overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому вказали, що їм, їхнім дітям - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. За його життя розмір його частки та частки позивачів і третіх осіб в належній їм квартирі не було визначено жодним чином. Позивачі бажають розпорядитися належною їм квартирою, проте без визначення частки кожного із співвласників не можуть цього зробити. Позивачі просили визначити, що у вищезазначеній квартирі їхні частки, частки третіх осіб та частка [PERSON] є рівними та складають по 1/5. Позивачі у судове засідання не з'явились. Подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали повністю та просили розглянути справу без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась. Подала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та безумовно, просила розглянути справу без її участі. Треті особи в судове засідання не з'явилися надали заяви, в яких не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 та. ч.2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому вказали, що їм та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO]. [PERSON] помер. За його життя розмір його частки та частки позивачів в належній їм квартирі не було визначено жодним чином. Позивачі бажають прийняти спадщину та розпорядитися належною їм квартирою, проте без визначення частки кожного із співвласників не можуть цього зробити. Позивачі просили визначити, що у вищезазначеній квартирі їхні частки та частка померлого [PERSON] є рівними та складають по 1/6. Позивачі у судове засідання не з'явились. Подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали повністю та просили розглянути справу без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась. Подала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та безумовно, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 та. ч.2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому вказали, що їм та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. За його життя розмір його частки та частки позивачів в належній їм квартирі не було визначено жодним чином. Позивачі бажають розпорядитися належною їм квартирою, проте без визначення частки кожного із співвласників не можуть цього зробити. Позивачі просили визначити, що у вищезазначеній квартирі їхні частки та частка [PERSON] є рівними та складають по 1/4. Позивачі у судове засідання не з'явились. Подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали повністю та просили розглянути справу без їхньої участі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилась. Подала заяву, в якій позовні вимоги визнала повністю та безумовно, просила розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч.1 та. ч.2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний відповідачем, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними право власності на спадкове майнопо 1/6 ідеальних частин квартири [ADDRESS] (далі - Квартира), що належали померлому в 2006 році, [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після смерті [PERSON], який помер [INFO], відкрилась спадщина, що складалась крім іншого з 1/3 частин зазначеної вище Квартири. Як спадкоємці за законом, прийняли спадщину, однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину Квартири кожному, у зв'язку з відсутністю реєстрації права власності майна. Хоч за життя батько і не встиг у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на частину квартири, однак вона належала йому на підставі до свідоцтва про право власності на житло, виданого Новоград-Волинською КЕЧ району 07.12.2006 року на підставі наказу № 146 від 07.12.2006 року. Сторони в судове засідання не прибули. До суду надіслали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивачі позовні вимоги підтримали, просить їх задовольнити, проти чого представник відповідача не заперечив. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.6) - батько [PERSON] (а.с. 7), чоловік [PERSON] (а.с.8), після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS], яка згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Новоград-Волинською КЕЧ району 07.12.2006 року на підставі наказу № 146 від 07.12.2006 року (а.с. 10) Постановами приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частину кожному квартири [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю документу, який підтверджує реєстрацію права власності на квартиру (а.с. 13, 14). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ст. 327 ЦК України). Однією з таких підстав, відповідно до ст. 1217 ЦК України, є спадкування майна, в тому числі за законом. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено із матеріалів справи, за життя [PERSON] не встиг зареєструвати право власності на частину квартири, однак вона йому належала на підставі свідоцтва про право власності на житло. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та, враховуючи неможливість оформлення позивачами своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за ними права власності в порядку спадкування за законом на 1/6 (одну шосту) частину квартири [ADDRESS] кожному, що залишилися після смерті [PERSON] Відтак, позовні вимоги позивачів є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що у квартирі [ADDRESS] вони, позивачі, неповнолітні діти [PERSON], [PERSON], [INFO], [PERSON]Д, [INFO] та [PERSON]В, відповідач у справі. Але останній в даній квартирі не проживає без поважних причин. 30 квітня 1993 року [PERSON] одружився і став проживати за адресою своєї дружини, [PERSON] Дана трикімнатна квартира була надана їх сім*ї виконавчим комітетом Амур- Нижньодніпровської ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська у 1973 році. Для заселення у квартиру був виданий ордер № 220 від 25.07.1973 року на ім.*я їх бабусі [PERSON]. Після смерті останньої особовий рахунок був переоформлений на [PERSON], 09.02.2007 року остання також померла. Особовий рахунок на квартиру досі не переоформлений. Оскільки відповідач більш ніж шість місяців на спірній жилій площі не проживає, речей його в квартирі немає, за комунальні послуги він не сплачує, позивачі просили визнати [PERSON] таким , що втратив право користування цією квартирою. Позивачі в судове засідання не з*явились. Направили на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності ( а.с. 27,28). Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з*явився, від одержання судової повістки відмовився. Відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню , виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі ордеру № 220, виданого виконавчим комітетом Амур- Нижньодніпровської ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська 04.07. 1973 року на ім.*я [PERSON], позивачі є наймачами квартири [ADDRESS] ( а.с.9). У зв*язку зі смертю [PERSON], особистий рахунок на цю квартиру відкритий на онуку [PERSON], що підтверджується копіює рішення виконкому Індустріальної районної у місті ради від 12.05.1989 року № 267 ( а.с. 10). 09.02.2007 року [PERSON]Г померла ( а.с. 11). Судом встановлено, що відповідач за спірною адресою не проживає з 1993 року, проживає за місцем мешкання своєї дружини, що підтверджується актом на а.с. 14. Згідно з ч.1,2 ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім*ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймодавцем , а в разі спору судом. З огляду на встановлене, суд вважає, що є підстави для визнання відповідача [PERSON]В таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою : [ADDRESS], оскільки в судовому засіданні встановлено, що останній не проживає за вказаною адресою без поважних причин. З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку про задоволенн япозовних вимог позивачив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідача, в якому просили визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме: квартирою [ADDRESS] . При цьому, позивачі посилаються на те, що відповідач з 2018 року не мешкає за вказаною адресою, комунальні платежі не сплачує, його речі у квартирі відсутні. Позивачі позовні вимоги підтримали, просили про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач позов визнав, просив про розгляд справи у його відсутності. Судом постановлено про продовження розгляду справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] по 1\\2 частині, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 24.11.1999 року, реєстровий 1224. В квартирі зареєстровані та постійно проживають позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відповідач не проживає у квартирі з травня 2018 року. Згідно акту про не поживання особи за місцем реєстрації від 30.11.2020 року, засвідченого підписами мешканців будинку [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з травня 2018 року. Відповідно ст.405 ЦК \~ \~ \~ \~ України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач не проживає у квартирі за місцем реєстрації без поважних причин, а отже є підстави для визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Факт реєстрації в квартирі відповідача завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачам матеріальної шкоди. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно у виді житлового будинку [ADDRESS] . Вказали, що фактично прийняли спадщину після смерті батька, однак отримали у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Просили визнати за кожним з них право власності на 1/2 частину вказаного спадкового майна в порядку спадкування за законом. Сторони клопотали про розгляд справи в їх відсутність, позивачі позов підтримали, представник відповідача голова комісії з реорганізації Сингаївської сільської ради при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що в с.Шатрище Коростенського району помер батько позивачів, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок [ADDRESS] . Належність [PERSON] вказаного будинку, 1963 року побудови, підтверджується довідкою Сингаївської сільської ради від 20.10.2020 року, згідно з записом в погосподарській книзі №5 за 2016-2020 роки. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди в порядку спадкування, записи у погосподарських книгах судом оцінюються у сукупності з іншими доказами. Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з листа нотаріуса позивачі звернулись до нотаріальної контори, заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у позивачів відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька. При цьому, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом до відповідача, зазначивши, що [INFO] помер їх батько, [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно у виді житлового будинку [ADDRESS] . За життя їх батько склав заповіт, яким все своє майно заповідав їм, порівну. Вказали, що фактично прийняли спадщину після смерті батька, однак отримали у нотаріуса відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки на спадковий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Просили визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку вказаного спадкового майна в порядку спадкування за заповітом. Сторони в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачі позов підтримали, представник відповідача позов визнав. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що [INFO] в с.Дідковичі Коростенського району помер батько позивачів, [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема житловий будинок [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповідав своїм синам, позивачам у справі, в рівних частках. Належність [PERSON] вказаного будинку, підтверджується довідкою Дідковицької сільської ради №207 від 25.05.2016 року, згідно з записом в погосподарській книзі №326. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди в порядку спадкування, записи у погосподарських книгах судом оцінюються у сукупності з іншими доказами. Згідно вимог ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається з листів Коростенської районної державної нотаріальної контори позивачі звернулись до нотаріальної контори, заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, у позивачів відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька. При цьому, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, знайшли своє підтвердження в суді, визнані відповідачами та підлягають задоволенню.

Outcome: approved