Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 квітня 2011 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом 89. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 23 квітня 2011 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Протягом восьми років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, почуття любові, довіри та взаєморозуміння втрачено. Позивачка вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам, не зацікавлена в збереженні шлюбу, тому просила його розірвати. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від суду від 31 липня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Представник позивача Мамницька А.В , яка дії на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги, у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про отримання поштового повідомлення, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 31 липня 2020 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 квітня 2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №89, під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 23 квітня 2011 року Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції). Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 30 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції). За змістом положень ч.1 ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. Враховуючи те, що представник позивачки у заяві від 25 вересня 2020 року просить після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачки без змін, суд приходить висновку про необхідність залишення позивачці прізвища « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved