Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій після уточнень позовних вимог, просять визнати за кожною з них в порядку спадкування після смерті [PERSON] - право на 1/2 частку земельної частки (паю), посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КС № 0142216, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадян КСП «Аджамське» Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області за № 246 від 20.01.1997 року. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер [PERSON] , якому за життя надано земельну частку (пай), право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КР № 0142216. [PERSON] , як дружина [PERSON] прийняла спадщину після нього, але не оформила своїх спадкових прав. Після звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на земельну частку (пай), у видачі свідоцтв про право на спадщину позивачам було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, що успадковується. З метою захисту своїх спадкових прав позивачі звернулись до суду з даним позовом. Позивачі та їх представник - адвокат Ковбасюк Р.В. в судове засідання не з`явились, останнім до суду подано заяву, в якій він позов підтримав, просить розгляд справи проводити без участі представника та позивачів. Представник відповідача Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області в судове засідання не з`явився, в клопотанні, наданому до суду, зазначив, що відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, просив розглядати справу без участі представника відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К. в судове засідання не з`явилась, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, від неї надійшли письмові пояснення. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с.15). За життя [PERSON] склала заповіт, яким усі свої права та обов`язки та все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частках. Заповіт посвідчений 02.04.2012 року секретарем Аджамської сільської ради, Кіровоградського району Кіровоградської області та зареєстровано в реєстрі за № 19 (а.с.68). Заповіт [PERSON] внесений до Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за номером 52672284, що підтверджується інформаційною довідкою № 38020134 від 31.07.2014 року (а.с.72). На ухвалу суду приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Кіровоградської області Флоренко С.К. надано спадкову справу № 56/2014 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , згідно якої із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулись [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] була зареєстрована та проживала одна за адресою: [ADDRESS] . 06.03.2015 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та на земельну ділянку (а.с. 60-160). Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 26.09.1975 року Аджамським районним бюро ЗАГС Кіровоградської області, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , після чого дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.16). Згідно довідки Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 798 від 18.07.2018 року [PERSON] до дня своєї смерті [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день своєї смерті разом з ним за вищевказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина - [PERSON] , яка померла [INFO] . На протязі шести місяців після смерті [PERSON] у вищевказаному житловому будинку ніхто крім [PERSON] не був зареєстрований та не проживав. Від імені [PERSON] виконавчим комітетом Аджамської сільської ради Кіровоградської області посвідчувався заповіт (а.с.21). З відповіді в.о. начальника відділу у Кіровоградському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № С-105/143-18 від 25.04.2018 року вбачається, що відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Аджамське» Аджамської сільської ради Кіровоградського району [PERSON] був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серія КР № 0142216 на підставі розпорядження голови Кіровоградської районної державної адміністрації від 27.11.1996 року № 972-р. Видача вказаного сертифіката власнику відображена у відповідному реєстраційному записі № 246 від 20.01.1997 року (а.с.22-23 зв.). В друкованому виданні Кіровоградської області «Народне слово» № 7 (3391) від 21.02.2019 року опубліковано оголошення, що втрачений сертифікат на право на земельну частку (пай), серія КР № 0142216, виданий на ім`я [PERSON] , КСП «Аджамське» Аджамської сільської ради Кіровоградського району (а.с.24). На ухвалу суду Кропивницькою міською державною нотаріальною конторою № 2 та Кропивницькою районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області надані відповіді та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру, згідно яких спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , вказаними нотаріальними конторами не заводились. За параметрами запиту щодо [PERSON] відповідна інформація у Спадковому реєстрі відсутня. Згідно відповіді Державного нотаріального архіву в Кіровоградській області № 501/01-21 від 16.07.2020 року, відповідно до алфавітних книг спадкових справ другої Кіровоградської державної нотаріальної контори з 1998 по 2003 роки, алфавітних книг спадкових справ Кіровоградської районної державної нотаріальної контори з 1998 по 2006 роки свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не видавалось (а.с.175). Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч 1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Згідно ст.ст. 1217, 1218, 1223 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.190 ЦК майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 ст.1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п.1, п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08 серпня 1995 року, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Сертифікат на земельну частку (пай) визначає розмір земельної частки у колективній власності члена КСП без виділення ділянки в натурі (на місцевості). Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Згідно з п.17 Перехідних положень Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Відповідно до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Захист прав спадкоємців на отримання в порядку спадкування земельних часток (паїв) при втраті сертифікату на земельну частку (пай) за аналогією закону здійснюється в порядку ст. 392 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності в разі втрати ним документа, який засвідчує його права власності - шляхом пред`явлення позову про визнання прав на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). За змістом частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року. Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року, а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР. За приписами ст.ст 524, 548 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З довідки Аджамської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області № 798 від 18.07.2018 року вбачається, що разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , проживала його дружина [PERSON] , а матеріалами витребуваної судом спадкової справи № 56/2014 за 2014 рік, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що вона проживала за вищевказаною адресою до своєї смерті у 2014 році. Отже, [PERSON] після смерті свого чоловіка [PERSON] успадкувала право на земельну частку (пай), що належало йому згідно свідоцтва серії [NUMBER] однак до своєї смерті не оформила своїх спадкових прав на вказане майно. Після смерті спадкодавця [PERSON] спадкоємцями за заповітом її майна у рівних частках є двоє осіб: [PERSON] та [PERSON] . Однак, оформити спадкові права позивачі позбавлені можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві, оскільки він втрачений. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.15, 16, 190, 1217, 1218, 1225, 1268, 1296, ч.ч.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, розділу Х Перехідних положень ЗК України, Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст.1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок,

Outcome: approved