Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів, вказуючи, що рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 06 липня 2011 року у справі № 2-355/11 за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з відповідача стягнуто в її користь аліменти на утримання їхньої дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка зазначила, що відповідач самоусунувся від своїх батьківських обовязків, ніякої матеріальної допомоги на дитину не надає, кошти на утримання сина відмовляється платити, мотивуючи тим, що ніде не працює. В обґрунтування заявлених вимог, позивачка вказала, що вона самостійно займається вихованням сина, який повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач інших дітей окрім сина немає, а тому вважає що відповідач може сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 800,00 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала просить позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві. Пояснила, що від спільного проживання з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], на утримання якого рішенням Тельманівського районного суду Донецької області від 06 липня 2011 року вирішено стягувати з відповідача аліменти в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, однак відповідач не сплачує аліментів на утримання сина, який повністю знаходиться на її утриманні. Зазначила, що відповідач інших дітей окрім їхнього спільного сина немає, а тому має змогу сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 800,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, будучи належно повідомленим, у судове засідання не з'явився повторно, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, проти чого позивачка не заперечувала. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 17 січня 2011 року рішенням Тельманівського районного суду Донецької області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження дитини серії І-ТП № 145053 видане 29.09.2003 року Новоселівською сільською радою Тельманівського району Донецької області), який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач, як батько, не приймає участі в утриманні дитини. На виконання рішення Тельманівського районного суду Донецької області від 06 липня 2011 року у справі № 2-355/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, видано виконавчий лист, з відповідача [PERSON] стягнуто в користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 27.05.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3\~ст. 181 СК України). Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення\~\~\~\~ (ч.1\~ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України.\~\~ Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з\~\~п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від\~15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З огляду на відсутність заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~\~\~ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14, яка згідно зі\~\~\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для судів. В силу\~ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] вдруге вийшла заміж 17 січня 2014 року зареєструвавши шлюб з [PERSON], про що складено відповідний актовий запис за №5 та змінила прізвище після державної реєстрації шлюбу з [PERSON] на [PERSON] (свідоцтво про шлюб серії І-НО № 339749 видане 17.01.2014 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області). Згідно довідки №6102/47 від 18.12.2014 року виданої Управлінням соціального захисту населення позивачку [PERSON] взято на облік як особу, що перемістилася з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме з м.Маріуполь, вул.Піонера Балабухи, буд.137 в м.Борщів, вул.С.Бандери,114а Тернопільської області. Як вбачається з довідки про склад сімї №1409 виданої 22.04.2016 року виконкомом Борщівської міської ради та акту обстеження житлових умов складеного комісією Борщівської міської ради 22 квітня 2016 року позивачка проживає в житловому будинку в м.Борщеві по вул.С.Бандери,114 А Тернопільської області разом з сином [PERSON], [INFO], дочкою [PERSON], [INFO], чоловіком [PERSON], свекрами [PERSON] та [PERSON], а також з сімєю сестри чоловіка [PERSON] жила площа будинку 45,6 м.кв., літня кухня 38 м.кв. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] внутрішньо переміщені особи з тимчасово окупованої території проживають у житловому будинку за вищевказаною адресою, але не зареєстровані. Сімя потребує матеріальної допомоги у звязку із складним матеріальним становищем. Позивачка в судовому засіданні стверджує, що відповідач не сплачує в її користь на утримання сина аліменти та не надає ніякої матеріальної допомоги, ніде не працює та немає інших дітей крім сина. Син [PERSON] перебуває на її повному вихованні та утриманні, окрім того, від другого шлюбу у неї у 2014 році народилася дочка [PERSON]. Прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2016 року встановлений ЗУ Про Державний бюджет України на 2016 рік та складає 1 455 грн. За загальним правилом (ч.1 ст.11 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою не надано і під час судового розгляду не здобуто доказів про майновий стан відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи інтереси дитини, на користь якої стягуються аліменти, визначений законом збільшений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, матеріальне становище позивачки, яке змінилося від часу ухвалення судом рішення 06 липня 2011 року про стягнення в її користь аліментів, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та збільшити присуджений до сплати розмір аліментів, змінивши спосіб їх стягнення з частки від заробітку в розмірі 1/4\~на тверду грошову суму в розмірі 500,00 грн, яку слід стягувати щомісячно з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Згідно ЗУ Про судовий збір позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 184, 192 СК України та

Outcome: partial