Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Свої вимоги мотивує тим, що згідно рішення Буського районного суду від 16.05.2013 року поділено майно, що набуте подружжям під час шлюбу, виділивши сторонам по 1/2 частині приміщення корівника з молочним блоком, що розташований в [ADDRESS] та по 1/2 частині будинку незавершеного будівництва, що знаходиться в [ADDRESS]. Однак під час ухвалення даного рішення не вирішено питання поділу земельної ділянки, на якій розташоване незавершене будівництво, тому просить поділити згадану вище земельну ділянку, виділивши сторонам по 1/2 частині її. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, проти позову не заперечує та згідний на поділ земельної ділянки. За таких обставин на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України прийнято рішення про проведення розгляду справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальних засобів. Дослідивши матеріали та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 0.0801 га, що розташована на території [ADDRESS], була придбана під час шлюбу сторін на підставі договору купівлі-продажу від 08 квітня 1996 року і право власності на неї зареєстровано на ім»я відповідача на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ 2600 від 29.07.1999 року. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Згідно вимог ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Враховуючи все наведене і те, що сторони, як подружжя, спільно нажили вище перелічене майно, проти поділу якого відповідач не заперечує, а також виходячи з вимог сімейного законодавства та беручи до уваги відсутність в сім'ї малолітніх дітей, суд вважає за можливе допустити узгоджений між сторонами поділ майна.

Outcome: approved