Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

Позивачка 04.03.2019 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона з 25 травня 2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , зареєстрований Таганським відділом реєстрації актів цивільного стану управління РАЦС Москви, актовий запис № 965. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинено з 2017 року. Примирення неможливе, спільне господарство не ведеться, спору про майно між сторонами не має. Прізвище просила залишити [PERSON] 12.12.2019 року відкрито провадження суддею [PERSON]., ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17.12.2019. 17.12.2019 року проголошено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення зазначеної цивільної справи до розгляду на 29.06.2020. 17.12.2019 року було направлено доручення про вручення документів та допит відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Розгляд справи не було завершено, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку рішенням ВРП від 25.08.2020. За результатами повторно проведеного автоматизованого розподілу справ між суддями, 16.09.2020 справу передано на розгляд складу суду із головуючою Лизенко І.В. 22.09.2020 справу прийнято до провадження, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд. 11.01.2021 року доручення про вручення документів та допит відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу повернулося на адресу суду, як не виконане через повторну неявку відповідача на судовий виклик. Позивачка в судове засідання не з`явилася, у наданій суду заяві просила розглядати справу за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до компетентного суду РФ не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяв по суті та з процесуальних питань не надав, тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.05.2013 Таганським відділом реєстрації актів цивільного стану управління РАЦС Москви, актовий запис № 965, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7). Спору про поділ майна сторонами не заявлено. Згідно копії паспорту позивачки та копії свідоцтва про укладення шлюбу позивачка є громадянкою України, відповідач - громадянином Російської Федерації (а.с.4-6). Відповідно до ч.2 ст. 28 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 року, сторонами якої є Україна і Російська Федерація, якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а другий - іншої Договірної Сторони, застосовується законодавство Договірної Сторони, установа якої розглядає справу про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначено позивачкою та не спростовано відповідачем, подружні стосунки між сторонами були припинені з 2017 року через відсутність спільних інтересів, втрати почуття любові, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає, збереження сім`ї неможливе. Отже, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved