Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування свого позову позивач посилаються на те, що 04 грудня 1996 року позивачі та відповідачка після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , отримали свідоцтво про право на спадщину за законом № 460 , зареєстроване в реєстрі за № 2-2149, згідно якого отримали в рівних частках (1/3) кожний спадкове майно - 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель і споруд, розташованого на земельній ділянці, розмір якого буде визначений після видачі державного акту на землю, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлому спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Старобільською державною нотаріальною конторою 26.06.1991 року за реєстром № 902 і зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за № 28/5132. В період з моменту отримання спадщини позивач [PERSON] використовував квартиру на власний розсуд, проживав та був зареєстрований за адресою вказаної квартири. Позивачка [PERSON] проживала та проживає за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею деякий час мешкала також відповідачка [PERSON] В 2018 році позивач встановив пропажу правовстановлюючих документів на квартиру. Довго шукав їх. Звертатися до правоохоронних органів в м. Старобільську не було сенсу тому, що в поліції йому усно роз`яснили про необхідність в такому випадку звернутися до суду. Вказане свідоцтво про право на спадщину за законом складено і нотаріально посвідчено у трьох примірниках, один з яких призначається для зберігання у нотаріальному архіві Луганської області, другий в БТІ, а третій, викладений на бланку нотаріальних документів, для спадкоємців. Але, ні позивачі, ні відповідачка не зверталися до нотаріального архіву Луганської області за видачою дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом тому, що архів знаходиться в м. Луганську, який перебуває на території, непідконтрольній державі Україна. Таким чином, позивачі були вимушені звернутися до суду з даним позовом. У судове засідання представник позивачів [PERSON]., [PERSON]. - [PERSON]. не з`явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі та без участі позивачів. Позовні вимоги позивачів підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Від неї не надійшла заява про відкладення розгляду справи, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності відповідачки. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 460, зареєстроване в реєстрі за № 2-2149 позивачі та відповідачка після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , отримали в рівних частках (1/3) кожний спадкове майно - 55/100 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських і побутових будівель і споруд, розташованого на земельній ділянці, розмір якого буде визначений після видачі державного акту на землю, що знаходиться в [ADDRESS] , що належала померлому спадкодавцеві на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Старобільською державною нотаріальною конторою 26.06.1991 року за реєстром № 902 і зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за № 28/5132. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що з моменту отримання спадщини позивач [PERSON] , проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та користувався вказаною квартирою на власний розсуд. Позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорту та копією домової книги. Відповідачка [PERSON] також зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією домової книги та відповіді щодо реєстрації фізичної особи. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов до суду про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право. Право власності позивачів підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом № 460, зареєстроване в реєстрі за № 2-2149, яка завірена належним чином районним бюро технічної інвентаризації Старобільського району Луганської області. Оригінал вказаного свідоцтва у позивачів відсутній. Дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом № 460, зареєстроване в реєстрі за № 2-2149 позивачі не отримали, у зв`язку з тим, що вказане свідоцтво передано на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, який знаходиться в м. Луганськ на території, непідконтрольній державі Україна. Згідно відповіді в.о. завідувача Старобільської державної нотаріальної контори А.Ковальова № 84/01-16 від 17.04.2020 року, вбачається, що в Старобільській державній нотаріальній конторі зберігаються документи, починаючи з 2001 року. Всі інші документи, зокрема свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Старобільською державною нотаріальною конторою Луганської області від 04 грудня 1996 року за реєстр. № 2-2149 після смерті [PERSON] , були передані на зберігання до Луганського обласного державного нотаріального архіву, архівний фонд і всі справи якого знаходяться в м. Луганськ, на тимчасово окупованій території, яка непідконтрольна Україні. На сьогоднішній день надати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом, не можливо. У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає обґрунтованими вимоги позивачів про визнання права власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved