Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 17.08.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Рябина Великописарівського району Сумської області у віці 79 років померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS] який належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності від 21.03.1989, зареєстрованого в Охтирському БТІ за № 213 від 04.08.1989, та розташований на приватній земельній ділянці площею 0,60 га. Вона є спадкоємцем за заповітом, складеним 07.02.1992 та посвідченим секретарем Рябинівської сільської ради, реєстровий номер 4, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину після смерті матері прийняла шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном відповідно до законодавства, яке діяло на час відкриття спадщини. Крім того часткового оформила спадщину, за її заявою було відкрито спадкову справу № 87 від 28.03.2002 і вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку (пай) площею 3,305 га, яка належала спадкодавця на підставі державного акту серії [NUMBER]. На даний час спадщина на домоволодіння ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Державним нотаріусом їй відмовлено в оформлені спадщини після смерті [PERSON] на житловий будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, та рекомендовано звернутися до суду. Виготовити його дублікат на померлу особу не можливо. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. 04.10.2016 позивачка надала заяву про доповнення позивних вимог та прохає визнати за нею право власності в порядку на земельну ділянку площею 0, 60 га, з яких для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд 0, 08 га та для ведення особистого підсобного господарства 0, 52 га, розташованої в [ADDRESS] /а.с.38-39/. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та надала аналогічні пояснення. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с. 29, 48/. Представник третьої особи [PERSON] що діє на підставі довіреності /а.с.31/, в судовому засіданні проти позову не заперечує. Суд, з урахуванням думки позивача, представника третьої особи вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Рябина у віці 79 років, що підтверджено свідоцтвом про її смерть /а.с.6/, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] загальною площею 69,9 кв.м, житловою площею 57,0 кв. м, який розташований на земельній ділянці площею 0,60 га, з яких для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,08 га та для ведення особистого підсобного господарства 0, 52 га відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], зареєстрованого за № 56 від 22.03.1999, та належить померлій відповідно до свідоцтва на праві особистої власності на жилий будинок від 04.08.1989 за реєстровим № 213, вартість домоволодіння складає 99 763 грн /а.с.7, 9-15/. Вартість земельної ділянки загальною площею 0, 60 га по [ADDRESS] становить 50 677, 06 грн /а.с. 40-41/. Позивачка після смерті [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом, складеним 07.02.1992 та посвідченим секретарем Рябинівської сільської ради, реєстровий номер 4, який не змінювався та не відмінявся /а.с.18/. Позивачка частково оформила спадщину після смерті [PERSON], і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.03.2002 на земельну ділянку (пай) площею 3,305 га, розташовану на території Рябинівської сільської ради Великописарівського району Сумської області/а.с.8, 16/. Відповідно до довідок Рябинівської сільської ради [PERSON] проживала та була зареєстрована [ADDRESS], заповіт посвідчений від її імені Рябинівською сільською радою за № 4 від 07.02.1992 не змінювався і не відмінявся. [PERSON] не зареєстрована, але фактично проживає з 2000 року по теперішній час по [ADDRESS] /а.с.18,19/. Державний нотаріус відмовив позивачці у письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по [ADDRESS] через відсутність оригіналу правоустановчого документу на спадкове майно /а.с.17/. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» в пункті 1, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, вказаний в статті 21 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що спадщина відкрилася [INFO] після смерті [PERSON] Тому при вирішенні даного спору слід застосовувати норми ЦК УРСР. Відповідно до статті 534 ЦК УРСР кожен громадянин може залишити за заповітом все своє майно або його частину одній або декільком особам, які входять, і не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та громадським організаціям. Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1-2 статті 549 ЦК УРСР вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані дії повинні бути здійснені протягом шести місяців із дня відкриття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, спадщина на домоволодіння з земельною ділянкою у нотаріальному порядку не оформлена в зв'язку з тим, що втрачений оригінал правоустановчого документу на жилий будинок. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved