Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користування земельною ділянкою, в якому просить з урахуванням уточнених позовних вимог: -Зобов»язати [PERSON] та [PERSON] знести самовільно зведену нежитлову споруду(сарай), яка знаходиться за адресою м. Чернівці, вул.. Нагірна, 44 на території користування земельною ділянкою [PERSON] -Зобов»язати [PERSON] та [PERSON] повернути земельну ділянку в первинний стан, а саме знести насип та пробудовану стінку, яка знаходиться за адресою м. Чернівці, вул.. Нагірна, 44 на території користування земельною ділянкою [PERSON]; -Зобов»язати [PERSON] розчистити земельну ділянку, яка знаходиться за адресою м. Чернівці вул. Нагірна, 44, якою користується власник [PERSON] від шиферу в кількості 8 листів розміром 173 см.х115 см. та купи гравію; -Зобов»язати [PERSON] знести огорожу (сітку довжиною 22 метри із стовпами, на яких вона тримається), що знаходиться на земельній ділянці по вул.. Нагірній, 44 в м. Чернівці, яка знаходиться в користуванні власника [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що рішенням від 16.06.2011р. № 1188 9 сесії 6 скликання Чернівецької міської ради передано у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000га за адресою: м. Чернівці, вул. Нагірна 44. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29.08.2013 року визначено порядок користування цією земельною ділянкою та передано по 1/3 частці земельної ділянки у власність кожному співвласнику, а також визначено порядок користування земельною ділянкою співвласниками. 29.04.2014р. [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй 1/3 частину земельної ділянки по вул.. Нагірній, 44 в м. Чернівці. Позивач вказує, що на території земельної ділянки, яка передана їй у власність відповідачі незаконно та самовільно збудували камяну споруду, не маючи на це згоду жодного із співвласників, не маючи дозволів відповідних органів влади та дозвільної документації. [PERSON] підтверджує самовільне будівництво нежитлового будинку та в подальшому безпідставну та незаконну передачу даного будівництва [PERSON] Також, відповідачами [PERSON] та [PERSON] без її згоди на її земельній ділянці було зроблено насип , із будівельного сміття та покладені балки у вигляді стіни, крім того вони ще побудували цегельну стіну. Крім того, на території, яка знаходиться у її користуванні відповідач [PERSON] поклав ворота для власного користування та обгородив це все сіткою. Зазначає, що відповідачі порушують її гарантоване право власності та користування земельною ділянкою. Жодної усної чи письмової згоди на зайняття чи на користуванню земельною ділянкою вона не надавала. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, підтвердивши обставини, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, визнав позов в частині знесення металевої сітки , яка тримається на стовпах, а також звільнення земельної ділянки від листів шиферу та гравію. Щодо знесення сараю та підпірної стіни позовні вимоги не визнав. Пояснив, що до набуття позивачкою права на вказану земельну ділянку, вся земельна ділянка, яка виділена для будівництва та обслуговування будинку №44 знаходилась у спільній сумісній власності власників квартир №1 та № 2. За усною домовленістю з попереднім власником квартири №1, задовго до передачі вказаної ділянки у приватну власність, було досягнуто домовленості, про порядок користування земельною ділянкою. Згідно якої [PERSON] ще в 1993 році побудував на частині вказаної земельної ділянки сарай, огорожу, тощо. При цьому вказаний сарай розташований частково на земельній ділянці, що належить до будинку № 46. Сарай збудований на межі. Приблизно половина сараю знаходиться на земельній ділянці № 46, а друга половина на ділянці № 44. Підпорна стіна збудована ним спільно із [PERSON] для того, щоби не було зсуву, так як земельні ділянки знаходяться на крутому схилі. На даний час [PERSON] не є власником ні сараю, ні підпорної стіни, не має права на їх демонтаж, це право належить власнику земельної ділянки. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що є власником земельної ділянки суміжної з ділянкою позивача. Сарай був побудований ще в 1993 році на межі, приблизно половина сараю знаходиться на земельній ділянці буд. №46, а друга половина на ділянці буд. №44. Вказаний сарай збудований переважно в землі, бетонні стіни біля 5 метрів, будувався він, як протизсувна споруда. Позивачеві відомо, що вказаний сарай був збудований за взаємною згодою усіх користувачів суміжних земельних ділянок ще до того як ві набув право власності на будинок № 46. Сарай був збудований як протизсувна споруда, на тому місці крутий схил, так само як і стіна. Якщо знести ці дві споруди, то його подвір»я зсунеться на земельну ділянку позивача та може зазнати руйнування його будинок. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно вимог ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником 1/3 частини земельної ділянки, що розташована за адресою м. Чернівці, вул. Нагірна 44 на підставі договору дарування від 29 квітня 2014 року. Відповідач [PERSON] є співвласником цієї ж земельної ділянки і йому належить також 1/3 частина земельної ділянки. Між співвласниками встановлений порядок користування земельною ділянкою на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 серпня 2013 року. На частині земельної ділянки, якою користується [PERSON] з 29 квітня 2014 року знаходяться будівельні матеріали, що належать [PERSON] 8 листів шиферу, купа гравію, крім цього встановлена огорожа у вигляді металевої сітки, яка тримається на 22 стовпах, що перешкоджає [PERSON] користуватися належною їй частиною земельної ділянки. Даний факт не заперечують сторони, також він встановлений при проведенні судом огляду на місці. За таких обставин суд вважає, що для відновлення порушеного права [PERSON] в користуванні земельною ділянкою № 44 по вул. Нагірній в м. Чернівці слід зобов»язати [PERSON] знести огорожу у вигляді сітки та розчистити земельну ділянку від шиферу та гравію. Крім цього судом встановлено, що на частині земельної ділянки, якою користується позивач збудовані самочинні споруди сарай та стіна, які розташовані безпосередньо на межі між ділянками до будинків № 44 та № 46, знаходяться частково на території ділянки № 44 та частково на території ділянки № 46. Як пояснили в судовому засіданні відповідачі, зазначені споруди були збудовані як протизсувні, в зв»язку з тим, що земельні ділянки знаходяться на крутому схилі, в чому пересвідчився суд, провівши огляд цих споруд на місці. Згідно вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведені ті обставини, що знесення сараю та стіни, які були збудовані зі слів відповідачів ще в 1993 році як протизсувні споруди буде небезпечним для майна суміжного співвласника [PERSON], а також інших співвласників земельної ділянки № 44 по вул.. Нагірній в м. Чернівці. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп., з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 974 грн. 40 коп.

Outcome: partial