Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому зазначили, що [INFO] померла їхня мати [PERSON], яка до смерті постійно проживала в [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельні ділянки: площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства, які були передані спадкодавиці [PERSON] у власність на підставі витягу з рішення Яроповицької сільської ради за №4 від 27 січня 1994 року. Державних актів на вищевкзані земельні ділянки спадкодавиця за життя не виготовила. Проведеними замірами спадкових земельних ділянок встановлено, що їх фактична площа становить: 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,3670 га для ведення особистого селянського господарства. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], та прийняли спадщину у відповідності до положень ст.549 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини. Крім того, рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2012 року по справі №601/1640/12, за позивачами було визнано право на земельну частку (пай), яка належала їхній матері [PERSON] Однак реалізувати свої спадкові права після смерті матері в повному обсязі в позасудовому порядку позивачі невзмозі, а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки, оскільки спадкодавицею [PERSON] за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, що стало підставою відмови нотаріуса у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст. 26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника. Враховуючи вищезазначене, позивачі просять суд, визнати за ними, право власності на ? частку за кожним на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS], та на ? частку за кожним на земельну ділянку площею 0,3670 га для ведення особистого селянського господарства в [ADDRESS], як на спадщину за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Судовий збір з відповідача просять не стягувати. Позивачі в судове засідання не з'явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити. Представник відповідача Яроповицької сільської ради в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести у його відсутність, позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд дійшов насутпних висновків. З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.5). Позивачі є дітьми [PERSON] та спадкоємцями першої черги за законом після її смерті, що підтверджується копіями свідоцтв про народження позивачів, та копією свідоцтва про укладення шлюбу позивача [PERSON], згідно якого остання після реєстрації шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.12-14). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована одна за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Яроповицької сільської ради Андрушівського району Житомирської області від 29.10.2018 №447 (а.с.16). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на земельну ділянку площею 0,50 га для ведення особистого селянського господарства, які були передані спадкодавиці [PERSON] у приватну власність на підставі витягу з рішення виконавчого комітету Яроповицької сільської ради від 27 січня 1994 року №4 (а.с.17). Проведеними фактичними замірами вказаних вище спадкових земельних ділянок встановлено, що їх загальна фактична площа становить 0,6170 га з яких: 0,25 га земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та 0,3670 га земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується план-схемою земельної ділянки (а.с.19). Рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 07 листопада 2012 року по цивільній справі №601/1640/12 за [PERSON] та [PERSON] було визнано в рівних частках по 1/2 за кожним, право на земельну частку (пай) розміром 5,43 га розташовану на території Яроповицької сільської ради, та на яку виданий сертифікат на право на земельну ччастку (пай) серії [NUMBER] на ім'я [PERSON], як на спадщину за законом, що підтверджується копією рішення суду (а.с.15). Згідно повідомлення наданого приватним нотаріусом Андрушівського районного нотаріального округу Вальчуком О.М. від 27.11.2018 року вбачається, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO], заяви про прийняття спадщини не надходили і спадкова справа не заводилась (а.с.31). Однак, позивачі не можуть реалізувати в позасудовому порядку свої спадкові права після смерті матері [PERSON] в повному обсязі, а саме на вказані вище спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавицею за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв'язку з чим нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.20). Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР в редакції від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищезазначене,суд дійшов висновку, що позивачі мають право на спадкування майна спадкодавиці, однак в позасудовому порядку позбавлені можливості його оформити в зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved