Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментівна утримання дружини. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 31.05.2014 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Оскільки шлюбні відносини між ними припинені, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання, просить стягнути з нього на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, починаючи з моменту пред'явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, надав заперечення, в якому зазначив, що не згодний з вимогами позивачки, так як він добровільно надавав дружині матеріальну допомогу на утримання сина, а в теперішній час є рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Просить врахувати, що він є учасником бойових дій, і періодично проходить службу на лінії зіткнення, в зв»язку з чим у нього погіршився стан здоров»я, він потребує лікування, так як має захворювання пояснично-кресцового відділу хребта, на лікування потрібні кошти, про що надав висновок лікаря. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 31.05.2014 року, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у мсті Донецьку, актовий запис №205 (а. с. 2). Від сумісного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 3). Згідно довідки Покровської міської ради Донецької області від 25.05.2017 року дитина сторін проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка дійсно знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не працює, потребує матеріальної допомоги, а відповідач ухиляється від надання позивачці матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним і стан здоров'я дозволяє йому нести аліментні зобов'язання, підтвердив в суді, що він працює та не є інвалідом, на обліку у лікаря не перебуває. Доказів на момент розгляду справи стосовно наявності у відповідача інших аліментних зобов'язань, а також його стану здоров'я, зокрема медичної довідки, підтверджуючої факт перебування відповідача на обліку в лікарні, які б були підставою для визначення розміру аліментів за розміром меншим ніж вказаним позивачкою, до суду не надано. Сторонами не надано рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, яке б набрало законної сили. Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, у даному випадку- з 23.05.2017 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved