Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили виселити [PERSON], [INFO] з квартири [ADDRESS], що у м. Кременчуці, Полтавської області, без надання іншого жилого приміщення, та зняти його з реєстрації за цією адресою. В позові позивачі зазначали, що відповідач неодноразово вчиняв відносно них насильство як фізичного так і психологічного характеру, за що притягався до адміністративної відповідальності. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник-адвокат [PERSON] позов підтримали та просили задовольнити. Надали пояснення в межах доводів позовної заяви. Просили суд розглядати справу в спрощеному порядку та проти ухвалення заочного рішення не заперечували. Звернули увагу суду на описку, допущену при написанні адреси під час підготовки позовної заяви та просили вважати адресою місця проживання позивачів та відповідача квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON]-подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. Був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Виходячи з повторної неявки відповідача та згоди позивача та його представника на заочний розгляд справи, суд у відповідності до ст.ст.274-279 ЦПК України та ст.ст. 280-281 ЦПК ухвалив слухати справу в порядку спрощеного провадження та заочно. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків та надавши оцінку іншим доказам по справі, суд приходить до наступних висновків. Позивач [PERSON], проживає за адресою: [ADDRESS], яка належить їй на праві власності згідно Свідоцтва про право особистої власності на квартиру, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради 25.07.1991 р. за №232. Спільно зі нею за вказаною адресою проживає та зареєстрований її син - відповідач [PERSON], [INFO], усиновлений згідно Свідоцтва про усиновлення від 08.10.1991 р. серія [NUMBER], та її чоловік - позивач [PERSON]. Починаючи з 2009 року, відповідач систематично порушує правила співжиття, яке виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства в сім'ї щодо позивачів, а саме, застосуванні погроз, образ, крадіжок їх особистого майна, нанесенні тілесних пошкоджень Внаслідок таких дій відповідача позивачі постійно перебувають в стані психологічної напруги, страху, тривоги. Позивачі неодноразово зверталися із заявами в райвідділ міліції на таку поведінку Відповідача, пропонувала йому добровільно виселитися з її будинку, однак той не реагує на заходи, що вживаються працівниками міліції. Протягом 2017-го року відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства у сім'ї: адміністративна справа № 524/1876/17 суддя Нестеренко С.Г., адміністративна справа № 524/566/17 суддя Рибалка Ю.В., адміністративна справа № 524/5925/17 суддя Гусач О.М., адміністративна справа № 524/8857/17 суддя Гусач О.М. Окрім того, відповідач зловживає наркотичними речовинами. Перебуваючи під їх впливом він стає некерованим, агресивним і створює реальну загрозу для позивача з її чоловіком, один раз у такому стані його було доставлено до 3-ї міської лікарні, що підтверджується відповідною випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, копія якої додається. Вказані систематичні дії відповідача унеможливлюють подальше проживання з ним Позивачів, створюють реальну загрозу їхньому життю та здоров'ю, збереженню особистого майна, а заходи запобігання їм працівниками правоохоронних органів протягом останніх шести років виявились безрезультатними. Зазначені обставини підтверджені наданими суду постановами Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, показаннями свідків, допитаних в судовому засіданні та поясненнями позивача, яка надала їх в судовому засіданні, виписками з картки амбулаторного хворого. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 того ж Кодексу право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих проводиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині виселення відповідача. Щодо вимоги позивачів про зняття відповідача з реєстрації в даному приміщенні суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, оскільки з моменту виселення відповідач втрачає право на користування квартирою, відтак не має необхідності у задоволенні позову в цій частині. Рішення суду про виселення відповідно до ст. 7 Закону України «Про свобобу пересування та вільний вибір місяця проживання» є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.

Outcome: partial