Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Чернівецької міської ради, [PERSON], [PERSON], [PERSON], Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства №9 про визнання недійсним права власності та надання дозволу перенести паркан. Посилалися на те, що вони є мешканцями квартири №6 будинку №18, що по вул.Руській м. Чернівці. Квартира розташована на другому поверсі в кінцевій частині галерейного балкону. Зазначили, що на даний час право мешканців будинку на безпеку порушено, у звязку з чим є потреба облаштувати евакуаційні сходи. Влаштування сходів можливе з виходом їх на територію земельної ділянки, що закріплена за будинком №20 по вул. Руській в м. Чернівці. При цьому вони вважають, що існує потреба перерозподілу земельних ділянок, закріплених за будинками №18 та №20, що по вул. Руській м.Чернівці, оскільки подвіря житлового будинку №20 вдвічі більше ніж будинку №18. Окрім того, вказували на те, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] обманними діями отримали право власності на гаражі по вул. Руській, 20 м.Чернівці. Вважають, що зазначені гаражі збудовані самочинно та не відповідають вимогам закону. У звязку з наведеним просили вважати недійсним право власності на гаражі [PERSON], [PERSON], [PERSON], що розташовані на подвірї земельної ділянки житлового будинку №20 та знести їх власниками. У разі відмови просили знести гаражі силами КЖРЕП №9 за рахунок їх власників відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України та рішення Чернівецької міської ради №198 від 16.06.2011 року. Також просили надати дозвіл [PERSON] за її рахунок і під наглядом КЖРЕП №9 чи Інспекції ДАБК, Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин ЧМР перенести паркан вбік житлового будинку №20 по вул.Руській м.Чернівці, площею 84 кв.м., яку міська рада повинна приєднати до загальної площі подвіря будинку №18 по вул. Руській м. Чернівці. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Пояснили суду, що будівництво гаражів було здійснено незаконно та порушує їх права, повязані з облаштуванням евакуаційних сходів. Просили позов задовольнити. Представник відповідача ЧМР заперечувала проти заявлених позовних вимог. Вказувала на те, що відповідачі правомірно користуються спірними гаражами, підстав для позбавлення їх права власності не має. Земельні ділянки під будинковолодіннями №18 та №20 по вул.Руській м.Чернівці належать Територіальній громаді м. Чернівці та після їх розподілення були передані у користування мешканцям зазначених будинків. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що йому на праві власності належить гараж літ. М по вул. Руській, 20 м. Чернівці. Права позивачів будівництвом гаражів будь-яким чином порушені не були, оскільки земельна ділянка, на якій було побудовано гараж перебуває у користуванні мешканців будинку №20. Окрім того вказував на те, що позивачі вже неодноразово звертались до суду з позовними вимогами про визнання будівництва їх гаражів самочинним, проте в задоволенні їх позовів було відмовлено. Просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Суду пояснила, що набула у власність гараж на законних підставах. Позивачі не мають підстав для користування земельною ділянкою, закріпленою за будинком №20 по вул. Руській м. Чернівці, оскільки є мешканцями будинку №18. Також відповідач вказувала на те, що позивачами було поставлено перегордку на балконі, а тому сходи, які вони хочуть влаштувати, не будуть евакуаційними для мешканців усього будинку, а фактично будуть окремими самостійним входом до їх квартири. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача КЖРЕП №9 також у судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ст.169 ЦПК України, суд визнає причину неявки відповідачів у судове засідання 30.05.2017 року неповажною та вважає за можливе завершити розгляд справи у їх відсутності, оскільки останні до суду з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири №6, що по вул. Руській,18 м. Чернівці. Позивач зареєстрована та проживає за вказаною адресою. Зазначені обставини підтверджуються витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.01.2005 року та довідкою КЖРЕП №9 від 17.12.2012 року. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], що підтверджується довідкою КЖРЕП №14 від 17.12.2012 року, хоча фактично проживає у квартирі №6, що по вул. Руській, 18 м. Чернівці. Поруч із зазначеним будинком розташований багатоквартирний будинок №20, який розмежовує із будинком №18 цегляний паркан. Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №608 від 15.07.1953 року за житловими будинками №18 та №20 по вул. Руській м. Чернівці були закріплені норми землекористування площею 595 кв.м. та 1282 в.м. відповідно (а.с.56). Земельні ділянки перебувають у власності Територіальної громади м. Чернівці. 24.09.2003 року за заявою [PERSON] Виконавчим комітетом Першотравневої районної ради м.Чернівці було прийнято рішення, яким дозволено останній у звязку з тим, що проведення капітального ремонту квартири з влаштуванням евакуаційних сходів технічно можливе, виконати будівельні роботи згідно робочого проекту. Однак, при цьому [PERSON] було зобовязано до початку виконання будівельних робіт отримати дозвіл у міській інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту містобудівельного комплексу та земельних відносин, після чого рішення вступає в законну силу (а.с.46). Проте, як було встановлено судом дозвіл Департаменту містобудівельного комплексу та земельних відносин [PERSON] так і не отримала у звязку з конфліктною ситуацією, яка склалася із мешканцями будинку №20, що по вул. Руській м. Чернівці. Конфліктна ситуація між мешканцями будинків виникла у звязку з тим, що облаштування сходів можливе виключно за рахунок площ земельної ділянки, що закріплена за будинком №20, що по вул. Руській м. Чернівці. Окрім того, з листа ДМКЗВ від 15.12.2003 року вбачається, що заплановані металеві сходи не являються евакуаційними сходами до шести квартир, оскільки перекриваються відгородженою галереєю, а є окремим входом до квартири №6. Судом також встановлено, що відповідачу [PERSON] належить на праві власності гараж літ.«М», який розташований на території земельної ділянки, закріпленої за будинком №20, що по вул. Руській м.Чернівці. Відповідачу [PERSON] належить на праві власності гараж літ.Е., що розташований по вул. Руській, 20 м. Чернівці. [PERSON] є власником гаражу літ.Ж за вказаною адресою. Зазначені обставини підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 29.05.2017 року, яка наявна в матеріалах справи. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. При цьому особа самостійно обирає спосіб захисту цивільного права. Таким чином, передумовою звернення до суду є наявність в особи права та факт його порушення. Із змісту заявлених позовних вимог вбачається, що позивачі вважають, що їх права порушені, оскільки їм не надають у користування частину земельної ділянки, закріпленої за будинком №20 по вул.Руській м.Чернівці, орієнтовною площею 84 кв.м. для облаштування сходів. Підстави та порядок передачі громадянам у користування земельних ділянок визначені Земельним кодексом України. Так, статтею 42 Кодексу передбачено, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками. Відповідно до ст.92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою- це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкоюіз земель державноїта комунальної власності, зокрема набувають співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Проте, як було встановлено судом, позивачі не є співвласниками будинку №20, що по вул. Руській м.Чернівці, а отже будь-яких правих підстав для користування земельною ділянкою за вказаною адресою вони не мають. Окрім того, суд звертає увагу на те, що [PERSON] не є власником квартири №6, що вул.Руській, 18 м.Чернівці та не зареєстрований за вказаною адресою, що свідчить про те, що останній є неналежним позивачем у справі. Доводи [PERSON] про те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] незаконно отримали право власності на гаражі по вул. Руській, 20 м.Чернівці, а тому їх право власності слід вважати недійсним, суд відхиляє з огляду на таке: Згідно ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (Стаття 328 ЦК України). З досліджених матеріалів справи видно, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули право власності на гаражі на підставі рішень суду, які набрали законної сили та на даний час є чинними. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що право власності відповідачами було набуто правомірно. Одночасно суд вважає, що обраний позивачами спосіб захисту права шляхом визнання недійсним права власності не відповідає вимогам Закону. На виконання вимог ч.4 ст.10, ст.11 ЦПК України судом було розяснено позивачам їх право на залучення до участі у справі інших співвідповідачів, зокрема мешканців будинку №20, що по вул. Руській м. Чернівці, а також Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, проте останні заперечували проти залучення вказаних осіб до участі у розгляді справи. На підставі вищевикладеного, а також, враховуючи те, що розміщення евакуаційний сходів за варіантом, запропонованим позивачами, буде порушувати права та законні інтереси відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також інших співмешканців будинку №20, що по вул.Руській м.Чернівці, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] - необґрунтовані та задоволенню не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed