Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги [PERSON], мотивує тим, що вона з відповідачем [PERSON] з 24 грудня 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від зазначеного шлюбу сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні.Відповідач добровільно сплачувати аліменти на утримання дитини відмовляється, хоча офіційно працевлаштований, аліменти нікому не сплачує. Тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 24 грудня 2001 року, виданого виконкомом Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 24 грудня 2001 року зареєстрували шлюб (а.с. 3). Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 квітня 2002 року, виданого виконкомом Павлівської сільської ради Мар'їнського району Донецької області (а.с. 4). Відповідно до довідки №41 від 10 грудня 2018 року, виданої Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Десантники 7», [PERSON] разом з сином [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно довідки про доходи, виданої ФОП [PERSON], [PERSON] працює продавцем та у період з травня 2018 року по жовтень 2018 року отримала дохід загальною сумою 22338,00 гривень (а.с. 5). Відповідно до довідки про доходи №1762 від 20 листопада 2018 року, виданої Державним підприємством «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», [PERSON] працює на зазначено підприємстві на посаді стовбурового та у період з травня 2018 року по жовтень 2018 року отримав дохід загальною сумою 55423,55 гривень (а.с. 6). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує майновий стан позивачки, яка виховує неповнолітнього сина, приймаючи до уваги, майновий стан відповідача, який є працездатною особою, має можливість працювати та заробляти кошти, враховуючи положеннями ч. 2 ст. 182 СК України, суд з метою захисту законних прав та інтересів дитини, вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання сина - [PERSON], [INFO],у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову, а саме з 10 грудня 2018 року, і до повноліття [PERSON]. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про доцільність задоволення вимог позову [PERSON] в частині стягнення аліментів, а остання у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави в особі Державної судової адміністрації України витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved