Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до АТ «Юнекс Банк», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 20630 від 25.08.2020 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Юнекс Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 8327,26 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 30.08.2017 між нею та АТ «Юнекс Банк» було укладено кредитний договір № 9.19.0817.ФО_К. У січні 2021 [PERSON] отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Проценка Д.Ю. про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису, відповідно до якого сума заборгованості складається з 3968,31 гривень простроченої заборгованості за сумою кредиту, 2988,00 гривень простроченої заборгованістю за комісією, 770,95 гривень простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом та 600,00 гривень витрат за вчинення виконавчого напису. Проте, законом України «Про нотаріат» чи будь-яким іншим нормативним актом не передбачено вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, до того ж жодних розрахунків з обґрунтуванням загальної заборгованості за позивачкою на її адресу не надходило, тому заборгованість за кредитним договором безпідставно вважати безспірною, через що у неї виникло право не виконувати обов`язки щодо виконання умов Кредитного договору, тобто приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис за наявності спору щодо заборгованості, що протирічить чинному законодавству України. Відповідач АТ «Юнекс Банк» відзив на позов не надало. Треті особи пояснення щодо позову не надали. Ухвалою від\~22.02.2020\~відкрите провадження\~у справі. Ухвалою від\~29.03.2020\~за заявою\~ позивачки позов\~забезпечений шляхом\~зупинення стягнення\~на підставі\~спірного виконавчого\~напису до\~набрання рішенням\~законної сили. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила. Заяву про розгляд справи без її участі не надала. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачки. Позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов не визнав. Треті особи в судове засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Заяви про розгляд справи без їх участі не надали. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. 30 серпня 2017 року між позивачкою [PERSON] та Акціонерним товариством «Юнекс Банк» укладений кредитний договір № 9.19.0817.ФО_К, за умовами якого позивачка на споживчі потреби отримала кредит у сумі 5000 гривень строком до 30.08.2020 зі сплатою 10,0% на рік та 2,49% на місяць комісії за обслуговування кредиту. Вказані обставини підтверджуються кредитним договором, копію якого долучено до матеріалів справи, а також графіком погашення кредиту, відповідно до якого, заборгованість погашається ануїтетними платежами (286,50 гривень щомісяця) у період з 01.09.2017 по 10.12.2019. 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис № 20630, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед АТ «Юнекс Банк» по кредитному договору № 9.19.0817.ФО_К, укладеному 30.08.2017 між нею та АТ «Юнекс Банк». Згідно вказаного виконавчого напису, строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежу. Стягнення заборгованості проводиться за період 30.08.2017 по 10.03.2020. Сума заборгованості складає 7727,26 гривень, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 3968,31 гривень, прострочена заборгованість за комісією 2988,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 770,95 гривень, строкова заборгованість за сумою кредиту 0,00 гривень, строкова заборгованість за комісією 0,00 гривень, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 гривень, строкова заборгованість за штрафами та пенями 0,00 гривень за вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із Стягувача у сумі 600,00 гривень, які підлягають стягнення з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню становить8327,26 гривень. Станом на 15.02.2021 щодо [PERSON] приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Проценком Дмитром Юрійовичем в межах виконавчого провадження № 664071202 здійснюється примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2. Порядку №296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку №296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Також, суд встановив, що позивачка на час вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса мала заборгованість за кредитним договором № 9.19.0817.ФО_К від 30.08.2017, укладеним з АТ «Юнекс Банк», але доказів того, що відповідачем на вимогу ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» на адресу позичальниці було надіслано вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості, а відтак вжиті заходи щодо добровільного погашення наявної заборгованості, ані представником АТ «Юнекс Банк», ані приватним нотаріусом Гораєм О.С. суду надано не було. Таким чином, на час вчинення спірного виконавчого напису доказів безспірності заборгованості [PERSON] перед АТ «Юнекс Банк» надано не було. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акта, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки судовий збір у сумі 908 гривень, сплачений нею за подання позову та у сумі 454 гривень, сплачений нею за подання заяви про забезпечення позову, а всього у сумі 1362 гривні. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову у виді зупинення стягнення за оскаржуваним виконавчим написом продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved