Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON], з подальшими уточненнями, в якому просять визнати за позивачами право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 52,2 кв.м. В обгрунтування позовних вимог покликаються на те, що вони проживають в квартирі [ADDRESS], яка складається з двох житлових кімнат, кухні та комунальних вигод, та належить на праві власності відповідачу. Поряд з квартирою знаходиться художня майстерня, яка також належить відповідачу на праві власності. Площа майстерні - 52,2 м.кв. Вказана майстерня знаходиться на одному поверсі з квартирою, та фактично є квартирою, однак називається приміщенням художньої майстерні. Між ними та відповідачем було досягнуто домовленості про покращення житлових умов та здійснення ремонту в художній майстерні з метою облаштування такої під житло. Через відсутність у відповідача коштів, вони домовились, що вартість ремонтних робіт і в квартирі і художній майстерні буде здійснюватись позивачами, а відповідач переоформить на них право власності на квартиру, яка буде облаштована в приміщенні художньої майстерні. Після цього, ними було проведено ремонтні роботи та переобладнано приміщення художньої майстерні в житлову квартиру. По завершенні робіт вони звернулись до відповідача з проханням переоформити на них приміщення художньої майстерні-квартири. Проте, відповідач не виконує досягнутих домовленостей. Просять позовні вимоги задоволити. В судове засідання позивачі не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Скерували до суду заяву про підтримку позовних вимог, розгляд справи без їх участі та надали згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. На підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і проти чого не заперечили позивачі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. З свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] виданого Личаківською районною адміністрацією Львівської міської ради 15.05.2000 року вбачається, що відповідачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Вказана квартира складається з двох житлових кімнат, кухні та комунальних вигод (а.с.20). Як зазначали позивачі та дані обставини не спростовані відповідачем, вони спільно проживають в даній квартирі. З договору купівлі-продажу від 09.12.2003 року посвідченого Четвертою Львівською державною нотаріальною конторою реєстровий № -5704 вбачається, що відповідачу також на праві приватної власності належить художня майстерня, що знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с.2). Також, як зазначали позивачі та дані обставини не спростовані відповідачем, вони спільно прийняли рішення про проведення ремонтних робіт як в квартирі так і в приміщенні художньої майстерні та переобладнання такої в квартиру, які мали проводитись за рахунок позивачів, а по завершенню таких відповідач зобов'язувався оформити на позивачів право власності на квартиру яка буде облаштована в приміщенні художньої майстерні. Як зазначали позивачі та дані обставини не спростовані відповідачем, позивачами було проведено оплату ремонтних робіт як в квартирі відповідача, так і в приміщенні художньої майстерні та облаштовано таку в житлову квартиру, площею - 52,2 м.кв.. Стаття 383 ЦК України визначає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Ст. 8 ЖК України визначає, що переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі провадиться на підставі рішень відповідних органів та установ, в тому числі і органу місцевого самоврядування. Поряд з цим, процедуру і порядок переведення нежилих приміщень у житлові, законодавством не врегульовано. Ст.47 Конституції України визначає, що кожен має право на житло і держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків - зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Стаття 379 ЦК України визначає, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. У свою чергу, житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Аналогічні за змістом норми викладені і у ст.6 ЖК України. Стаття 382 ЦК України визначає, що квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Відповідно до п. 3.2 розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, не належить до самовільного будівництва для квартир багатоквартирних житлових будинків, гуртожитків: - перепланування, пов'язані зі збільшенням житлової або підсобної площі за рахунок демонтажу перегородок без порушення капітальних несучих стін, несучих конструкцій, опор, балок за рахунок площ коридорів та допоміжних приміщень; - влаштування чи закриття дверних (віконних) прорізів у внутрішніх некапітальних стінах (перегородках); - влаштування перегородок в підсобних приміщеннях; - демонтування або влаштування шаф, антресолей, комор; - демонтування камінів, грубок, печей; - зменшення площ за рахунок утеплення, оздоблення стін; - перестановка інженерного та сантехнічного обладнання в межах призначених приміщень. Єдиною умовою переведення житлових будинків або приміщень у нежитлові та навпаки є непридатність їх або ж, навпаки, придатність до проживання, крім того реконструкція приміщення художньої майстерні в житлову квартиру не порушує прав інших осіб. З проекту переобладнання приміщень художньої майстерні під житлову квартиру [ADDRESS] який виконано Державним науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІ ПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» вбачається, що можливо переобладнати приміщення художньої майстерні в квартиру, та таке переобладнання буде відповідати вимогам ДБН. Оскільки, позивачами було виконано в повному обсязі зобов'язання згідно домовленостей, які існували між ними та відповідачем, а відповідач ухиляється від виконання своїх, та не заперечує про існування відповідних домовленостей та взяття на себе відповідних зобов'язань, щодо оформлення права власності, а тому, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved