Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, чим ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище. Позивачка прохає суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали, прохали задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов визнали частково, пояснивши, що за рішенням суду відповідач вже сплачує аліменти на утримання повнолітньої дитини від попереднього шлюбу, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини заробітку, а тому він погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.4,7), від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку та дитину у скрутне матеріальне становище, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] за рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27.08.2014 року сплачує аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до закінчення останньою навчання в розмірі 1/6 частини заробітку. Враховуючи дану обставину, а також беручи до уваги те, що позивачка також працює, отримує постійний заробіток, суд вважає, що аліменти слід стягнути в розмірі 1/6 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Позивачка при подачі до суду матеріалів позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial