Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом, уточнивши вимоги якого просять визнати недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, порушує права, свободи, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію позивачів, інформацію, опубліковану [INFO] року на веб-сайті ЗІКу в статті «[INFO]» та видалити її з сайту; стягнути з відповідача на корить позивачів моральну шкоду в сумі 100 000 грн. В обгрунування позовних вимог покликається на те, що [INFO] року на сторінці веб-сайту телеканалу ZIK ([INFO]) була розміщена стаття під назвою «[INFO]». В даній статті наведені матеріали, які є неправдивими, недостовірними, такими, що не відповідають дійсності, і шкодять діловій репутації позивача [PERSON] [PERSON] та її близьких родичів, принижують їхню честь та гідність, порушують їхні права та свободи. На сайті викладена інформація наступного змісту «Львівську міліціонерку [PERSON] звинувачують, що правоохоронець, нібито, користуючись своїм службовим становищкм, у недалекому минулому дуже вдало попомірялась житлом із родиною, в якої на той момент пропала дитина. Працівник міліції використала горе небагатої і дещо асоціальної родини-отримала будинок на [ADDRESS] натомість пересиливши цих людей у невеличку квартиру в Жовкві. Про це йдеться у розслідуванні газети «Ратуша». Як з'ясували журналісти, дитина, яка була в розшуку, як безвісти зникла з 2002 по 2006 роки, зараз перебуває в інтернаті в Київській області. З будинку на [ADDRESS] вона була виписана незаконно, без рішення опікунської ради, її права було зневажено, і нині дівчинка, за наявності доброго адвоката, могла би претендувати на житлові метри, які у неї забрали, відправивши на довгі роки у розшук. [PERSON] очолювала відділ по роботі з неповнолітніми у Залізничному райвідділі міліції Львова, була очільницею кримінальної міліції у справах дітей міста Львова. Сьогодні вона працює на посаді начальника штабу Шевченківського райвідділу міліції. Міліціонерка відмовляється відповідати на запити та запитання журналістів». На офіційному веб-сайті ЗІК у статті із газети «Ратуша» викладена не в повному обсязі, не є дослівним відтворенням журналістського розслідування газети «Ратуша», а складається з окремо взятих висловлювань , які не пов'язані між собою за змістом, є перекрученими та довільні за змістом. Так, наприклад, в передостанньому абзаці у викладеному на сайті матеріалі зазначається, «.. знайдена дівчинка за наявності доброго адвоката, могла би претендувати на житлові метри», в газеті «Ратуша» про це стверджується , а зазначається, якщо це саме вона. Крім того, дитина не просто пропала, а її загубив, як пише газета «Ратуша», тодішній кавалер її матері. Наведені на веб-сайті висловлювання є припущеннями і недостовірною інформацією, такою, що не відповідає дійсності, порочить професійну репутацію та принижує честь і гідність позивача [PERSON], як працівника правоохоронного органу, оскільки висловлювання щодо зловживання нею службовим становищем не відповідає дійсності. Ці слова на сайті формують негативне уявлення і в громадян, і в професійному середовищі про те, що [PERSON], порушуючи присягу та свої професійні обов'язки, зловживала своїм професійним становищем. Вищевказані друковані матеріали на сайті ЗІК надруковані без зазначення автора цієї публікації. В статті викладена недостовірна та така, що не відповідає дійсності, інформація про події майже п'ятнадцятирічної давності. Автор статті посилається на газету «Ратуша», яка проводила журналістське розслідування за заявами сусідів позивачів [PERSON] та [PERSON], результатом якого стало опублікування [INFO] року статті «[INFO]» в газеті «Ратуша». Редактору газети «Ратуша» [PERSON] на його запити правоохоронними органами були надані відповіді про те, що факти , викладені в заявах , не підтверджуються. Проведеними перевірками встановлено, що факту причетності [PERSON] до незаконного обміну житлом з використанням свого службового становища підтвердження не знайшли. У газеті «Ратуша» у статті під назвою «[INFO]» зазначено відтворення подій та висновок про те, що проведеними перевірками з 2009 по 2014 роки не виявлено причетності [PERSON] до обміну житлом, а назва статті на веб-сайті ЗІК «[INFO]» стверджує цей факт. Опубліковане на веб- сайті формує негативне уявлення у громадян та в професійному середовищі про те, що працівник правоохоронного органу [PERSON] та її найближчі родичі, на думку автора, здійснили незаконний обмін помешканнями, порушивши норми моралі. Крім того, поряд із публікацією на сайті розміщена фотографія (у газеті «Ратуша» розміщена не була) львівської міліціонерки [PERSON] із двома дівчатами - підлітками. Такий фон створює враження, що йдеться про цих дітей, які пропали, а міліціонерка вдало поміняла помешкання. Після їхнбого звернення від 13.12.2014 року спростувати недостовірну інформацію та видалити її із сайту ЗІК - фотографія була видалена, залишився лише підпис: «[INFO]». Проте стаття «[INFO]» на даний час знаходиться на сайті ЗІКу та продовжує надавати недостовірну інформацію. [PERSON] не приймала участі в обміні житла, не є співвласником будинку або земельної ділянки по [ADDRESS]. Квартира у м. Жовква знаходиться у центрі міста на другому поверсі 16 квартирного будинку, збудованого в 1986 році, площею 69,4 м2, складається з трьох житлових кімнат, кухні, коридора, ванної, туалета, заскленої лоджії та балкону. Опалення , водопостачання та водовідведення - централізоване. За рік до обміну було зроблено евроремонт. Біля м.Жовкви у родини [PERSON] була дачна земельна ділянка площею 600 м2. Будинок у м.Львові побудований в 1928 році, без фундаменту, частково дерев'яний, без вигод, площею 69,9 м2, 30 років без ремонту, з вибитими вікнами та дирявим дахом. Біля будинку є земельна ділянка площею 555 м 2. Обмін відбувся у грудні 2003 року з бабусею дитини, дитина загубилася у червні 2002 року. Жодного тиску під час обміну не вчинялось, так як це подає невідомий автор статті, адже матір дівчинки було засуджено ще 13.03.2003 року, тобто ще до обміну помешканнями. В статті на веб-сайті ЗІК зазначено, що львівську міліціонерку [PERSON] звинувачують в тому, що вона, користуючись своїм службовим становищем, вдало помінялася житлом із родиною, в якої на той момент пропала дитина. Все це не відповідає дійсності, так як міліціонерка ні з ким не мінялася, обмін відбувся не в момент зникнення дитини (дитина зникла в червні 2002 року, обмін здійснено в грудні 2003 року), а через півтора року, і ніяким чином ці події не пов'язані. Публікація є наклепом та брехнею, що працівник міліції отримала їх будинок на [ADDRESS], натомість переселила людей у невеличку квартиру у м.Жовква. Згідно державного акту на землю та витягу із права власності співвласниками землі і житлового будинку площею 69,9 м2 по [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Оскільки, викладенні на сайті відомості щодо причетності до обміну «львівської міліціонерки» помешканнями є недостовірними та нічим не підтвердженими, документально спростовані результатами неодноразових службових перевірок: висновок службової перевірки від 22.01.2008 року, 07.08.2008 року, 20.06.2011 року, 25.03.2011 року (звернення [PERSON] на прямий ефір з начальником ГУ МВС [PERSON]), 09.12.2014 року, 03.02.2015 року, просить позов задоволити Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, просить уточнені вимоги задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою невживання або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншими друкованими засобами масової інформації з посиланням на нього. Публікація під назвою «[INFO]» складається з дослівних цитат публікації «[INFO]», опублікованої КП «Редакція газети Львівської міської ради «Ратуша», в газеті [NUMBER]([NUMBER]) за [INFO] Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.68 Конституції України, кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язку не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. Згідно ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Відповідно до ст. 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя. При цьому, відповідно до ст. 8 Конституції України, норми останньої є нормами прямої дії. Судом встановлено, що [INFO] року на веб-сайті http://zik.ua/news розміщено статтю під назвою «[INFO]», наступного змісту: «Львівську міліціонерку [PERSON] звинувачують у тому, що правоохоронець, нібито, користуючись своїм службовим становищем, у недалекому минулому дуже вдало помінялася ,житлом із родиною, в якої на той момент пропала дитина. Працівник міліції використала горе небагатої і дещо асоціальної родини - отримала їх будинок на [ADDRESS], натомість переселивши цих людей у невеличку квартиру в Жовкві. Про це йдеться у розслідуванні газети «Ратуша». Як з'ясували журналісти, дитина, яка була в розшуку як безвісти зникла з 2002 по 2006 роки, зараз перебуває в інтернаті в Київській області. З будинку на [ADDRESS] вона була виписана незаконно, без рішення опікунської ради, її права було зневажено і нині дівчинка, за наявності доброго адвоката, могла би претендувати на житлові метри, які у неї забралт, відправивши на довгі роки у розшук. [PERSON] очолювала відділ по роботі з неповнолітніми у Залізничному райвідділі міліції Львова, була очільницею кримінальної міліції у справах дітей міста Львова. Сьогодні вона працює на посаді начальник штабу Шевченківського райвідділу міліції. Міліціонерка відмовляється відповідати на запити та запитання журналістів». Окрім того, в газеті «Ратуша» за [INFO] року була надрукована та розповсюджена стаття під назвою «[INFO]». В даній статті зазначено, що «[PERSON] (в документах львівської міліції - [PERSON]) загубилась, коли їй було наше два рочки. За офіційною інформацією правоохоронців, дитина загубилася Привокзальному ринку. За словами її матері [PERSON], [PERSON] загубив її, [PERSON], тодішній кавалер. Маленьку дівчинку оголосили розшук у 2002 році. А через рік незаможна сім'я міняється житлом із - жінкою-правоохоронцем,до якої вони звернулися по допомогу…в пошуках дитини! Родичі зниклої швидко поміняли особняк і земельну ділянку в районі Левандівки на маленьку квартиру в... Жовкві! Будинок на [ADDRESS] добре знають усі сусіди. Тут уже кілька років мешкає родина львівської міліціонерки [PERSON]. Сусіди звинувачують її в тому, то правоохоронець, нібито, користуючись своїх своїм службовим становищем, у недалекому минулому дуже вдало помінялася житлом із родиною, в якої та той момент пропала дитина. Родина жінки в погонах усе це категорично заперечує. Під час особистої зустрічі в кабінеті начальника УМВС у Львівській області [PERSON], реакція жінки-міліціонерки на запитання журналістів «Ратуші» була настільки вперто-мовчазна (« Я відмовляюсь відповідати на ваші питання згідно зі статтею 63 Конституції», - постійно повторювала підполковник своєї мантри), що хоч-не-хоч, а виникають певні сумніви і додаткові запитання. Впродовж розслідування, яке тривало чотири місяці, редакція надіслала з десяток інформаційних запитів у різноманітні структури, і провела не менше особистих зустрічей. Відповіді надходили куці, нерідко це були відмови, інформацію довелось збирати по крихтах. За інформацією правоохоронців, [PERSON] була в розшуку як безвісти зникла з 2002 по 2006 роки. Саме того оку дитину офіційно знайшли, і вона нині - в інтернаті. Як ми пам'ятаємо, зі слів матері, [PERSON], перебуває в інтернаті в Червонограді, хоча в службі у справах дітей ЛОДА «Ратушу» запевнили, що [PERSON] як фізичної особи немає на Львівщині, і взагалі за документами…ніколи не було!!!» та «Ратуші» вдалося з'ясувати, що [PERSON], чи то пак [PERSON] ( після надання нового імені) майже одразу, тобто десь у 2003-му, потрапила за межі області та перебуває в одному з інтернатів Київської області (тобто всі слова матері про її фізичну близькість до дитини, яка нібито в Червонограді - звичайна фікція, яку їй хтось вклав у вуха). А цього року дитину внесли в списки тих, кому повинно бути надане житло». Хоча тут, звичайно, і е одне цікаве питання: а чи може зникла і нібито знайдена дівчинка ( якщо це саме вона) претендувати на свою частку житла на [ADDRESS] Адже виписана вона була звідти НЕЗАКОННО, без рішення опікунської ради, її права було зневажено, і нині дівчинка, за наявності доброго адвоката, могла би претендувати на житлові метри, які у неї забрали, відправивши на довгі роки у розшук…» Згідно з публікацією на офіційному сайті МВС, першою роботою [PERSON] опісля закінчення університету внутрішніх справ була робота з неповнолітніми у Залізничному райвідділі міліції Львова - йдеться про 1999рік. А на момент появи цієї публікації, [INFO] р. ( стаття, до речі, мала назву «[INFO]») героїня була вже очільницею кримінальної міліції у справах дітей міста Львова. Нинішня ж посада - начальник штабу Шевченківського райвідділу міліції. «Ратуша» спробувала поцікавитися у [PERSON] в офіційному письмовому запиті, чи вважає вона обмін помешканнями рівноцінним. Проте «… на її думку, питання мають «замовний» характер і вона, як громадянка України, має право на відмову щодо коментування…» (з офіційної відповіді [PERSON] від [INFO] року на інформаційний запит)». Відповідно до п.4 ч.1 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою невживання або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншими друкованими засобами масової інформації з посиланням на нього. Судом встановлено, що у публікації «[INFO]» у відповідності до п.4 ч.1 ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні» зазначено «Про це йдеться в розслідуванні газети «Ратуша» та вказано гіперпосилання [INFO] на розміщену в інтернеті КП «Редакція газети Львівської міської ради «Ратуша» статтю «[INFO]». При цьому, спірна публікація складається з дослівних цитат вказаної публікації, зокрема, публікація «[INFO]», дослівно відтворена із статті «[INFO]», що наведена вище. З огляду на викладене та враховуючи те, що публікація «[INFO]» складається з дослівних цитат публікації «[INFO]», а у відповідності до ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні» редакція, журналісти не несуть відповідальності за публікацію відомостей якщо вони є дослівним відтворенням матеріалів, опублікованих іншими друкованими засобами масової інформації з посиланням на нього, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення даного позову. На підставі ст.ст. 32, 34, 55, 68, 129 Конституції України, ст.ст. 23, 91, 94, 277, 280, 297, 299, 1167 Цивільного кодексу України, ст.42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні» та

Outcome: dismissed