Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вищезазначеній квартирі разом з ними зареєстрований [PERSON] , який у зазначеній квартирі не проживає з 2007 року, не сплачує комунальні платежі за квартиру, не утримує її у належному стані. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує права та інтереси позивачів, як власників квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном. Позивачі звернулися з цим позовом до суду і просять визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, до початку розгляду справи до суду надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позовні вимоги задовольнити. Не заперечували\~ проти винесення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався. Позивачі\~ [PERSON] та [PERSON] у письмовій заяві не заперечували проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим судом 01.07.2019 року на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 р. по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним\~ (нею)\~ для\~ особистого проживання і проживання членів\~ їх\~ сімей\~ і\~ мають\~ право розпоряджатися цією власністю\~ на\~ свій\~ розсуд:\~ продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 17.02.2006 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськради згідно з розпорядженням (наказом) від 17.02.2006 року №2 та\~ копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10343819, виданого 10.04.2006 року Сєвєродонецьким міським бюро технічної інвентаризації.\~ З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 2835 від 05.02.2019 року, виданої відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку вбачається, що до складу сім`ї/зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] .\~ Згідно з актом про встановлення факту проживання № 65 від 05.02.2019 року, затвердженого КП «Житлосервіс «Світанок», за адресою: [ADDRESS] , станом на 05.02.2019 року фактично проживають [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії паспорту громадянина Російської Федерації № [ADDRESS] [NUMBER] , виданого 26.12.2016 року підрозділом 320-007, [PERSON] , [INFO] , з 07.11.2018 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2007 року без поважних причин, тобто більше одного року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн. по 352,40грн. кожному.

Outcome: approved