Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом 31 серпня 2015 року, вказуючи, що 7 серпня 2012 року близько 11 години в смт.Володарсько Волинський на вулиці К.Маркса біля приміщення ресторану [PERSON] в присутності жителів селища ображала її (позивачку) брутальними словами, що хворіє на СНІД, що розбила її сім`ю. Аналогічне відбулося 5 серпня 2013 року в селі Сколобів Володарсько Волинського району біля магазину на вулиці Леніна. 16 липня 2015 року близько 14 години 30 хвилин в селі Сколобів в приміщенні Сколобівської сільської ради в присутності в.о. Сколобівського сільського голови [PERSON] та дільничного інспектора міліції Володарсько Волинського РВ УМВС України в Житомирській області [PERSON] позивачка [PERSON] поширювала недостовірну інформацію про те, що [PERSON], [PERSON] та їх діти хворіють на СНІД. У судовому засіданні позивачі свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов не визнала, вказуючи на те, що дійсно між нею і [PERSON] існують неприязні відносини, але відомостей, на які посилаються позивачі в позовній заяві вона не розповсюджувала. Просила позов не задовольняти. Заслухавши сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст.297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Позивачі повинні довести в судовому засіданні спосіб поширення інформації, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яку саме інформацію поширено відповідачем, із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, докази, що підтверджують кожну з таких обставин. За клопотанням позивачів у судовому засіданні була допитана свідок [PERSON], яка пояснила, що дійсно був випадок, коли вона була на базарі в смт.Володарсько-Волинський і була свідком сварки між [PERSON] і [PERSON], під час якої відповідачка обзивала позивачку і її дітей словом «спідоносні». Суд дані пояснення до уваги не приймає, так як юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову є поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній конкретній особі у будь-який спосіб. Висловлювання [PERSON] в смт.Володарсько-Волинський біля базару проходили під час сварки між позивачкою і відповідачкою, конкретній особі відповідачка ніякої недостовірної інформації не поширювала. Посилання [PERSON] і [PERSON] в позовній заяві на свідків [PERSON] і [PERSON] не є доказами обґрунтованості позовної заяви позивачів, так як дані свідки пояснили в судовому засіданні те, що [PERSON] в приміщенні Сколобівської сільської ради в липні 2015 року не поширювала інформацію що [PERSON], [PERSON] та їх дітей про те, що вони хворіють на СНІД. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Допитані в судовому засіданні свідки на яких послались позивачі в позовній заяві, не підтвердили обставин, викладених в заяві в обґрунтування своїх вимог. Інших доказів, які могли б підтвердити ті обставини, на які посилаються позивачі в позовній заяві, вони суду не надали і за таких обставин, суд приходить до переконання, що позов [PERSON] і [PERSON] не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не підлягає до задоволення за безпідставністю.

Outcome: dismissed