Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-29 00:00:00

Позивачка 11 вересня 2015 року звернулася до [PERSON] громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог вказала, що 12 листопада 2014 року помер її батько [PERSON]. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, у вигляді 25/64 частин домоволодіння № 23, що знаходиться за адресою: місто Дніпропетровськ, вулиця Андреєва Митрофана, яке належало померлому на підставі договору дарування від 21.10.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та ? частини придатної для використанняза цільовим призначенням земельної ділянки площею 0,0582 га, у межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Дніпропетровська, вул. Андреєва, 23, яка належить померлому на підставі договору дарування від 21.10.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] Після укладання договору дарування нерухомого майна (частин домоволодіння та земельної ділянки) її батько помер і не встигла переоформити на себе право власності. Спадкоємцем на спадкове майно після смерті [PERSON] являється позивачка та інших спадкоємців не має. З метою прийняття спадщини після смерті батька, вона звернулася до Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (спадкова справа № 57243279 від 19.03.2015р.), але листом за вих.№ 46/01-16 від 18.05.2015р. їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та запропоновано звернутися до суду, щодо визнання за нею права власності на вищевказане нерухоме майно. Оскільки за своє життя [PERSON] право власності на 25/64 частин домоволодіння № 23, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андреєва Митрофана, 23 та придатну для використанняза цільовим призначенням земельну ділянку площею 0,0582 га, у межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андреєва, 23 не зареєстрував, тому позивачка вважає за необхідне звернутись до суду з вимогою про визнання за нею право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], який помер 12.11.2014 року, на 25/64 частин домоволодіння № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андреева Митрофана та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0582 га, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андреева, 23 В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, та просив задовольнити. В судове засідання представник відповідача [PERSON] громади в особі Дніпропетровської міської ради не зявився. Про день, місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило. Приймаючи участь в попередньому судовому засіданні 27 січня 2016 року позовні вимоги не визнала. В судове засідання третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] не зявилася, письмово просила розглянути справу за її відсутності. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що позивачка по справі [PERSON] являється донькою [PERSON] (а.с.8). 12листопада 2014 року помер [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 25/64 частин домоволодіння № 23, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вулиця Андреєва Митрофана, яке належало померлому на підставі договору дарування від 21.10.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та на ? частину придатної для використанніза цільовим призначенням земельної ділянки площею 0,0582 га, у межах згідно з планом, що розташована за адресою: м. Дніпропетровська, вул. Андреєва, 23, яка належить померлому на підставі договору дарування від 21.10.2009 р., посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] (а.с.10,17). Судом встановлено, що померлий [PERSON] не переоформив на себе право власності на вищевказане нерухоме майно. Так, відповідно до\~ст..316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За\~ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно копії спадкової справи заведеної приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], померлого 12 листопада 2014 року, з заявою про прийняття спадщини звернулася його донька [PERSON] та його мати [PERSON], яка відмовилась від отримання частки в спадщини на користь [PERSON], [INFO] (а.с.41,45). Листом від 18 травня 2015 року вих.№46/01-16 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька [PERSON], померлого 12 листопада 2014 року, у зв'язку з тим, що він не зареєстрував своє право власності на нерухоме майно (а.с.56). Позивачка [PERSON] прийняла спадщину у порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, що регламентують здійснення права на спадкування. У відповідності до п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як зазначено\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З\~статті 1261 ЦК України\~вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до\~ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі\~ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, внаслідок чого визнати за [PERSON] [INFO], ідентифікаційний код [NUMBER], право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 12.11.2014 року, на 25/64 частин домоволодіння № 23, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андреева Митрофана та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0582 га, що розташована за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Андреева, 23. На підставі викладеного,

Outcome: approved