Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на нерухоме майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 грудня 2018 року вони домовились з відповідачами про купівлю-продаж житлового будинку\~ [ADDRESS] та\~земельної ділянки\~площею 0,0710\~га,\~яка розташована\~за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 5124110100:02:005:0062, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). В той же день сторонами було укладено відповідний письмовий договір, предметом якого є вказаний будинок та земельна ділянка. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідачі передали позивачам у власність обумовлене договором нерухоме майно, а позивачіприйняли його та сплатили відповідачам гроші, почали користуватись нерухомим майном, тобто фактично вступили у володіння та користування цим майном. Позивачі також домовились з відповідачами, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Через деякий час, позивачі неодноразово зв`язувались з відповідачами, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору відповідно до вимог чинного законодавства, але [PERSON] та [PERSON] постійно відмовлялись від зустрічі, у зв`язку з відсутністю вільного часу. Таким чином позивачі вважають, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. Позивачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не відомі, в матеріалах справи є заява представника позивачів адвоката Златі Н.С., відповідно до якої вона просить розглядати справу у її відсутність та відсутність позивачів, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце його проведення сповіщались належним чином, причини неявки суду не відомі, до суду надійшла заява, відповідно до якої вони просить розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, відповідачам на\~праві власності\~належить житловий\~будинок [ADDRESS] та\~земельна ділянка\~площею 0,0710\~га,\~яка розташована\~за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № 5124110100:02:005:0062, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 12 грудня 2018 року сторони домовилися про купівлю-продаж вказаного нерухомого майна. В той же день було укладено відповідний письмовий договір, предметом якого є вказаний будинок та земельна ділянка. Сторони домовились про усі суттєві умови договору, та відбулося повне його виконання. Відповідачі передали позивачам у власність обумовлене договором нерухоме майно, а позивачіприйняли його та сплатили [PERSON] та [PERSON] гроші, почали користуватись нерухомим майном тобто фактично вступили у володіння та користування цим майном. Позивачі також домовились з відповідачами, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Через деякий час, позивачі неодноразово зв`язувались з відповідачами, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору відповідно до вимог чинного законодавства, але [PERSON] та [PERSON] постійно відмовлялись від зустрічі, у зв`язку з відсутністю вільного часу. Таким чином позивачі вважають, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. У відповідності до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідачі передала позивачам нерухоме майно, а позивачі прийняли його та сплатили належну суму. Статтею 328\~ЦК України,\~встановлено,\~що право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Таким чином [PERSON] та [PERSON] правомірно володіють спірним майном. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. \~ \~ \~ \~Позивачі [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 01 червня 2018 року Ренійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Дослідивши договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку\~ [ADDRESS] та\~земельної ділянки\~площею 0,0710\~га,\~яка розташована\~за адресою: [ADDRESS] , укладений між сторонами 12 грудня 2018 року, судом було встановлено, що умовами зазначеного договору є купівля-продаж нерухомості без визначення часток власності позивачів, а отже вказані вимоги не суперечать ч.ч.1,3 ст.368 ЦК України. Відповідно до ч.4 ст.\~10\~ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою, та практику ЄСПЛ як джерело права. Відповідно до п.1 ст.17\~Закону України\~«Про виконання\~рішень та\~застосування практики\~Європейського суду\~з прав\~людини» суди застосовують при розгляді справ конвенцію та практику суду як джерело права. У свою чергу, відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 02 грудня 2010 у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» в контексті вказаної конвенції поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зав`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У даному випадку визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів. \~ \~ \~ \~Тому, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог з метою недопущення порушення права власності. Позивачами у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідачів. На підставі викладеного та

Outcome: approved