалову В.В., 45% виплат-Трахтману Ф.І., 10% виплат-Клінчеву В.В.. З матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Київської області від 12 вересня 2014 року в справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ТОВ «Астрафарм» про розірвання договору, стягнення заборгованості, пені та збитків, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 березня 2013 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ТОВ «Астрафарм» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Астрафарм» заборгованість зі сплати роялті за ліцензійним договором № 12/12 від 03 січня 2012 року на користь [PERSON]-55391 грн., на користь [PERSON]-55391 грн., на користь [PERSON]-12309 грн., а всього-123092 грн.. Стягнуто з ТОВ «Астрафарм» пеню за Ліцензійним договором № 12/12 від 03 січня 2012 року на користь [PERSON]-32380 грн., на користь [PERSON]-32380 горн., на користь [PERSON]-7195 грн., а всього-71 957 грн. Розірвано Ліцензійний договір № 12/12 про надання дозволу на використання знака для товарів і послуг, укладений 03 січня 2012 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з одного боку, та ТОВ «Астрафарм», з другого боку. У решті позову відмовлено. З укладених та погоджених сторонами Ліцензійного договору № 12/12 про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг від 03 січня 2012 року умов вбачається, що для досягнення ТОВ «Астрафарм» мети договору, а саме виробництва і реалізації Товару, що відповідно до розділу «Тлумачення термінів» Договору-це лікарські засоби, вироблені під Товарним [PERSON] «БІФАЦИЛ» з сировини (субстанції), придбаної Ліцензіатом у Ліцензіара, виробленого з використанням [PERSON] та здійснення належної реалізації ТОВ «Астрафарм» прав, передбачених Ліцензією (виробництво та продаж Товару з використання [PERSON]), [PERSON] зобов»язаний був надати ТОВ «Астрафарм» науково-технічну документацію відповідно до умов п.п. б) п. 4.1. Ліцензійного договору № 12/12 про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг від 03 січня 2012 року та здійснити поставку субстанції, на ексклюзивне виробництво якої позивач [PERSON] ліцензію на користь відповідача не передавав. З наявного в матеріалах справи Ліцензійного договору № 12/12 про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг від 03 січня 2012 року та Додатку № 1 до договору, укладеного сторонами у вигляді Протоколу погодження суми роялті за період з 03 січня 2012 року до 31 грудня 2012 року, було погоджено два періоди виплати ТОВ «Астрафарм» на користь [PERSON] винагороди за використання [PERSON] за Договором у вигляді роялті, а саме перший-за період з 03 січня 2012 року до 31 грудня 2012 року, в який сума роялті була встановлена у розмірі 2200 доларів США на місяць (без ПДВ), та другий-на період з 01 січня 2013 року, де було передбачено, що в разі промислового виробництва ТОВ «Астрафарм» лікарських засобів з використанням [PERSON], щомісячний платіж повинен дорівнювати 10% від ціни реалізації виробника, але не менше: 2-й рік промислового виробництва-3200 доларів США без ПДВ на місяць, 3-й рік промислового виробництва-5000 доларів США без ПДВ на місяць. При цьому співвідношення виплат між співвласниками знака визначено 45% виплат [PERSON]. Сторони Ліцензійного договору погодили період використання ТОВ «Астрафарм» [PERSON] за ліцензійним договором на період з 03 січня 2012 року до 31 грудня 2012 року, в який сума роялті була встановлена у розмірі 2200 доларів США на місяць (без ПДВ), а на період дії Ліцензійного договору протягом двох наступних років після 21 грудня 2012 року, тобто відповідно протягом 2013 року, 2014 року сторонами наявність користування відповідачем [PERSON] за Ліцензійним договором була поставлена в залежність від наявності промислового виробництва відповідачем лікарського засобу «Біфацил» з використанням [PERSON]. Представник відповідача ТОВ «Астрафарм» вважав, що строк виконання відповідачем зобов»язань за Ліцензійним договором щодо сплати роялті за період після 31 грудня 2012 року, тобто за другий та третій роки промислового виробництва ТОВ «Астрафарм» лікарського засобу з використанням [PERSON] ще не настав, а тому є правомірним стягнення з ТОВ «Астрафарм» на користь позивача [PERSON] 45% загальної суми роялті за Ліцензійним договором лише за період використання відповідачем [PERSON] взагалі-за листопад та грудень 2012 року, а також 3% за зазначений період від цієї суми на дату подання позивачем позову. Відповідно до вимог ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов»язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов»язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов»язок, виконання зобов»язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Внаслідок ненадання позивачем на користь відповідача науково-технічної документації, необхідної ТОВ «Астрафарм» для реєстрації та виробництва лікарського засобу з використанням [PERSON], та ненадання субстанції, необхідної для виробництва ТОВ «Астрафарм» лікарського засобу з використанням [PERSON], спричинило неможливість для відповідача здійснення виробництва та реалізації лікарського засобу з використанням [PERSON] після 31 грудня 2012 року. Відсутність обставин щодо промислового виробництва та реалізації відповідачем ТОВ «Астрафарм» Товару з використанням [PERSON], з настанням яких позивач і відповідач в Додатку № 1 до Договору передбачали обрахування та можливість виплати відповідачем з 01 січня 2013 року на користь позивача винагороди за використання [PERSON] за Ліцензійним договором у вигляді роялті в розмірі 10% від ціни реалізації виробника, але не менше: другий рік промислового виробництва-3200 доларів США без ПДВ на місяць; третій рік промислового виробництва-5000 доларів США без ПДВ на місяць, суд вважає стягнення з відповідача ТОВ «Астрафарм» на користь позивача [PERSON] вказаних у позові 38 085 доларів США, що еквівалентно 812 353,05 грн. основної заборгованості, пені у розмірі 103 765,05 доларів США, що еквівалентно 2 213 308,51 грн., та суму, нараховану в якості трьох відсотків річних, у розмірі 1705,74 доларів США, що еквівалентно 36 384,16 грн., за період з 01 листопада 2012 року по 12 вересня 2014 року, що в загальному становить 143 555,79 доларів США, що еквівалентно 3 062 045,26 грн., є необгрунтованими, і тому позов не підлягає задоволенню у вказаному позивачем розмірі заявлених вимог. Разом з тим, підлягає стягненню ТОВ «Астрафарм» на користь [PERSON] за Ліцензійним договором про надання дозволу на використання [PERSON] для товарів і послуг № 12/12 від 03 січня 2012 року винагорода за користування [PERSON] для товарів і послуг у вигляді роялті за період з 01 листопада 2012 року по 31 грудня 2012 року-45% суми роялті за ліцензійним договором в розмірі 1980 доларів США, що еквівалентно 42 233 грн. 40 коп., та 3% річних, що становить 124,42 долари США, що еквівалентно 2 653 грн. 88 коп., а всього-2104,42 доларів США, що еквівалентно 44 887 грн. 28 коп., і тому позов [PERSON] у вказаній частині вимог позову підлягає задоволенню. В наданих суду запереченнях представник відповідача ТОВ «Астрафарм» зазначав, що виробництво, обіг, порядок реєстрації лікарського засобу «Біфацил» та продукту функціонального харчового, препарату пробіотичного «Біфацил»-комплекс ліктобактерій та біфідобактерій регулюється різними нормативними актами; для виробництва відповідачем продукту функціонального харчового, препарату пробіотичного «Біфацил»-комплекс ліктобактерій та біфідобактерій згідно Додатку № 1 до договору про передачу науково-технічної документації № 108/11 від 31 жовтня 2012 року суб»єктом підприємницької діяльності-фізичною особою [PERSON] були передані інші об»єкти інтелектуальної і промислової власності, а не належний Ліцензіарам [PERSON] для товарів та послуг «БИФАЦИЛ»; виробництво відповідачем продукту функціонального харчового, препарату пробіотичного «Біфацил»-комплекс ліктобактерій та біфідобактерій з нанесенням відповідачем на первинну упаковку назви даного препарата «біфіцил» відбувалось згідно договору послуг № 04/12 від 18 січня 2012 року та не регулювалось вказаним вище Ліцензійним договором, яким регулювалось використання знаку для товарів та послуг «БІФАЦИЛ» лише при виробництві та введенні в обіг лікарського засобу «БІФАЦИЛ»; відповідачем ТОВ «Астрафарм» виробництво та введення в обіг пфх «Біфацил» відбувалось згідно Технічних умов ТУ У 15.5-31517652-002-2001 для виробництва продукту функціонального харчового. Препарату пробіотичного «Біфацил», які було затверджено 01 березня 2002 року, тобто до моменту подачі заявки позивачем на отримання права власності на знак для товарів та послуг «БИФАЦИЛ», що згідно інформації в Свідоцтві на знак для товарів і послуг «БИФАЦИЛ» датовано 14 травня 2002 роком. Лікарський засіб «БІФАЦИЛ» та продукт функціональний харчовий. Препарат пробіотичний «Біфацил»-комплекс ліктобактерій та біфідобактерій-є принципово різними об»єктами цивільних прав. Тому факт виготовлення, зберігання та реалізації відповідачем продукту функціонального харчового. Препарату пробіотичного «Біфацил» -комплексу лактобактерій та біфідобактерій» не може бути належним доказом використання відповідачем ТОВ «Астрафарм» Товарного знака «БІФАЦИЛ» згідно умов Ліцензійного договору № 12/12 від 03 січня 2012 року, яке передбачає настання у відповідача обов»язків щодо сплати позивачу винагороди у вигляді роялті. Також слід зазначити, що в постанові Вищого господарського суду України від 15 грудня 2015 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця [PERSON] до ТОВ «Астрафарм» про стягнення 945 673 грн., якою залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 01 вересня 2015 року, а касаційну скаргу фізичної особи-підприємця [PERSON] без задоволення, вказано, що суд апеляційної інстанції, беручи до уваги Ліцензійний договір та його визначення терміну «Товар» (лікарські засоби, вироблені під торговельною маркою «БІФАЦИЛ» з сировини (субстанції), придбаної Ліцензіатом у Ліцензіара), дослідивши зміст Ліцензійного договору (в тому числі й щодо умов виникнення у Товариства обов»язку з виплати роялті), встановивши відсутність доказів виготовлення відповідачем товару під спірною торговельною маркою та доказів використання згаданої торговельної марки з 01 січня 2013 року шляхом реалізації відповідного товару, оцінивши фактичні обставини, пов»язані з виконанням сторонами Ліцензійного договору, перевіривши стан розрахунків учасників спірних взаємовідносин, дійшов обгрунтованих висновків щодо необхідності стягнення з відповідача простроченої заборгованості в сумі 33 123,42 грн. та 3% річних у сумі 2 081 грн. 42 коп.. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та інтересів. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов»язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Оцінюючи в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов висновку, що позивачем в позовній заяві [PERSON] і представником позивача в судовому засіданні не доведено та не надано суду доказів про порушення його прав при зверненні до суду з даним позовом щодо необхідності стягнення з ТОВ «Астрафарм» заборгованості в розмірі, вказаному в позовних вимогах, окрім тієї частини вимог, що задоволена судом в загальному розмірі 2104,42 доларів США, що еквівалентно 44 887 грн. 28 коп., а тому суд у решті позову відмовляє в його задоволенні. Понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 448 грн. 87 коп. підлягають стягненню з відповідача ТОВ «Астрафарм» на користь [PERSON], що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial