Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначила, що вона є власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] в якому з 16 березня 2006 року з її дозволу зареєстрована невістка - [PERSON] . Відповідачка за місцем реєстрації фактично не мешкає, оскільки в червні 2019 року забрала всі свої речі та з власної волі змінила місце проживання, не бажаючи мешкати разом із нею. Реєстрація відповідачки в будинку порушує її права як власниці, зокрема на оформлення субсидії на сплату вартості комунальних послуг. Позивачка просить визнати [PERSON] собою, що втратила право користування будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивачки [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 жовтня 2002 року є власницею будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідачка [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] , який розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , витягом з рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 09 вересня 2008 року (а.с.12-13). Як вбачається з довідки КП «Служба єдиного замовника» від 03 лютого 2020 року № 331, копії будинкової книги та відомостей про реєстрацію місця проживання, які містяться в реєстрі Костянтинівської територіальної громади, відповідачка [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11, 14-16, 21-22). Згідно акту перевірки паспортного режиму від 03 лютого 2020 року [PERSON] з 16 березня 2006 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте з червня 2019 року фактично в зазначеному будинку не мешкає (а.с.17). Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] з власної волі не проживає в будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] з червня 2016 року без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачкою права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеного будинку. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору (а.с.4) по справі слід віднести на відповідачку по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved