overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

Позивачка 26.12.2013 р. звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що після смерті її матері [PERSON], померлої [INFO] залишилася спадщина. Оскільки вона пропустила встановлений законом строк звернення до нотаріуса, не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить суд винести по справі рішення, яким визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивачка у судове засідання не з'явилась, про день та час слухання справи повідомлена належно, надала суду заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з,явився, надав заяву, в якій просив винести рішення на розсуд суду та розглядати справу без його участі. Дослідивши інші докази, судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON], померлої [INFO] з поважних причин. На підставі копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 30.12.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новогродівського міського управління юстиції Донецької області [PERSON], померла [INFO]. Згідно листа №56/01-09 від 30.01.2014 р. Першої Селидівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON], померлої [INFO] не заводилась, заповітів від її імені конторою не посвідчувалося. Суд враховує усі добуті у судовому засіданні докази та ті, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивачка 26.12.2013 року звернулася з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з несумісністю їх характерів та різних поглядів на сімейне життя. Сумісного господарства з липня 2012 року не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Таким чином, суд, враховуючи письмові заяви сторін, вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.06.2006 року, від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони з липня 2012 року не підтримують шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад між подружжям має не тимчасовий характер, подальше їх спільне проживання у шлюбі та його збереження стало дійсно неможливим, сімейні відносини зруйновані остаточно, оскільки взаємопорозуміння та почуття любові між сторонами втрачено. Між сторонами майнового спору на даний час немає, син залишається проживати з матір'ю. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, т. я. відносини, що склались між подружжям, носять стійкий характер, шлюб між сторонами розпався і його збереження неможливо. При таких обставинах збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка 26.12.2017 року звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб укладений ними 14.09.2013 року розпався через не складення сімейного життя, внаслідок чого шлюбно-сімейні стосунки фактично розірвано. Сторони втратили один до одного повагу, любов, внаслідок чого спільне життя та збереження сім»ї є неможливим. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Прохала розірвати між ними шлюб та залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання сторони у справі не з»явилися. Позивачка, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, де позов підтримує, надавши можливі докази на підтвердження своїх вимог ( а. с. 34 ). Відповідач в засідання не з»явився з невідомих суду причин, хоча заздалегідь повідомлявся належним чином про дату, час та місце судового засідання за адресою своєї реєстрації ( а. с. 14 ), кореспонденція суду повернулася з відмітками: «за зазначеною адресою не проживає» ( а. с. 23 25, 32 - 33 ). Тому, було дано оголошення на веб-сайті суду про належне його повідомлення ( а. с. 31 ). Від нього не надійшло відзиву на позов та позивачка погодилась на заочний розгляд справи. Тому суд за згоди позивачки вважає за можливе розгляд справи по суті по наявним матеріалам справи у відсутності належно повідомлених сторін в заочному порядку згідно ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони 14.09.2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції уклали шлюб ( актовий запис № 1525 ) ( а. с. 8 ). Від шлюбу неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а. с. 4 ). Внаслідок складення певних обставин, непорозумінь сімейне життя у сторін не склалося, тому сторони не підтримують шлюбно сімейних стосунків, внаслідок чого збереження сім»ї є неможливим. Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки за встановлених судом обставин подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. Шлюб існує формально.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивачка \~26.12.2017\~ року\~звернулася \~до \~суду \~із позовом\~до відповідача\~про \~стягнення \~матеріальної \~та \~моральної \~шкоди \~внаслідок \~ДТП (\~а.\~с.\~2\~ 4\~),\~де прохала стягнути \~з відповідача на свою користь в відшкодування матеріальної шкоди 339\~ 840 грн. та моральної шкоди у сумі 100\~000 грн., а також витрати пов»язані з розглядом справи покласти на відповідача. В ході розгляду справи по суті сторони 13.08.2018 року надали суду підписаний ними текст мирової угоди ( а. с. 97 99 ), в якій зазначили умови її укладення. Прохали її затвердити судом, вказавши, що наслідки її укладення, передбачені чинним законодавством, їм зрозумілі та розглянути дане питання у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, текст мирової угоди, вважає, що мирова угода підлягає затвердженню судом, а справа підлягає закриттю. Умови угоди не суперечать діючому законодавству та не порушують права та інтереси сторін або інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка 26 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2014 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2014 року (а.с.3), мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.4/, яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 26 березня 2015 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивачка 26 березня 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 серпня 2004 року (а.с.3), мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.4/, який проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 26 березня 2015 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачка 26 березня 2015 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з відповідачем 16 жовтня 2010 року, та стягнення з нього аліментів по 1/4 частини від усих видів доходів щомісячно на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що внаслідок відсутності взаєморозуміння з 10 жовтня 2014 року припинені шлюбні відносини. Вони мають протилежні погляді на шлюб та сім'ю і не бажають продовжувати шлюбні відносини. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Зазначила, що примирення є неможливим, вони обидва прийшли до висновку про необхідність розлучення. Також просить стягнути з відповідача аліменти, оскільки бажає отримувати на підставі рішення належну їй частку аліментів на утримання дитини. Відповідач позов про розірвання шлюбу та стягнення аліментів визнав. Також зазначив, що примирення є неможливим, з доводами позивачки погодився. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню на підставі наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2010 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Сторони втратили взаєморозуміння, внаслідок чого у жовтні 2014 року припинили шлюбні відносини, проживають за різними адресами, мають окремий бюджет, та не ведуть спільного господарства. Дитина проживає з позивачкою За наведених обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін і їхньої дитини, обидві сторони вважають неможливим поновлення шлюбних відносин, шлюб сторін існує лише формально. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька. Відповідач має постійне місце роботи. За таких обставин позовні вимоги про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем з наявності підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача при стягненні аліментів також необхідно стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивачка, 26 вересня 2014 року звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, в якій посилається на те, що вона до 26 вересня 2013 року перебувала в шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Відповідач матеріально сім'ю не забезпечує, не займається вихованням дітей та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач має нерегулярний мінливий дохід, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дають можливість сплачувати аліменти, оскільки інших дітей та непрацездатних членів сім'ї у відповідача немає, а тому вона просить стягувати з нього аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Просить справу розглядати без її участі, проти заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, згідно чинного законодавства. На підставі ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підставний і такий, що підлягає до задоволення з підстав викладених позивачкою в позовній заяві. Крім цього, підставність позову підтверджується наступними матеріалами справи: копією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком якого вказаний [PERSON]. Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач є фізично здоровим, інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки згідно ст.180 СК України, він зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.ст.75, 81, 180, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

Позивачка 26 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2009 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня 2013 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2009 року. Шлюб зареєстрований Бабушкінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 34 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Так, ухвалою від 28 січня 2014 року подружжю був наданий строк на примирення два місяці, проте, встановлено, що сторони не примирилися та наполягають на розірванні шлюбу. Враховуюче вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з жовтня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

Позивачка 26 грудня 2014 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що з 24 лютого 2001 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Новаківською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис № І. Від подружнього життя мають доньку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на обов'язки дружини та чоловіка в сім'ї, ведення домашнього господарства, виховання дитини. Шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 лютого 2001 року. Шлюб був зареєстрований Новаківською сільською радою Лубенського району Полтавської області, актовий запис № 1./а.с.8/ Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, а судові витрати покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved