Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Хустський районний суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебувала у шлюбі, який розірвали рішенням Хустського районного суду від 04 грудня 2014 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні і вихованні. Відповідач вже більше трьох років проживає окремо. Він взагалі не приймає ніякої участі у вихованні дітей, не надає ніякої допомоги на їх утримання і це ставить її у скрутне матеріальне становище. Заробітна плата, яку вона отримує не дає їй можливість повністю забезпечити фізичний та духовний розвиток дітей. У добровільному порядку вирішити питання сплати аліментів їм не вдалося. Тому, просить суд винести рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи з дня подання до суду заяви. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Причини неявки суду невідомі. В порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який розірвано згідно рішення Хустського районного суду від 04 грудня 2014 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей, наявними у матеріалах справи. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися. Відсутність матеріального піклування про дітей з боку відповідача змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] Згідно довідки № 575 від 23.04.2015 року, виданій виконкомом Кошелівської сільської ради Хустського району неповнолітні діти: син [PERSON] та донька [PERSON] знаходяться на утриманні матері [PERSON]. Доказів про матеріальне становище [PERSON] сторонами не надано, однак це не звільняє його від батьківських обовязків по утриманню дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від матеріального утримування дітей, суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати в користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved