Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою, обґрунтовуючи, яку зазначили, що [INFO] року помер [PERSON], який був батьком позивача1 та сином позивача 2, єдиними спадкоємцями першої черги майна померлого є позивачі, яке вони прийняли та подали відповідні заяви до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка належала померлому, їм було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За життя [PERSON] виготовив державний акт на земельну ділянку, проте не встиг його отримати, і-за не залежних від нього обставин. Оскільки позивачі є єдиними спадкоємцем майна після померлого та подали відповідні заяви про прийняття спадщини в тому числі на вказану земельну ділянку, проте,їм було відмовлено в видачі свідоцтва на право на спадщину на земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, в зв'язку з чим, просять суд визнати за ними право власності на вказану земельну ділянку по ? частині на кожного. Позивачі в судове засідання не з'явились, направили до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯМ [NUMBER] [PERSON] на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 315 від 23.03.2011 року належить на праві власності земельна ділянка площею 0,1200 га, що розташована на території Щербанівської сільської ради Обухівського району для ведення індивідуального садівництва. Відповідно свідоцтва про смерть від.[INFO] року [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до інформаційного листа приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу [PERSON] від 15.11.2014 року, [PERSON] повідомлено, що спадкоємцями померлого [INFO] року [PERSON] є його донька [PERSON] та його мати [PERSON], які подали заяви при прийняття спадщини у встановлений законодавством термін, проте видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельні ділянки неможливо, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане спадкове майно. Згідно статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, тим самим після смерті [PERSON] який помер [INFO] року, до складу спадщини вийшло право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,1200 га, який належав померлому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку і який він не встиг отримати. Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивачі по справі, що підтверджується матеріалами справи, в зв'язку з чим суд вважає, що позивачі є належними особами та спадкоємцями за законом, і їх звернення до суду є правомірним. Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти; не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням; а як вбачається з матеріалів справи позивачі прийняли спадщину, написавши відповідні заяви, тим самим позивачі набули право на спадкове майно в рівних частинах як спадкоємці першої черги. Згідно статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд вважає, що позивачі набувши право на спадкове майно набули на нього правомірно право власності в рівних частинах, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутнє будь-яке рішення суду, вказуючи на незаконність набуття позивачем права власності, а тому суд, для захисту права позивача, вважає за необхідне визнати його власником майна в порядку спадкування. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved