Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивачі ставлять питання про виділення їм у власність в натурі житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор І-1, площею 3,3 кв. м, коридор 1-1, площею 3,4 кв. м, кухня 1-2, площею 5,6 кв. м, житлова кімната 1-3, площею 7,2 кв. м, житлова кімната 1-6, площею 9,9 кв. м. Господарські споруди: сарай-кухня літ. «Б», 1/2 частина огорожі, погріб літ. «п/г», вбиральня літ. «Г», що складає 54/100 ідеальних часток, припинивши право спільної часткової власності та визнавши як самостійний об`єкт при розподілі. Свої вимоги мотивують тим, що їм на праві власності належить 54/100 частини житлового будинку по [ADDRESS] . Інші 46/100 частини будинку належать відповідачу. Між співвласниками виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування та утримання спільного майна. В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла письмова заява про слухання справи у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. В процесі розгляду справи проти позову заперечила, письмово позицію не висловила. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 19 червня 2019 року залишено без руху. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Шелєхової Г.В. від 4 липня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 10 вересня 2019 року. Протокольною ухвалою головуючого від 10 вересня 2019 року оголошено перерву в судовому засіданні для витребування інвентарної справи за клопотанням представника позивачів до 13 листопада 2019 року. 13 листопада 2019 року відкладено розгляд справи до 17 грудня 2019 року у зв`язку з перебуванням головуючого судді на практичному семінарі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19 серпня 2008 року визнано за [PERSON] право власності на самочинно збудовані будівлі та споруди житлову прибудову до житлового будинку, яка складається з житлової кімнати , площею 9,9 кв.м та тамбуру «а» 1, площею 3,3 кв.м, а також сарай «В», що складає 24/100 частин домоволодіння [ADDRESS] та визнано дані будівлі такими, що відповідають державним будівельним нормам. Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видані Першою Сумською державною нотаріальною конторою 2 грудня 2005 року на ім`я [PERSON] та ім`я [PERSON] на домоволодіння по [ADDRESS] та земельну ділянку при ньому. Визнано за [PERSON] право власності на 50/100 частин домоволодіння [ADDRESS] з урахуванням 24/100 частин домоволодіння, визнаних за ним на праві власності на самочинні будівлі та споруди, 16/100 частин домолодіння за здійснені ним покращення домоволодіння на 10/100 частин домоволодіння, отриманих ним в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на 50/100 частин земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Проведено реальний поділ домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] виділивши: [PERSON] в житловому будинку коридор 1, площею 3,3 кв.м, коридор 1-1, площею 3,4 кв.м, кухню 1-2, площею 5,6 кв.м, житлову кімнату 1-3, площею 7,2 кв.м, житлову кімнату 1-6, площею 9,9 кв.м, а також надвірні будівлі сарай-кухню «Б», 1/2 частину оголожі, погріб «п/г», вбиральню «Г», що складає 54/100 частин домоволодіння. [PERSON] в житловому будинку кімнату 1-5, площею 17,9 кв.м, кімнату 1-4, площею 10,4 кв.м, а аткож надвірні будівлі сарай «В», 1/2 частину огорожі, що складає 46/100 частин домоволодіння. Проведено поділ земельної ділянки, розташованої при домоволодінні [ADDRESS] варіантом судової будівельно-технічної експертизи, визнавши за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 309 кв.м з урахуванням площі під спорудами. На плані земельної ділянки пофарбовано у рожевий колір. Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 309 кв.м, з урахуванням площі під спорудами. На площі земельної ділянки пофарбовано у жовтий колір. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію за виділення йому більшої частини домоволодіння. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2009 року у справі №2-29/2009, рішення Зарічного районного суду м. суми від 19 серпня 2008 року роз`яснено вищевказане рішення суду, вказано, що при реальному поділі домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] , за відповідачкою [PERSON] визнається право власності на 46/100 частин його, як за спадкоємкою за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно договору купівлі-продажу від 10 вересня 2010 року [PERSON] продав [PERSON] та неповнолітній [PERSON] 54/100 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , які являють собою коридор 1, площею 3,3 кв.м, коридор 1-1, площею 3,4 кв.м, кухню 1-2, площею 5,6 кв.м, житлову кімнату 1-3, площею 7,2 кв.м, житлову кімнату 1-6, площею 9,9 кв.м, а також надвірні будівлі сарай-кухню «Б», 1/2 частину огорожі, погріб «п/г», вбиральню «Г» (а.с.7). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10 вересня 2010 року, [PERSON] продав [PERSON] та неповнолітній [PERSON] земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] (а.с.14). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.107). Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №1243 від 27 травня 2019 року, експертом запропонований варіант поділу: [PERSON] , [PERSON] виділяються (показано рожевим кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі садиби: приміщення житлового будинку літ. «А-І»: коридор І-1, площею 3,3 кв.м, коридор 1-1, площею 3,4 кв.м, кухня 1-2, площею 5,6 кв.м, житлова кімната 1-3, площею 7,2 кв.м, житлова кімната 1-6, площею 9,9 кв.м. Господарські споруди: сарай-кухня літ. «Б», погріб літ. «п/г», вбиральня літ. «Г» огорожа 1,2,5,6. [PERSON] виділяється (показано синім кольором в додатку №1) наступні приміщення і надвірні будівлі споруди: приміщення житлового будинку літ. «А»: житлова кімната «1-4», площею 10,4 кв.м, житлова кімната «1-5», площею 17,9 кв.м. Господарські споруди: сарай літ «В», огорожа №4. Подальша експлуатація даних об`єктів: житлового будинку та господарчих споруд садиби, розташованої за адресою: [ADDRESS] , як окремих об`єктів нерухомого майна можлива (а.с.39-59). Згідно листа Управління державної архітектурної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області №999 від 13 вересня 2019 року, поділ будинку на окремі об`єкти по [ADDRESS] за варіантом, визначеним у висновку будівельно-технічного дослідження №1243, можливий при дотриманні протипожежних відстаней від зазначеної будівлі до будівель і споруд, розташованих на суміжних земельних ділянках (а.с.106). Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до положень статті 356\~ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Частиною першою статті 364\~ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Згідно п.6.Постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 04.10.91 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Враховуючи технічну можливість виділу, сформований порядок користування домоволодіння, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачів в повному обсязі. Відповідач, заперечуючи позов, посилаючись на неможливість виділення часток в натурі, будь-яких доказів на підтвердження своїй позиції суду не подала, тому суд не може зважити на її позицію через відсутність її належного обгрунтування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved