Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Тернопільський облрибкомбінат» про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що 08.11.2011 року між ними та відповідачем укладено договір купівлі - продажу. Згідно п. 1 даного договору ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат», як Продавець, передав їм, як Покупцям, у власність нерухоме майно, яке розташоване на [ADDRESS], а Покупці приймають зазначені об'єкти і сплачують Продавцеві договірну ціну за нього. Умови даного договору були виконані позивачами, проте відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, що призводить до порушення права позивачів на використання предмета договору відповідно до намірів та перешкоджає ідентифікації позивачів, як власників нерухомого майна в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. У зв'язку з цим позивачі просять визнати дійсним договір купівлі - продажу №8 від 08 листопада 2011 року та визнати за ними право спільної сумісної власності на об'єкти нерухомого майна, які були предметом даного договору купівлі-продажу. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча про день, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак на адресу суду від них надійшли заяви, в яких вони просять розгляд справи проводити у їх відсутності, позовні вимоги підтримують з мотивів, викладених в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, однак звернувсь в суд із заявою, в якій просили суд справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає та просить суд позов задовольнити. Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що 08.11.2011 р. між [PERSON], [PERSON] «Покупцями» та ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат» «Продавцем» був укладений договір купівлі-продажу. Згідно п. 1 даного договору ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат», як Продавець, продало [PERSON], [PERSON], як Покупцям, у власність гідротехнічні споруди до виросного ставу (інв.№0130), гідротехнічні споруди до виросного ставу (інв.№0129), гідротехнічні споруди до зимувального ставу №1-8 (інв.№0131-0138), склад для кормів (інв.№0142), дім-сторожку (інв.№0143), місток службовий (інв.№0144), склад для матеріалів (інв.№0158), які знаходяться на [ADDRESS], а Покупець приймає зазначений об'єкт і сплачує Продавцеві договірну ціну за нього. Продаж вказаних об'єктів нерухомості вчинено на підставі рішення наглядової ради товариства від 25 жовтня 2011 року №4, яке наявне в матеріалах справи. Дані об'єкти нерухомості належить ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат», що підтверджується наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області №1009 від 12 жовтня 1998 року та Переліком нерухомого майна, що передається у власність відкритому акціонерному товариству «Тернопільський облрибкомбінат». Згідно статуту ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат», який затверджено загальними зборами відкритого акціонерного товариства «Тернопільський облрибкомбінат» (протокол №1 від 11 березня 2011 року), дане товариство є правонаступником майнових прав та обов'язків ВАТ «Тернопільський облрибкомбінат». Продаж спірних об'єктів нерухомості було вчинено за узгодженою між сторонами ціною, яка відповідає рівню звичайних цін і підтверджується проведеною експертною оцінкою (висновок про вартість майна від 31 жовтня 2011 року №94) та складає 68972, 40 гривень. Згідно акта приймання-передачі нерухомого майна (гідротехнічні споруди зимувальних і виросних ставків та нежитлових будівель) від 08.11.2011 року Продавцем передано, а Покупцями прийнято нерухоме майно, яке належить на праві власності Продавцю і розташоване на [ADDRESS], а саме: гідротехнічні споруди до виросного ставу (інв.№0130), гідротехнічні споруди до виросного ставу (інв.№0129), гідротехнічні споруди до зимувального ставу №1-8 (інв.№0131-0138), склад для кормів (інв.№0142), дім-сторожку (інв.№0143), місток службовий (інв.№0144), склад для матеріалів (інв.№0158). На виконання умов п. 1 договору купівлі - продажу від 08.11.2011 р., [PERSON] та [PERSON] як покупцями, 08.11.2011 р. повністю сплачено зазначену в договорі вартість нерухомого майна, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера від 08.11.2011 року №№98, 99 та накладною №21 від 08.11.2011 року. У судовому засіданні з'ясовано, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що підтверджується довідкою №24 від 22.07.2014 року, виданою ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат», згідно якої даний договір купівлі-продажу не посвідчений у зв'язку з важким фінансовим становищем товариства, на даний час ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат» не має можливості повернути кошти за майно згідно вищевказаного договору. Такі дії відповідача унеможливлюють державну реєстрацію вчиненого правочину, реєстрацію нерухомого майна в державній реєстраційній службі Міністерства юстиції України, що не дає позивачам права реалізувати повноваження власника придбаного об'єкту. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у інформаційному листі від 28.01.2013 року за № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» наголошує, що судам слід звернути увагу на те, що з 01 січня 2013 року набирає чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів», яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова «та державної реєстрації». З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Таким чином, із зазначеної дати скасовується обов'язок здійснювати державну реєстрацію відповідного договору купівлі-продажу після його нотаріального посвідчення. Відповідно до ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Відтак суд вважає за можливе застосування до врегулювання відносин сторін ст.220 ЦК України, оскільки з 01.01.2013 р. момент вчинення спірного правочину, відповідно до статей 210 та 640 ЦК, не пов'язується з його державною реєстрацією. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, істотними умовами укладення договору купівлі-продажу є його предмет та ціна, а допустимими доказами домовленості сторін щодо цих істотних умов є письмові докази. Такими доказами слід вважати сам договір, акт приймання-передачі об'єкта нерухомого майна від 08.11.2011 р., квитанції про сплату відповідачу обумовленої Договором суми вартості майна. Ці документи підтверджують відсутність різного розуміння умов Договору, що перешкоджало б його виконанню. Ухиляння відповідача від нотаріального посвідчення Договору порушує суб'єктивні права позивачів, не дає їм можливості скористатися предметом договору відповідно намірів тих приписів законодавства, перешкоджає ідентифікації позивачів, як власників нерухомого майна у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При таких обставинах, беручи до уваги те, що позивачі і відповідач по справі уклали договір купівлі - продажу без нотаріального посвідчення, домовилися щодо усіх істотних умов договору, дійсність даного договору вони не заперечують, відбулося виконання договору сторонами, тому суд вважає, що слід визнати дійсним договір купівлі - продажу, укладений 08.11.2011 р. між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «Тернопільський облрибкомбінат», а також визнати за [PERSON], [PERSON] право спільної сумісної власності на об'єкти нерухомого майна, які є предметом даного договору купівлі продажу. На підставі наведеного,

Outcome: approved