Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просять: 1. Встановити факт, що державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 523974, виданий [PERSON] селищною радою народних депутатів 24 січня 2001 року на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 3,64 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1343, дійсно належить [PERSON], яка померла 07 травня 2009 року. 2. Визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 3,64 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON], яка померла 07 травня 2009 року. 3. Визнати за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частки земельної ділянки площею 3,64 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, й до дня смерті належала [PERSON], яка померла 07 травня 2009 року. Обґрунтовуючи свій позов тим, що вони стали спадкоємицями за заповітом та за законом на майно [PERSON]. В теперішній час вони бажають оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], яка померла 07 травня 2009 року. Але нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру, та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 24). Крім цього при зверненні до нотаріуса, та при вирішенні питання отримання свідоцтва про право на спадщину на майно померлої, було встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 523974, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 24 травня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1343 було помилково вказано власника земельної ділянки як «Мяло», тоді як вірно слід вважати «Мяло». Позивачі [PERSON] та [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. [PERSON] та [PERSON] надали до суду заяви від 26.09. 2016 року в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що позовні вимоги підтримують повністю (а.с. 43-44). Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач [PERSON] селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву від 27.09.2016 року, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] визнають в повному обсязі (45). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] державна нотаріальна контора Полтавської області у відкрите судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. [PERSON] державна нотаріальна контора Полтавської області надала до суду лист від 05.10.2016 року в якому просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у вирішенні даного питання покладаються на розсуд суду (а.с. 61). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 30.09.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с. 55). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-63), вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється дочкою [PERSON], що підтверджується посвідкою про народження (а.с. 13). [PERSON] являється онукою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). 07 травня 2009 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-КЕ № 131672, видане відділом РАЦС Котелевського РУЮ Полтавської області 07.05.2009 року (а.с. 21). За свого життя [PERSON] заповіла [PERSON], на випадок смерті належну їй земельну ділянку площею 3,64 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області, про що свідчить заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] 19.08.2005 року за реєстровим № 1493 (а.с. 22). Відповідно до довідки за № 2559, виданої виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Полтавської області 15.06.2016 року вбачається, що гр. [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] . При цьому на час відкриття спадщини (07.05.2009 року) з нею за вищевказаною адресою проживала дочка [PERSON] та зять [PERSON] (а.с. 23). Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Згідно абз. 17 ст. 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-ти місячного строку він не заявив про відмову від неї. Згідно з ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. До державного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися: [PERSON] (внучка), [PERSON] (дочка). При цьому, [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом та має право на 1/2 частки земельної ділянки, яку за життя заповіла [PERSON] . А [PERSON], є спадкоємцем першої черги, як непрацездатна дочка, в порядку ч. 1 ст. 1241 ЦК України, та має право на обов'язкову частку у спадщині, що складає також 1/2 частки. Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 3,64 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 523974, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 24 травня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1343 (а.с 25). Державний нотаріус був позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом на земельну ділянку, оскільки на запит нотаріуса за № 443/02-14 від 11.05.2016 року Відділом Держгеокадастру в Котелевському районі Полтавської області спадкоємцям, не наданий витяг із Державного земельного кадастру на вищевказану земельну ділянку та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 24). Відповідно до повідомлення відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області за № 29-28-0.4-761/15-16 від 11.05.2016 року земельна ділянка спадкодавця до Національної кадастрової системи не занесена, кадастровий номер не визначався (а.с. 26-27) . Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] померла, а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивачі позбавлені можливості як спадкоємець за заповітом та за законом на майно померлої отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до змісту повідомлення державного нотаріуса № 976/01-16 від 05.10.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 24/2016 на майно [PERSON], померлої 07.05.2016 року. Згідно матеріалів спадкової справи спадкоємцями є донька спадкодавця [PERSON], в порядку ст. 1241 ЦКУ на обовязкову частку у спадщині, яка прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини; та онука спадкодавця [PERSON], на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу [PERSON] від 19.08.2005 року за № 1493. Дані про інших спадкоємців відсутні . Свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с.61). Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. При цьому, що в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 523974, виданого [PERSON] селищною радою Полтавської області 24 травня 2001 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1343 було помилково вказано власника земельної ділянки як «Мяло», тоді як вірно слід вважати «Мяло». Вказана помилка щодо написання прізвища власника земельної ділянки була допущення при видачі державного акта взамін сертифікату на право на земельну частку (пай). Відповідно до листа за № 0-28-0.8-1144/15-16, наданого відділом Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області 15.07.2016 року було повідомлено, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 516 від 20.01.1997 року зроблено відповідний запис на імя [PERSON] та зареєстровано і видано сертифікат Серія ПЛ № 0200738 на земельну частку (пай) площею 4,07 умовних кадастрових гектарів, що знаходяться на території [PERSON] селищної ради (бувший КСП «Леніна»). (а..с 28) 24.01.2001 року за № 1343 у Книгах про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі до 01.01.2013 року зроблено запис на імя [PERSON] та видано державний акт Серія Р1 523974 на земельну ділянку, що знаходиться на території [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області, на підставі вище зазначеного сертифіката на право на земельну частку (пай), земельна ділянка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 3,6400 га. (а.с. 28). Відповідно до протоколу № 2 14 сесії 23 скликання [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області від 06.03.2001 року «Про затвердження проекту організації території земельних часток (паїв) та виготовлення державних актів на право приватної власності на землю» розглянувши проект організації території земельних часток (паїв) в межах розпайованих земель реформованого КСП імені Леніна та згідно заяв власників сертифікатів на виготовлення державних актів на право приватної власності на землю в замін сертифікатів сесія вирішила: посвідчити право власності 1027 громадянам на земельні частки (паї) державними актами на право приватної власності на землю, в тому числі й пенсіонеру колгоспу імені Леніна [PERSON] (а.с. 29). Згідно експертного висновку №056/476-а від 06 вересня 2016 року, наданого Українським бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України, було повідомлено, що українські записи прізвища МЯЛО (свідоцтво про одруження, запис [PERSON]; Державний акт на право приватної власності на землю;, архівний витяг, запис [PERSON]; Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00016915936 від 26 липня 2016 р., запис [PERSON]; [PERSON]) та МЯЛО (свідоцтво про смерть, запис [PERSON]) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Розбіжності між записами прізвища українською мовою виникли внаслідок відхилення від орфографічних норм при його міжмовних перетвореннях. Некоректний український запис МЯЛО графічно відтворює російську вимову прізвища, що є типовою девіацією в умовах українсько російської двомовності (а.с. 30). Відповідно до листа за № 31-28-0.6-942/15-16 від 17.06.2016 року позивачам розяснено, що відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області не має можливості внести виправлення до державного акту спадкодавця у звязку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про державний земельний кадастр», та Постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» (а.с. 31). Встановлення факту належності правовстановлюючого документа [PERSON] є необхідним для можливості доведення спадкових прав на земельну ділянку після смерті спадкодавця. Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, системно проаналізувавши все вище викладене в сукупності, з урахуванням зібраних та досліджених доказів та їх належною оцінкою, суд приходить до переконання, що виникнення права на спадкування у позивачів [PERSON] та [PERSON], залежить від доведення певного юридичного факту, а саме факту що державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 523974, виданий [PERSON] селищною радою народних депутатів 24 січня 2001 року на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 3,64 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1343, дійсно належить [PERSON], яка померла 07 травня 2009 року. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON], [PERSON] до [PERSON] селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] державна нотаріальна контора Полтавської області, відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає за необхідне встановити факт що державний акт на право приватної власності на землю серія Р1 № 523974, виданий [PERSON] селищною радою народних депутатів 24 січня 2001 року на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 3,64 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, дійсно належить [PERSON], яка померла 07 травня 2009 року. Враховуючи вище викладене суд, вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON], як спадкоємці за законом та за заповітом на майно померлої [PERSON] , дійсно мають законне право на земельну ділянку площею 3,64 га, що розташована на території [PERSON] селищної ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в рівних частинах, тобто по 1/2 частині земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved