Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась 09.11.2016 року в суд з цим позовом до [PERSON], стверджуючи, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого [INFO] народився син - [PERSON]. Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню сина, аліменти не сплачує, не цікавиться його фізичним та духовним розвитком. Позивачка просить суд позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно його сина, [PERSON], [INFO]. Позивачка та її представник адвокат Колосович В.В. в ході судового розгляду підтримала позов та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень до позову або заяв про розгляд справи у його відсутність не надавав. Тому за згоди позивачки справу розглянуто у його, Відповідача, відсутність. Представник Органу опіки і піклування Подільської міської ради Одеської області за довіреністю Туркевич О.М. надала заяву про розгляд справи у її відсутність та підтримала заявлену позовну вимогу [PERSON] Вислухавши позивачку та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення цього позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 24 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Котовському району Котовського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 97. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати з матір'ю. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 16 липня 2015 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з 30 квітня 2015 року і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]; також стягнуто з [PERSON] кошти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьохрічного віку, тобто до [INFO], почавши стягнення з 30 квітня 2015 року. Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27 листопада 2015 року шлюб між сторонами було розірвано. Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 01.08.2017 року, встановлено розмір заборгованості по аліментам [PERSON] станом на 01.08.2017 року становить 16224,40 грн. Згідно довідок Котовського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) №8 «Золотий ключик» №167 від 18.10.2016 року та 10.08.2017 року №211, [PERSON], [INFO], дійсно відвідує дошкільний заклад з 08.09.2016 року, батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини. Допитані судом свідки з боку позивача [PERSON] та [PERSON] суду показали, що відповідач не займається вихованням сина, з ним не бачиться, фактично лише мати дитини займається його утримуванням і вихованням. Частиною 1 ст. 164 СК України наведено перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів. Він охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Для задоволення позову достатньо впевнитись в одному з них. Пленум Верховного Суду України у п. 15 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що, розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, на згоду передати дитину на усиновлення та інших прав, які ґрунтуються на факті спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Позивач, як на підставу для позбавлення відповідача батьківських прав посилалась на п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України (ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини). Ухилення від виконання батьківських обов'язків передбачає систематичне невиконання обов'язку турбуватись про дітей, в чому воно б не виражалось (не годувати, не забезпечувати необхідним одягом, медичною допомогою, не задовольняти життєво важливих потреб дитини, не займатися її вихованням, духовним розвитком, тощо). Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язанні займатись вихованням дитини. При цьому передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язків батьківського піклування щодо неї. Належних доказів про вплив позивача на дитину з метою позбавлення відповідача батьківських прав судом не отримано. З урахуванням обставин справи, суд погоджується з висновком Органу опіки і піклування Подільської міської ради Одеської області від 11.08.2017 року №1700 про доцільність позбавлення відповідача [PERSON], [INFO], батьківських прав стосовно його малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Відповідно до п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Таким чином, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач, як батько малолітнього сина, маючи реальну можливість виконувати обов'язки по вихованню дитини, повністю ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не цікавиться життям своєї дитини, потребами, її фізичним та духовним розвитком, не виявляє батьківської турботи, не надає жодної матеріальної допомоги. При цьому суд враховує тривалість такого ухилення. Тому з урахуванням отриманих судом доказів в обґрунтування вимог позову, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позову про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно його малолітнього сина. Питання розподілу понесених сторонами судових витрат по справі суд не вирішує, оскільки таких вимог сторони не заявляли.

Outcome: approved