Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] склались фактичні шлюбні відносини. У позивачів народився син [PERSON] . Народження [PERSON] зареєстровано Виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області згідно актового запису про народження дитини №183 від 10 грудня 2014 року, але у відомостях про батька вказаний [PERSON] , хоча в дійсності не є батьком. [PERSON] визнає своє батьківство відносно [PERSON] . На час народження дитини [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03 травня 2019 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. [PERSON] також визнає батьківство [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] . Тому просили суд визнати [PERSON] , [INFO] батьком дитини [PERSON] , [INFO] та внести зміни в свідоцтво про його народження замінивши відомості про батька з [PERSON] на [PERSON] . Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання батьківства та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31 серпня 2020 року у справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання батьківства призначено судово-генетичну експертизу. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 листопада 2020 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання батьківства поновлено та призначено підготовчий розгляд. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 березня 2021 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Позивачі та їх представник в судове засідання 01.03.2021 не з`явились. Про час, день та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представник позивачів позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити у їх відсутності, про що зазначила в заяві від 26.08.2020. Відповідач в судове засідання 01.03.2021 не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у його відсутності, про що зазначив в письмових поясненнях від 12.08.2020. Третя особа Виконавчий комітет Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області в судове засідання 01.03.2021 свого представника не направила. Представник направила до суду лист, згідно якого просила розглядати справу у відсутності представника, відповідно до вимог чинного законодавства. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 12 жовтня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис №607. [INFO] народився [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження Серія [NUMBER] батьками [PERSON] записано [PERSON] та [PERSON] . 03 травня 2019 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. За клопотанням представника позивачів ухвалою суду від 31 серпня 2020 року призначено по справі судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: «Чи наявне кровне споріднення між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , матір`ю якого є [PERSON] ? Чи є [PERSON] , [INFO] , біологічним батьком [PERSON] , [INFO] ?» 18 листопада 2020 року на адресу суду надійшов висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 103-260-2020 згідно якої зазначено що Молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, згідно Нummel K at all «Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden» Stuttgart, 1971 біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Отже, підставою актового запису про народження дитини є заява її матері; запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Згідно ч.1 ст.128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст.128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Згідно ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до прав щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів постанова Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved