Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів та з врахуванням збільшення розміру позовних вимог просять визнати договір\~купівлі-продажу\~від 26.06.2002\~року частини\~підвального приміщення,\~укладений між\~житлово-експлуатаційною\~конторою Облспоживспілки\~(Код\~ЄДРПОУ 23829385)\~та ТОВ\~«Гіл» (код\~ЄДРПОУ 32039065),\~за умовами\~якого ТОВ\~«Гіл» придбало\~частину підвального\~приміщення житлового\~будинку [ADDRESS] площею\~123,1\~кв.м.,\~-\~недійсним.\~Визнати незаконним\~та скасувати\~рішення виконавчого\~комітету Хмельницької\~міської ради\~від 14.06.2007\~року №645-Е\~про оформлення\~права власності\~ [PERSON] та\~ [PERSON] на\~офіс з\~влаштованим окремим\~входом загальною\~площею 128,\~1\~кв.м.,\~що розташований\~по [ADDRESS] ,\~в рівних\~частках кожному.\~Визнати свідоцтво\~від 16.06.2007\~року,\~видане Управлінням\~житлово-комунального\~господарства Хмельницької\~міської ради\~(код\~ЄДРПОУ 03356163),\~про право\~власності [PERSON] \~на 1/2\~частину офісу\~з влаштованим\~окремим входом\~загальною площею\~128,\~1\~кв.м.,\~що розташований\~по [ADDRESS] -\~недійсним.\~Визнати свідоцтво\~від 16.06.2007\~року,\~видане Управлінням\~житлово-комунального\~господарства Хмельницької\~міської ради\~(код\~ЄДРПОУ 03356163),\~про право\~власності [PERSON] \~на 1/2\~частину офісу\~з влаштованим\~окремим входом\~загальною площею\~128,\~1\~кв.м.,\~що розташований\~по [ADDRESS] -\~недійсним.\~Визнати договір\~купівлі-продажу\~приміщення від\~11\~березня 2004\~року,\~укладений між\~Хмельницькою обласною\~спілкою споживчих\~товариств та\~ [PERSON] ,\~недійсним. Визнати незаконним та скасувати державну реєстрацію права власності Хмельницької обласної спілки споживчих товариств на нежитлове приміщення загальною площею 154,0 кв.м., що розташоване по [ADDRESS] , у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (запис від 9 серпня 2010 року; реєстраційний номер майна 31175857). Визнати незаконним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Лісовогринівецької сільської Ради Скавронської Тетяни Василівни № 36920521 від 05.09.2017 року, яким об`єкту нерухомості за реєстраційним номером 1343480868101 зареєстровано збільшення загальної площі до 221 кв.м. Визнати договір дарування 1849 від 27.12.2017 року посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Клімчук А.В. укладений між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , за умовами якого [PERSON] отримав від вказаних осіб офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 221,0 кв.м. по [ADDRESS] , - недійсним. Витребувати у [PERSON] 1/2 частину офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м., що розташований по [ADDRESS] . Витребувати у [PERSON] 1/2 частину офісу з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м., що розташований по [ADDRESS] . Витребувати у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - нежитлове приміщення площею 48,6 кв.м., що розташоване по [ADDRESS] , в якому в кожного з них належить по 1/3 частки. Витребувати у Хмельницької обласної спілки споживчих товариств нежитлове приміщення загальною площею 154,0 кв.м., що розташоване по [ADDRESS] . Витребувати у [PERSON] - нежитлове приміщення площею 221,0 кв.м., що розташоване по [ADDRESS] . Зобов`язати звільнити [PERSON] , [PERSON] , Хмельницьку обласну спілку споживчих товариств, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] з зазначених підвальних приміщень будинку [ADDRESS] та зобов`язати їх не чинити перешкод позивачам в користуванні цими приміщеннями. Мотивують тим, що вони є власниками квартир та співвласниками допоміжних підвальних приміщень розташованих у будинку [ADDRESS] , натомість відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Облспоживспілка не допускають співвласників підвального приміщення до їх майна, відтак вказують, що останні мають звільнити ці приміщення та не чинити перешкоди власникам у їх користуванні. В судовому засіданні позивачі та їх повноважний представник позовні вимоги підтримали та просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] , його повноважний представник, представник Хмельницької облспоживспілки та представник міської ради в судовому засіданні проти позову заперечували, вказували на його безпідставність та просили в задоволенні позовних вимог відмовити. Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необгрунтованість позову та до того, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Як встановлено судом, на підставі договору купівлі - продажу від 14.04.2005 року [PERSON] та [PERSON] набули право власності на підвальне приміщення площею 123,1 кв.м, що розташовані по [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 328 від 26.05.2005 року [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на реконструкцію підвального приміщення площею 123,1 кв.м по [ADDRESS] з влаштуванням окремого входу. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 1021 від 28.12.2006 року було прийнято в експлуатацію офіс з влаштуванням окремого входу загальною площею 123,1 кв.м, що розташований по [ADDRESS] . Вказане підтверджується матеріалами справи. Позивачі є власниками квартир у будинку по [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом від 27.12.2002 року про право власності на на квартиру [ADDRESS] за родиною [PERSON] та договором купівлі-продажу квартири від 03.09.2016 року, відповідно до якого власником квартири [ADDRESS] став [PERSON] . Позивачі, вказуючи, що відповідачі не допускають їх як співвласників підвального приміщення до належно їм майна, звернулися з відповідним позовом до суду. Стосовно позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 14.06.2007 року N° 645-Е про оформлення права власності [PERSON] та [PERSON] на офіс з влаштованим окремим входом загальною площею 128,1 кв.м, що розташований по [ADDRESS] в рівних частках тут судом враховується слідуюче. Відповідно до пункту 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реестрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року №6/5, оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування фізичним та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані об`єкти нерухомого майна за наявності документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом об`єкта проектній документації, державним будівельним нормам стандартам і правилам. На думку суду, рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради № 1021 від 28.12.2006 року було прийнято враховуючи пункт 6.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 28.0112003 року №6/5. Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак дії виконавчого комітету Хмельницької міської ради були правоморінимита відповідали діючому законодавству. Стосовно позовної вимоги про витребування у Хмельницької облспоживспілки нежитлового приміщення загальною площею 154,0 кв.м. що розташоване в будинку по [ADDRESS] , в цій частині в позові слід відмовити з огляду на те, що не отримано достатніх та допустимих доказів про те, що вказане приміщення знаходиться у власності облспоживспілки. Не надано позивачами доказів того, що Хмельницька облалспоживспілка здійснює фактичне володіння зазначеним в позовній заяві майном, та здійснює перешкоди позивачам у володінні їхньою власністю, Відтак вимог є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо решти позовних вимог, то вони не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у йото здійсненні. У відповідності до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) саме на момент вчинення такого правочину вимог, які встановлені ст.203 ЦК України. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити Кодексу та іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1). Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2). Волевиявлення учасників правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі (ч.3). Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5). Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласник в разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, можуть бути визнання права, визнання правочинну недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення (ч.2 ст.16 ЦК України). З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та ч.1 суспільні інтереси. Позивачами не доведено належними та допустимими доказами факт порушення законних прав чи інтересів відповідачами. Так не надано доказів на підтвердження порушення прав чи інтересів позивачів укладеними правочинами, які вони просять визнати недійсними. Також враховується, що позивачі не є сторонами оспорюваних правочинів. Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивачів та про необхідність відмови в позові.

Outcome: dismissed