Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON]. звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Березино» про зобов'язання утриматися від вчинення певних дій. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON], вказала, що згідно державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №172289, зареєстрованим за №250, є власником земельної ділянки площею 3,58 га, яка знаходиться в адмінмежах Червонокутської сільської ради за межами населеного пункту. Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 01 червня 2008 року, між позивачкою [PERSON] і ТОВ «Березино» було укладено договір оренди землі, зареєстрований у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК за №040978200355, згідно з умовами якого [PERSON] передала, а Відповідач прийняв в оренду земельну ділянку площею 3,58 га (у тому числі рілля - 3,58 га) до 01.01.2014 року. Бажаючи використати свої повноваження як власника земельної ділянки, враховуючи положення ст. 31 Закону України «Про оренду землі» і п. 36 Договору, позивачка 06.06.2013р. направила відповідачу листа, в якому повідомила про небажання продовжувати дію договору. Вказаний лист був вручений представнику відповідача Ромащук, про що свідчать відмітка про отримання, поставлена на копії листа й засвідчена мокрою печаткою відповідача, а також повідомлення про вручення рекомендованого листа (фіскальний чек №1003). Відповідач на звернення позивачки не відреагував, натомість направив позивачці лист за вих. №292 від 29.11.2013 року з пропозицією продовжити термін дії договору до 01.01.2019р. На цей лист позивачка надіслав відповідачу письмову відповідь про відмову від продовження терміну дії договору і вимагала повернути її земельну ділянку (лист отримано уповноваженою особою відповідача Ромащук 14.12.2013 р. згідно з повідомленням про вручення рекомендованого листа по чеку №2153). Однак, після 01.01.2014 року земельна ділянка позивачці [PERSON] не передавалась, у зв'язку з чим позивачка 15 січня 2014 року направив відповідачу цінного листа з вимогою повернути її земельну ділянку та 2 підписаних з сторони позивачки примірники акту повернення земельної ділянки. Згадані документи отримані уповноваженою особою відповідача Ромащук згідно з повідомленням про вручення рекомендованого листа по чеку №3968. На день подачі заяви до суду земельна ділянка позивачки повернута не була, більше того, керівник відповідача Остропільський Олег Іванович особисто в усній розмові заявляв, що відповідач і надалі планує використовувати належну позивачці земельну ділянку, не зважаючи на відсутність договору оренди земельної ділянки. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Враховуючи, що відповідач, не вчиняє ніяких дій для повернення земельної ділянки позивачу у зв'язку із закінченням терміну дії договору, а представник відповідача заявляє про бажання використання земельної ділянки протягом 2014 року, є підстави вважати, що в найближчий час відповідач може порушити право власності позивача на земельну ділянку шляхом її оброблення, засівання чи будь-якого використання для задоволення своїх господарських потреб, позивач вимушений звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивачка [PERSON], не з'явилася, проте до суду направила заявою, про слухання справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - ТОВ «Березино», в судове засідання не з'явився, по невідомій суду причині, про час і місце слухання справи був повідомлений своєчасно. Про що свідчить поштове повідомлення «Укрпошти». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01 червня 2008 року, між [PERSON] та ТОВ «Березино» був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 3, 58 га, терміном до 01 січня 2014 року. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 172289, [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 3, 58 га, яка розташована в межах Червонокутської сільської ради Жашкывського району Черкаської області . Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Відповідно ст.. 152 Земельного кодексу України передбачає, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» - договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Це ж положення продубльовано в п. 36 договору оренди землі. Частиною 1 ст.34 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Строк дії договору оренди землі, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Березино» 01 червня 2008 року закінчився 01 січня 2014 року, а тому орендар згідно умов договору зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку або повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Постільки позивачка [PERSON] являється власником вищевказаної земельної ділянки і має право нею користуватися і розпоряджатися на свій розсуд, вона 06.06.2013р. направив відповідачу листа, в якому повідомила про небажання продовжувати дію договору, але відповідач на звернення позивача не відреагував, направивши 29.11.2013р. позивачці листа з пропозицією продовжити термін дії договору до 01.01.2019р., на, що вона надіслав відповідачу письмову відповідь про відмову від продовження терміну дії договору і вимагав повернути її земельну ділянку, проте, після закінчення строку дії договору оренди землі - 01.01.2014р., земельна ділянка позивачці [PERSON], не передавалась. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved