Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

Позивачка 25.10.2017року звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася одна дитина дочка [PERSON], 22.05.2015року народження. Стверджує, що дитина проживає разом з нею (позивачкою) та перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріально дитині не допомагає, коштів на її утримання не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначає, що відповідач має постійне місце праці, високий заробіток, тобто має змогу утримувати дитину. Однак, заробітну плату повністю витрачає на власні потреби. З огляду на наведене, просить суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судове засідання позивачка не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, однак в суд не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить закону та відповідає вимогам ст.281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 17.09.2011року перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилася одна дитина дочка [PERSON], 22.05.2015року народження, яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами: копією свідоцтва про шлюб між сторонами; копією свідоцтва про народження [PERSON]; довідкою, виданою виконавчим комітетом Мостиської міської ради Львівської області №2628 від 13.10.2017року. Відповідно до положень ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищенаведені норми, оскільки обовязок по утриманню дитини покладається на обох батьків, між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, то є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його дочки до досягнення нею повноліття. Відповідач не побажав прибути в судове засідання, щоб надати свої пояснення чи заперечення щодо заявленого позову. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць у 2018році для дітей віком до 6 років з 1 січня становить 1492 гривні. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої в Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Таким чином, враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, також беручи до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити та визначити відповідачу [PERSON], аліменти на утримання його дочки в розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити до негайного виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved