Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Ворошиловського районного суду м. Донецька з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини. З 27 травня 1995 року по 12 серпня 2003 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають дитину, [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Зараз донька навчається у ДНЗ «Донецький регіональний центр професійно-технічної освіти сфери послуг та дизайну», гр. «Фото-63», денна форма. Навчання потребує постійних додаткових матеріальних затрат: придбання професійного дорогого обладнання та супровідних матеріалів. Відповідач не здійснює добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, не надає та не приймає участі у вихованні своєї доньки. У зв'язку з чим, позивачка звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною 23 років. В судовому засіданні позивачка [PERSON] надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів, однак у розмірі, визначеному законом. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, не підлягає задоволенню, з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12 серпня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №207 (свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER]) (а.с.3). Від даного шлюбу у сторін є донька [PERSON], [INFO], що в судовому засідання підтверджено обома сторонами. Згідно довідки Донецького регіонального центру «Професійної освіти» №366 від 20.01.2014 року, [PERSON] навчається в ДНЗ «Донецький регіональний центр ПТО сфери послуг та дизайну» з 01.09.2013 року по 14.06.2015 року, група Фото-63. Центр має ІІІ рівень акредитації. Денна Форма навчання, бюджетна група. Знаходиться на неповному держзабезпеченні (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що фактично позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на період навчання повнолітньої дитини, а не з позовом про стягнення аліментів на період навчання. Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак позивачкою [PERSON] не надано жодних доказів фактично понесених або майбутніх витрат, їх розрахунки та обґрунтування. Згідно ч.4 ст. 60 УЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є недоведеними, тому в задоволенні позовних вимог позивачки [PERSON] про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, необхідно відмовити. На підставі ст.ст. 180-184, ст. 181, 184, 191 СК України та

Outcome: dismissed