Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14.09.2018 року звернулась до суду із зазначеною позовною заявою (а.с.1-2), в якій вона просить збільшити розмір аліментів, які стягуються згідно рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.07.2012 року та стягувати з [PERSON], [INFO], аліменти на свою користь на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини із усіх видів заробітків (доходу) відповідача щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачка надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с.19). У судове засідання відповідач не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяв або клопотань про відкладання слухання справи до суду не надав, що підтверджується викликами до суду відповідача, які розміщенні на сайті «Судова влада України» (а.с.15,24). Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з'явився в судове засідання без поважних причин, суд, відповідно до ст.280\~ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні встановлено наступне. Сторони проживали однією родиною без реєстрації шлюбу. 29.11.2011 року у них народилася донька - [PERSON], [INFO] Відповідач в свідоцтві про народження дитини вказаний батьком.(а.с.5). Відповідно до рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 25.07.2012 р. з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини із усіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с. 7). За рішенням суду відповідач сплачував аліменти у розмірі 1/4 частини на неповнолітню дитину від першого шлюбу, однак на теперішній час дитина вже повнолітня та стягнення аліментів припинені. Перевіривши докази по справі суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до\~ досягнення\~ нею повноліття. Згідно положеньст.182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення . Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1статті 192\~Сімейного кодексу України\~передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved