Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними право власності по ? частині на кожного на квартиру № 1, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Гетьмана Самойловича, буд. 3, в порядку спадкування за законом після смерті матері та дружини - [PERSON], померлої 01.05.2015 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вони, є спадкоємцями за законом після смерті матері та дружини та прийняли спадщину. У звязку із з тим, що [PERSON] не зареєструвала право власності на дану квартиру, тому позивачам було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом по ? частці кожному. В судове засідання сторони не зявилися. Представник позивачів подав до суду заяву, у якій просить розглядати справу у відсутність представника та позивачів, позов підтримують. Представник відповідача подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги не визнає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири від 05.11.2003 року, [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру № 1, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Гетьмана Самойловича, буд. 3, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі № 4178. Відповідно до копії свідоцтва Згідно копії довідки № 4110 від 11.07.2016 року виданою КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради[ADDRESS], по вул. Гетьмана Самойловича, буд. 3 в м. Житомирі зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 15.10.2002 року, посідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 5914. 13.02.2010 року померла дружина та матів [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія І-ТП № 265156, актовий запис № 1193. [PERSON], є сином померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 03.05.1978 року, актовий запис № 1443, серія ІІ-ТП № 285241. [PERSON] є чоловіком померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого 07.10.1972 року, актовий запис № 1470, серія І-ТП № 263774. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса [PERSON] із відповідною заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину по ? частці на квартиру № № 1, яка розташована за адресою: м. Житомир, вул. Гетьмана Самойловича, буд. 3 в порядку спадкування за законом після смерті дружини та матері, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину у звязку з тим, що наявні відомості про реєстрацію права власності на вищевказану квартиру на імя [PERSON], тобто на попереднього власника майна, а наданий догів купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром № 4178 від 05 листопада 2002 року не може вважатися таким, що належно підтверджує право власності [PERSON], оскільки не містить інформації реєстрації права власності у встановленому законом порядку в органах державної реєстрації на імя померлої. Оскільки при житті дружина та матір позивачів свідоцтва про право власності на квартиру не зареєструвала в органах державної реєстрації, тому для позивачів неможливо оформити права на майно, що позбавляє останніх належним чином користування, володіти та розпоряджатися квартирою. З огляду на зазначене, у позивачів не має можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом у встановленому законом позасудовому порядку. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищезазначене, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved