Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача/ третя особа - Управління Державної казначейської служби України у Ренійському районі Одеської області/ про стягнення заробітної плати, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є працівниками Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини, про що свідчать трудові книжки із відповідними записами. У відповідності із трудовими договорами позивачі отримували вчасно заробітну плату. Однак, в грудні 2017 року заробітну плату їм не було виплачено з наступних підстав. Посадова особа відповідача (бухгалтер) - Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини, на яку покладено обов'язок оформляти документи для виплати заробітної плати працівникам, 28 грудня 2017 року отримала витяги з рахунку Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини від Управління державної казначейської служби в Ренійському районі та встановила наявність коштів, які призначені були для виплати заробітної плати всім працівникам (позивачам по справі). 29 грудня 2017 року до Управління державної казначейської служби в Ренійському районі були віднесені відповідні платіжні документи, призначені для виплати нам заробітної плати. Однак, Управління державної казначейської служби в Ренійському районі не працювало, у зв'язку з чим було сформовано заборгованість, заробітна плата не була виплачена. Крім того, за результатами праці, працівникам, повинно було бути виплачено премію за рік та за квартал, яку також не було виплачено з тих самих підстав. Позивачі у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони просять розглянути справу за їх відсутності, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити. Представник відповідача - адвокат [PERSON] - у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вона просить розглядати справу за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої він просить розглядати справу за його відсутності. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, що позивачі є працівниками Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини, про що свідчать трудові книжки із відповідними записами. У відповідності із трудовими договорами позивачі отримували вчасно заробітну плату. Однак, в грудні 2017 року заробітну плату їм не було виплачено з наступних підстав. Посадова особа відповідача (бухгалтер) - Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини, на яку покладено обов'язок оформляти документи для виплати заробітної плати працівникам, 28 грудня 2017 року отримала витяги з рахунку Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини від Управління державної казначейської служби в Ренійському районі та встановила наявність коштів, які призначені були для виплати заробітної плати всім працівникам (позивачам по справі). 29 грудня 2017 року до Управління державної казначейської служби в Ренійському районі були віднесені відповідні платіжні документи, призначені для виплати нам заробітної плати. Однак, Управління державної казначейської служби в Ренійському районі не працювало, у зв'язку з чим було сформовано заборгованість, заробітна плата не була виплачена. Крім того, за результатами праці, працівникам, повинно було бути виплачено премію за рік та за квартал, яку також не було виплачено з тих самих підстав. У підтвердження своїх позовних вимоги, позивачі надалі суду копії документів, які підтверджують наявність трудових відносин між позивачами та відповідачем, а також документи підтверджуючі відсутність оплати позивачам заробітної плати за грудень, квартальної премії та річної премії. У статті 5 ЦПК України зазначаються способи захисту, які застосовуються судом. Так, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь яким строком. Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною З ст. 13 ЦПК України встановлено диспозитивність цивільного судочинства та зазначається, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Управління державної казначейської служби в Ренійському районі повернуло кошти, які призначені були для виплати позивачам заробітної плати назад до бюджету, не повідомив керівництво Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини про вказане. Таким чином, порушено право позивачів на отримання винагороді за працю - заробітної плати. Способом захисту права та законних інтересів є стягнення заробітної плати з Ренійської районної державної лікарні ветеринарної медицини. Враховуючи вищевикладене єдиним шляхом захисту права на отримання заробітної плати є захист цього права судом. З висновку Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс13, предметом якої був спір про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати та відшкодування моральної шкоди слідує, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують позивні вимоги позивачів, а тому позов має бути задоволено. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Тому в силу наведених вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved