Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів Вінницької міської ради, [PERSON], за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області та Третьої вінницької державної нотаріальної контори про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що [INFO] року помер прадід позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS], яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №10520, зареєстрованого КП «ВООБТІ» та записаного в реєстрову книгу №62 за реєстр.№10. Позивачка є правнучкою померлого [PERSON], так як померлий батько позивачки [PERSON] являвся сином померлої [PERSON], яка являлась дочкою померлого спадкодавця [PERSON] та рідною бабою позивачки. [INFO] року в м. Санкт-Петербурзі [PERSON] померла. В [PERSON] є син [PERSON], який являється громадянином Російської Федерації, проживає та зареєстрований в м. Санкт-Петербурзі, і який відмовився від належної йому частки спадщини, про що свідчить його нотаріального посвідчена заява. Після смерті померлого [PERSON] позивачка звернулась до Третьої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, як спадкоємиця за законом. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачці було відмовлено, та роз'яснено щодо необхідності підтвердження родинних відносин зі спадкодавцем, оскільки свідоцтво про народження батька позивачки [PERSON], який помер [INFO] року, та будь-яких інших документів, які вказують на наявність родинних відносин між позивачкою та померлим [PERSON] не збереглось. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2013 року у цивільній справі №127/17339/13-ц встановлено факт, що [PERSON] є правнучкою померлого [PERSON] Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22.01.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2013 року скасовано, а заявлені вимоги заявниці залишені без розгляду, у зв'язку з тим, що із заяви про встановлення факту виникає спір про право. На сьогодні позивачка позбавлена можливості отримати в спадщину за законом спадкове майно, а саме квартиру [ADDRESS], що належала прадідові позивачки, оскільки відповідач, який являється сином дружини померлого, безпідставно чинить перешкоди в оформленні спадщини та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом. Маючи доступ до квартири померлого прадіда, відповідач заволодів правовстановлюючими документами на спірну квартиру, свідоцтвом про смерть [PERSON] та незаконно без будь-яких підстав утримує квартиру, що змусило позивачку звернутись до суду з даним позовом, в якому позивачка просила встановити факт, що вона є правнучкою [PERSON] та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року в м. Вінниці. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача Вінницької міської ради за довіреністю Гордійчук А.М. позов визнала частково, а саме в частині встановлення факту родинних відносин, в іншій частині задоволення позову просила відмовити. Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON] позов не визнав та просив у задоволенні останнього відмовити. Представники третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору - відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області та Третьої вінницької державної нотаріальної контори до судового засідання не з'явились, однак від останніх надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, покладаються на розсуд суду при вирішенні спору. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] року в м. Вінниці помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 01.11.2012 року (а.с.11). Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому квартиру [ADDRESS], яка належала померлому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.11.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №10520, зареєстрованого КП «ВООБТІ» та записаного в реєстрову книгу №62 за реєстр.№10 (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON] серії [NUMBER], виданого міським відділом ЗАГС м. Вінниці 23.04.1992 року, в графі батько записаний [PERSON] (а.с.18), який помер [INFO] року в м. Вінниці, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області 13.02.2001 року (а.с.14). Як вбачається з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00012358017 від 26.06.2013 року, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.25-26), згідно актового запису №201, складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калинівського районного управління юстиції Вінницької області 22.08.1972 року, [PERSON], [INFO], народився під прізвищем «[PERSON]», у відомостях про батька зазначено - [PERSON], [INFO], про матір зазначено - [PERSON], [INFO] (а.с.27). 18.03.1989 року були внесені виправлення до вищезазначеного актового запису, а саме: на підставі рішення Ленінського районного виконавчого комітету м. Вінниці №37/6 від 08.02.1989 року щодо відомостей про дитину, прізвище «[PERSON]» змінено на прізвище «[PERSON]»; та на підставі актового запису про розірвання шлюбу №925 Октябрського ЗАГС м. Ленінград щодо відомостей про матір, прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]», що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00012326259 від 18.06.2013 року, наданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Калинівського районного управління юстиції у Вінницькій області (а.с.24). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого Селищанською сільською радою 21.07.1951 року, [PERSON] являвся батьком [PERSON] (а.с.12), яка згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану про смерть 3 Комітету по справам ЗАГС Керівництва Санкт-Петербурга Виборгского району Російської Федерації 08.02.2013 року померла (а.с.13). Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2013 року у цивільній справі №127/17339/13-ц за заявою [PERSON], за участю заінтересованих осіб Вінницької міської ради, відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заяву задоволено частково, встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Санкт-Петербурзі Росія була матір'ю [PERSON], який помер [INFO] року в м. Вінниці, та встановлено факт, що [PERSON], [INFO], є правнучкою [PERSON], який помер [INFO] року в м. Вінниці (а.с.31-32). Однак, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 22.01.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2013 року скасовано, а заяву [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залишено без розгляду, оскільки між [PERSON] та [PERSON] існує спір про право (а.с.33-34). Таким чином, в судовому засіданні встановлений факт, що позивачка являється правнучкою померлого [PERSON], так як померлий батько позивачки [PERSON] являвся сином померлої [PERSON], яка являлась дочкою померлого [PERSON] Відповідно до листа Державного нотаріуса Третьої вінницької державної нотаріальної контори від 09.07.2013 року №660/02-31 позивачці роз'яснено, що нотаріальна контора не може видати на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON], у зв'язку з відсутністю відповідних документів, що підтверджують родинні відносини між спадкодавцем та позивачкою (а.с.29). Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт родинних відносин знайшов своє підтвердження у судовому засіданні і встановлення останнього обумовлено необхідністю оформлення спадщини. Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Таким чином, позивачка [PERSON] є спадкоємицею після смерті її прадіда [PERSON] за правом представлення відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України, оскільки її батько - [PERSON], який помер [INFO] року в м. Вінниці, був сином [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Санкт-Петербурзі та була дочкою спадкодавця [PERSON] та [PERSON], а відтак позивачка має право на спадкування тієї частки спадщини, яка б належала за законом її батькові [PERSON], якби він був живий на час відкриття спадщини. Положеннями статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів копії спадкової справи Третьої вінницької державної нотаріальної контори №507/12 до майна померлого [INFO] року [PERSON] (а.с.99-130), спадкодавець за життя заповіту не залишив. [INFO] року в м. Вінниці померла дружина [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с.16), та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 21.08.2009 року (а.с.17). Також, матеріали спадкової справи Третьої вінницької державної нотаріальної контори №507/12 до майна померлого [INFO] року [PERSON] містять заяву [PERSON], [INFO], громадянина Російської Федерації, що проживає та зареєстрований в м. Санкт-Петербурзі, посвідчену тимчасово-виконуючою обов'язки нотаріуса нотаріального округу м. Санкт-Петербург [PERSON] - [PERSON] 29.04.2013 року, зареєстровану в реєстрі за №П-304, відповідно до якої [PERSON], являючись сином [PERSON] та внуком [PERSON] відмовляється від належної йому частки спадщини (а.с.109 зворот). Родинні відносини [PERSON] з померлою [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим В ЗАГС м. Ленінграда 27.11.1979 року (а.с.21). Окрім позивачки, до Третьої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся і відповідач [PERSON] (а.с.100, 106). Однак, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2014 року у цивільній справі №127/26714/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], за участю Третьої вінницької державної нотаріальної контори, про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та про усунення спадкоємця від права на спадкування, в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено (а.с.35-37). Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 04.02.2014 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2014 року залишено без змін (а.с.38-40). Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч.3 ст.61 ЦПК України). А тому, суд не приймає до уваги заперечення та доводи відповідача та його представника в судовому засіданні як на підставу про відмову в задоволенні позову про те, що відповідач [PERSON] проживав разом із спадкодавцем з 2006 року однією сім'єю, а відтак має право на спадкування за законом як спадкоємець четвертої черги, а позивачка є такою, що має бути усунута від спадкування, оскільки не надавала померлому допомогу, який через похилий вік та тяжку хворобу потребував такої допомоги. Окрім того, доводи представника відповідача щодо подання касаційної скарги на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 11.01.2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 04.02.2014 року не заслуговують на увагу, оскільки вищезгадані рішення на момент розгляду справи судом набули законної сили та ніким не скасовані. З огляду на вищенаведене, позивачка являється єдиною спадкоємицею за законом на майно померлого прадіда, а тому має право на спадкування. Із показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які являються сусідами померлого [PERSON], в судовому засіданні встановлено, що позивачка дійсно являється правнучкою померлого [PERSON], яка на даний час позбавлена можливості отримати в спадщину квартиру [ADDRESS], що належала прадіду, так як відповідач [PERSON] безпідставно заволодів спірною квартирою, правовстановлюючими документами, технічною документацією на квартиру, свідоцтвом про смерть померлого, та поселив у спірну квартиру квартирантів, чим створює перешкоди позивачці в оформленні спадщини. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість у результаті розгляду справи відсутні, їх покази дані в судовому засіданні об'єктивно підтверджуються іншими доказами по справі, а саме: заявою [PERSON] до ВМВ УМВС України у Вінницькій області від 19.08.2013 року (а.с.41), листом 2-го ВМВ УМВС України у Вінницькій області від 28.10.2013 року (а.с.42). Згідно ч.1 ст.328 ЦПК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги, заявлені позивачкою, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню. Окрім того, судовий збір, понесений позивачкою у розмірі 494,20 грн., згідно квитанцій №1011943.589.1 від 24.02.2014 року на суму 243, 60 грн. (а.с.1), №101943.589.3 від 24.02.2014 року на суму 243,60 грн. (а.с.2), №2928.511.1 від 25.02.2014 року на суму 7,00 грн. (а.с.3) підлягають стягненню з відповідача [PERSON], так як у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До того ж, судовий збір у сумі 2 538,14 грн., сплата якого була відстрочена позивачці до прийняття рішення відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2014 року, також підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved