Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом до відповідача та просять: -встановити юридичний факт належності [PERSON], померлому [INFO] року ? частки права власності у спільному майні подружжя, а саме квартирі, що розташована за адресою: [ADDRESS]; -визнати частково недійсним свідоцтво про право власності видане виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 07.12.2010 року на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]; -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року на 1/18 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], яка розташована в житловому будинку літ. А-9 та складається із: 1 - коридор, 2 - туалет, 3 - ванна, 4 - кухня, 5 - вб. Шафа, 6 - житлова, 7 - житлова, 8 - житлова, І - балкон. Загальна площа квартири 64,3 кв.м., житлова площа 42,0 кв. м. -визнати за гр. [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року на 1/18 частину квартири розташованої за адресою: [ADDRESS], яка розташована в житловому будинку літ. А-9 та складається із: 1 - коридор, 2 - туалет, 3 - ванна, 4 - кухня, 5 - вб. Шафа, 6 - житлова, 7 - житлова, 8 - житлова, І - балкон. Загальна площа квартири 64,3 кв.м., житлова площа 42,0 кв. м. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилалися на те, що [INFO] року помер їх свекор та дідусь [PERSON], який на день смерті мешкав за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після його смерті були його дружина [PERSON], син [PERSON] та син [PERSON] (чоловік та батько позивачів). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому частку в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру розташовану в [ADDRESS]. [INFO] року помер чоловік та батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири розташованої в [ADDRESS] яку він фактично успадкував після смерті свого батька [PERSON] Крім позивачів іншою спадкоємицею за законом є мати померлого [PERSON], яка є відповідачем по справі. З метою оформлення спадкових прав позивачі звернулись до Сьомої дніпровської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. У зв'язку із відсутністю у позивачів оригіналів права власності на спадкове майно - квартиру [ADDRESS] Сьомою дніпровською державною нотаріальною конторою було зроблено відповідний інформаційний запит до КП «ДМБТІ». Листом КП «ДМБТІ» від 23.12.2016 року було повідомлено, що вищевказана квартира належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності від 07.12.2010 року виданого на підставі довідки ЖБК № 167 «Фіалка» від 16.10.2010 року № 44 та рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2091 від 21.10.1999 року № 3060 від 21.10.2004 року. У зв'язку з вищезазначеним нотаріальною конторою було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] померлого [INFO] року, та винесено постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] року. Спадкова квартира була надана подружжю [PERSON] та [PERSON] на підставі списків кооперативу ЖБК № 167, а отже квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], а отже частка [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] становить ? частину. Згідно рішень Дніпропетровської міської ради № 2091 від 21.10.1999 № 3060 від 21.10.2004 року на вказану квартиру було видано свідоцтво про право на спадщину в цілому на ім'я відповідача. Але оскільки як вже зазначено вище вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Таким чином видача виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру в цілому на ім'я [PERSON] є порушенням прав спадкоємців [PERSON]. [PERSON] на день смерті свого батька [PERSON] проживав із ним за однією адресою, а відтак прийняв спадщину після свого батька [PERSON], а відтак мав право на спадкування 1/6 частини квартири. Таким чином ? частина вказаної квартири має належати [PERSON] на праві власності на майно набуте під час шлюбу, ? частина, яка належала на праві власності на майно набуте під час шлюбу [PERSON] розподіляється між його синами та дружиною по 1/6 частині кожному, а 1/6 частина яку успадкував батько та чоловік позивачів [PERSON] розподіляється в рівних частках між його дружиною та донькою (позивачами) та його матір'ю по 1/18 частині. Позивачі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. Причину неявки суду не повідомила. У зв'язку з чим на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи що [INFO] року помер свекор та дідусь позивачів [PERSON], який на день смерті мешкав за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після його смерті були його дружина [PERSON], син [PERSON] та син [PERSON] (чоловік та батько позивачів). Після сметрі [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому частку в праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру розташовану в [ADDRESS]. [INFO] року помер чоловік та батько позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на частину квартири розташованої в [ADDRESS] яку він фактично успадкував після смерті свого батька [PERSON]. Крім позивачів іншою спадкоємицею за законом є мати померлого [PERSON], яка є відповідачем по справі. Відповідно до листа КП «ДМБТІ» від 23.12.2016 вищевказана квартира належить відповідачці на підставі свідоцтва про право власності від 07.12.2010 року виданого на підставі довідки ЖБК № 167 «Фіалка» від 16.10.2010 року № 44 та рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 2091 від 21.10.1999 року № 3060 від 21.10.2004 року. Згідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Спадкова квартира була надана подружжю [PERSON] та [PERSON] на підставі списків кооперативу ЖБК № 167. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Таким чином квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 28 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином частка [PERSON] в праві власності на квартиру [ADDRESS] становить ? частину. Згідно рішень Дніпропетровської міської ради № 2091 від 21.10.1999 № 3060 від 21.10.2004 року на вказану квартиру було видано свідоцтво про право на спадщину в цілому на ім'я відповідача. Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Оскільки вище вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] то видача виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради свідоцтва про право власності на вищевказану квартиру в цілому на ім'я [PERSON] суперечить актам цивільного законодавства і порушує права спадкоємців [PERSON]. [PERSON] на день смерті свого батька [PERSON] проживав із ним за однією адресою, а відтак прийняв спадщину після свого батька [PERSON], а відтак мав право на спадкування 1/6 частини квартири. Таким чином ? частина вказаної квартири має належати [PERSON] на праві власності на майно набуте під час шлюбу, ? частина, яка належала на праві власності на майно набуте під час шлюбу [PERSON] розподіляється між його синами та дружиною по 1/6 частині кожному, а 1/6 частина яку успадкував батько та чоловік позивачів - [PERSON] розподіляється в рівних частках між його дружиною та донькою (позивачами) та його матір'ю по 1/18 частині. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved