Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

Позивачі звернулися в суд до відповідача з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 23.02.2017 року померла їх мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. За життя вона склала заповіт на користь позивачів. На день її смерті залишилось спадкове майно, у виді житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в с. Прибірськ, вул. Шевченка, 7 Іванківського району Київської області та земельна ділянка розміром 0,25 га, надана для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Позивачі спадщину прийняли, подавши заяви про прийняття спадщини 05.07.2017 року до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області (спадкова справа № 229/2017). 18.10.2017 вони звернулись до нотаріуса з проханням видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок. У видачі таких свідоцтв про їм було відмовлено, оскільки не предявлено правовстановлюючого документу на спадковий будинок. 26.10.2017 року вони отримали у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку біля будинку. У 1952 році мати позивачів побудувала жилий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в с. Прибірськ, вул. Шевченка, 7 Іванківського району Київської області. Вказане домоволодіння вона побудувала за власні кошти та власними силами, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено. Документом, що підтверджує право власності на спадковий будинок є довідка Прибірської сільської ради (виписка з по господарської книги № 1, номер обєкта по господарського обліку № 01-0152-0-1). Спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину та частково оформили спадкове майно після смерті [PERSON] є позивачі її діти. Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину, немає. Позивачі просять визнати їх право власності на спадкове майно у вигляді жилого будинку з господарськими будівлями у рівних частках кожному. У судове засідання позивачі не з*явилися, про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Подали при подачі позову заяву, у якій просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача (сільської ради) у судове засідання не з*явився. Про день і час слухання справи повідомлено вчасно. Надіслали до суду лист, у якому позовні вимоги визнали, просять справу розглядати без їх участі. Суд, вивчивши докази, якими обгрунтовуються позовні вимоги, приходить до висновку про задоволення позову як обгрунтованого доказами. Судом встановлено, що [PERSON] померла 23.02.2017 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 398916 від 24.02.2017 року. Позивачі є її дітьми, що підтверджується свідоцтвами про їх народження серії І-ОК № 211103 та серії РД № 526791, а також свідоцтвом про одруження позивачки серії ІІ-БК № 255891 (позивачка змінила прізвище на «Іваненко»). За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, заповіла позивачам у рівних частках кожному, що підтверджується заповітом, посвідченим секретарем Прибірської сільської ради 03.12.2008 року зареєстровано в реєстрі під № 29. В даному випадку позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], якій належав на праві власності жилий будинок в с. Прибірськ по вул. Шевченка, 7 Іванківського району Київської області. Документи на право власності на будинок взагалі не оформлялись, тому позивачі, як її спадкоємці, не можуть оформити на це майно відповідне свідоцтво, хоча фактично це майно є обєктом спадкового майна за заповітом. Постановою державного нотаріуса Іванківської районного державної нотаріальної контори від 18.10.2017 року № 1004-02-31 зазначено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом саме з цієї причини. Із виписки, наданої Прибірською сільською радою № 366 від 05.07.2017 року слідує, що жилий будинок, який знаходиться в с. Прибірськ Іванківського району Київської області по вул. Шевченка, 7, належить померлій [PERSON] (запис в погосподарській книзі на 2016-2023 роки, номер обєкта по господарського обліку 01-0152-0-1). Згідно з даними технічного паспорту цей будинок збудований у 1952 році, решта господарських будівель до 2014 року. На земельну ділянку, навколо будинку площею 0,25 га, надану для будівництва та обслуговування цього будинку позивачі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом кожен на ? частини. Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із по господарських книг. На даний час ніхто, крім позивачів, на це майно не претендує. Ч.4 цієї ст.1268 передбачає, що незалежно від часу відкриття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, позивачі вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, як це передбачено ст. 1269 ЦК України, вчасно подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, частково оформивши права спадкове майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України „кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. На підставі наведеного, ст. ст. 1223, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved