Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

Позивачка 28 листопада 2016 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с.1-6). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй стало відомо про те, що 22 листопада 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №16172 про стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» (який є правонаступником ПАТ «[PERSON] Капітал») заборгованості по кредитному договору №GP-5574648 від 09.12.2013 року всього в сумі 61\~715,61 грн. Про вчинення вказаного виконавчого напису нотаріуса позивачці стало відомо після того як 21.11.2016 року до її будинку по вул.. Черкаська, 23 в м. Дніпрі, прийшли невідомі особи та сказали, що її будинок виставлений на продаж. Звернувшись до Ленінського ВДВС ДМУЮ, позивачці 24.11.2016 року вручено було копію постанови про відкриття виконавчого провадження та копію вказаного виконавчого напису нотаріуса. Позивачка зазначає, що 09 грудня 2013 року вона зверталась до ПАТ КБ «Надра» задля отримання грошових коштів в кредит. Між нею та ПАТ КБ «Надра» укладено кредитний договір, на підставі якого вона отримала грошові кошти в сумі 25\~851,38 грн. Жодних договорів із ПАТ\~«ПУМБ» та ПАТ «[PERSON] Капітал» позивачка не укладала. Повідомлень щодо наявності заборгованості не отримувала, повідомлень про передачу прав вимоги від ПАТ КБ «Надра» їй не надходило. Позивачка вважає, що виконавчий напис №16172 від 22.11.2015 року є таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений за наявності спору щодо заборгованості, чим порушено вимоги\~ст.\~88 Закону України «Про нотаріат». Також зазначає, що жодної письмової вимоги від нотаріуса та/або банку про усунення порушень вона не отримувала, а тому для захисту своїх прав вимушена звернутися до суду. Враховуючи викладене та посилаючись на обґрунтування позову, позивачка просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 22.11.2015 року, зареєстрований в реєстрі за №16172 щодо стягнення на користь ПАТ «ПУМБ», який є кредитором як правонаступник ПАТ «[PERSON] Капітал» по кредитному договору №GP-5574648 від 09.12.2013 року, заборгованість з боржника [PERSON] за період з 21.01.2014 року по 16.11.2015 року суму заборгованості, яка складається з : заборгованість за кредитом 49\~566,54 грн., заборгованість за відсотками за користування 11\~149,07 грн., сума плати що здійснена стягувачем за вчинення нотаріального напису у розмірі 1\~000,00 грн., що разом становить 61\~715,61 грн. Позивачка у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач в особі свого представника за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки нотаріус не повідомив. Третя особа Новокадацький відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції в особі свого представника у судове засідання не зявився. До суду надіслав письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі свого представника у відповідності до діючого законодавства (а.с.28). Вступну та резолютивну частини рішенні проголошено в судовому засіданні, повний текст рішення складено 31 березня 2017 року. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за не майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору. Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту зазначеної норми випливає, що предметом кредитного договору є грошові кошти, а кредитодавцем фінансова установа. Таким чином, у розумінні ч.1 ст. 1054 ЦК України, кредитом є надання коштів у позику, що є одним із видів фінансової послуги. В ході судового розгляду справи встановлено, що 09 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «[PERSON] Капітал» укладено кредитний договір №GP-5574648, відповідно до умова якого банк надав позичальниці кредит в сумі 49\~875,00 грн., строком користування 48 місяців, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 15% річних (а.с.53-56). Внаслідок реорганізації шляхом приєднання ПАТ «[PERSON] Капітал» правонаступником усього його майна, майнових прав та обовязків є ПАТ «Перший Український [PERSON]» (а.с.45). 22 листопада 2015 року ПАТ «ПУМБ» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.44). 22 листопада 2015 року на підставі вищевказаної заяви, приватним нотаріусом Київського\~МНО [PERSON] вчинено виконавчий напис про стягнення заборгованості з [PERSON] заборгованості за період з 21.01.2014 року по 16.11.2015 року, яка складається з: заборгованість за кредитом 49\~566,54 грн., заборгованість за відсотками за користування 11\~149,07 грн., комісія 28\~678,24 грн., пеня 67\~725,17 грн., штраф 120,00 грн., та сума плати що здійснена стягувачем за вчинення нотаріального напису у розмірі 1\~000,00 грн. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі (а.с.8). Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС ДМУЮ від 20 січня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП №49860649 із примусового виконання виконавчого нотаріуса №16172 від 22.11.2015 року (а.с.7). Згідно ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Згідно зі ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. У відповідності до частин 1, 3 розділу\~IX\~Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який набрав чинності з 01.01.2004р., визначено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Закон України «Про заставу»,\~Закон України «Про нотаріат», Постанова Кабінету Міністрів України №\~1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були прийняті та набрали чинності значно раніше ніж\~Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~і таким чином, в даному випадку до спірних правовідносин, які є предметом цього позову повинні застосовуватись саме норми\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»\~(в редакції закону станом на дату вчинення виконавчого напису нотаріуса). Отже, при вчиненні спірного виконавчого напису було допущено порушення вимог\~Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Згідно абз. 1 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. У абз. 4 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, визначено, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України. Згідно пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженою\~Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до абз.4 п.283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Отже, як встановлено судом,\~\~відповідачем не надано нотаріусу достатньо належних документів, які підтверджують\~\~безспірність заборгованості за кредитним договором, а також не надано нотаріусу докази щодо отримання боржником вимоги про усунення порушень зобовязань за договором. Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позовні вимоги у повному обсязі є обґрунтованими, законними, доведеними, а тому позов підлягає задоволенню. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позову були сплачені судовий збір, і її вимоги задоволені, то з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 551,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved