Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Ленінського В ДВС Вінницького МУЮ Вінницької області за участю третіх осіб: ТОВ «Кредитні ініціативи», ПАТ КБ «ПриватБанк», КС «Альянс Україна», ПАТ «ПроКредитбанк», ПАТ «Вінницягаз» про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.02.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого являється ТОВ «Кредитні ініціативи» та позивачкою було укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира [ADDRESS], в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №0101/0208/01-001 від 20.02.2008 року, укладеному між позивачкою та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», за яким позивач отримав кредитні кошти в сумі 87 900 дол. США строком до 19.02.2018 року. Однак, позивачці нещодавно стало відомо про те, що на вищезазначену квартиру по різним виконавчим провадженням на користь інших кредиторів накладено ряд арештів: 24.05.2010 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №19943214; 20.07.2010 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №21112190; 12.11.2011 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №29886861; 21.11.2011 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №30067746; 16.05.2014 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №42572186. Із вищезазначеного вбачається, що арешти накладені в той час, коли майно вже перебувало в іпотеці, та на останнє було накладено заборону. На даний час заборгованість позивачки перед ТОВ «Кредитні ініціативи» складає 132 714 дол. США, а відтак останній позбавлений можливості стягнути заборгованість з позивачки, шляхом звернення стягнення на іпотечне майно. А тому, з метою захисту своїх прав як іпотекодавця та боржника позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник третьої особи ПАТ «Вінницягаз» за довіреністю Косій В.В. заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки у позивачки перед третьою особою є непогашення заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 5 267,12 грн. Представник відповідача Мазур В.І. до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Представник третьої особи ТОВ «Кредитні ініціативи» за довіреністю Шкаран І.І. до судового засідання не з'явилась, однак від останньої в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Представники третіх осіб ПАТ КБ «Приватбанк», КС «Альянс Україна», ПАТ «ПроКредитбанк» до судового засідання не з'явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.02.2008 року між ВАТ «Сведбанк», та позивачкою було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №904, предметом якого є квартира [ADDRESS]. Відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06.09.2013 року у цивільній справі №127/19877/13-ц правонаступником ВАТ «Сведбанк» по кредитному договору та договору забезпечення являється ТОВ «Кредитні ініціативи». Вищезазначений договір іпотеки укладено в забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №0101/0208/01-001 від 20.02.2008 року, укладеному між позивачкою та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи», за яким позивач отримав кредитні кошти в сумі 87 900 дол. США строком до 19.02.2018 року. Однак, позивачці нещодавно стало відомо про те, що на вищезазначену квартиру по різним виконавчим провадженням на користь інших кредиторів накладено ряд арештів: 24.05.2010 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №19943214; 20.07.2010 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №21112190; 12.11.2011 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №29886861; 21.11.2011 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №30067746; 16.05.2014 року Ленінським В ДВС Вінницького МУЮ при винесенні постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №42572186. Із вищезазначеного вбачається, що арешти накладені в той час, коли майно вже перебувало в іпотеці, та на останнє було накладено заборону. Згідно Інструкції «Про проведення виконавчих дій» №74/5 від 15.12.1999 року, на майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями згідно із Законом України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати». Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Як вбачається з матеріалів справи, договір іпотеки був укладений 20.02.2008 року, тоді як арешти на дане майно було накладено 24.05.2010 року, 20.07.2010 року, 12.11.2011 року, 21.11.2011 року, 16.05.2014 року, тобто після укладення та державної реєстрації договору іпотеки, що дає достатні підстави вважати, що державна виконавча служба не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved