Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-17 00:00:00

Позивачі, [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду із позовом до [PERSON] про припинення права користування жилим приміщенням. Зазначали, що є власниками квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу квартири серія [NUMBER] від 18.04.2018 р., яке зареєстровано згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.04.2018 р. Згідно довідки виконавчого комітету Ватутінської міської ради від 16.04.2018 р. у належній їм квартирі зареєстрований відповідач, який більше 25 років у вказаній квартирі не проживає, речей які б належали йому у приміщенні немає. Відповідач тривалий час не проживає в даній квартирі, комунальні платежі не сплачує, однак добровільно зніматися з реєстрації не бажає. Реєстрація відповідача в їхній квартирі створює незручності по оплаті комунальних платежів та оформленні субсидії, вони несуть додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, створює перешкоди у здійсненні права власності. Представник позивачів, на підставі ордеру та договору про надання правової допомоги, адвокат [PERSON], у судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з наведених підстав, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою суду від 18.06.2018 р. вирішено провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до ст.81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 18.04.2018 р. [PERSON] та [PERSON], як покупці, придбали у продавця [PERSON] квартиру [ADDRESS], згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], право власності на нерухоме майно зареєстровано за №1339435371102 (а.с. 9-12). Відповідач, [PERSON], є членом сім'ї колишнього власника, [PERSON], залишається зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] хоча в житловому приміщенні тривалий час не проживає, не користується, комунальні послуги не сплачує, його особисті речі там відсутні (а.с.15). Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст.ст. 319, 321 ЦК України). Позивачі, [PERSON] та [PERSON], самостійно утримують квартиру, сплачують комунальні послуги, проте реєстрація місця проживання відповідача унеможливлює оформлення субсидії, а тому змушені оплачувати повну вартість послуг по утриманню житла, чим порушено їхні права, як власників нерухомого майна. Згідно із положеннями ст.ст. 16, 383, 386, 391 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб, а також вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що відповідає змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі … судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням… Оскільки право користування відповідача, як члена сім'ї колишнього власника, квартири [ADDRESS], припинено внаслідок відчудження квартири (укладенння договору купівлі продажу від 18.04.2018 р.), при цьому він не є членом сім'ї позивачів, а тому особа, яка зареєстрована на цій житловій площі, а саме [PERSON], вважається таким, що позбавлений права користування цим житлом, тому позовні вимоги позивача про захист порушеного права власності (визнання відповідача таким, що позбавлений права користування житловим приміщенням) узгоджується зі змістом порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість його захисту у визначений законодавством спосіб, і з цих підстав суд вважає ці вимоги доведеними і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп. та у дохід держави - 704 грн. 80 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст. ст. 4, 12, 13, 28, 76-81, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 352, 354-355 ЦПК України, суд

Outcome: approved