Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, який уточнила під час судового розгляду, та просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В судове засідання позивачка не з»явилась, подана заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву в якій зазначив, що після розірвання шлюбу залишив позивачці з дитиною чотирьохкімнатну квартиру , автомобіль та грошову суму 3000 доларів США, та добровільно надавав матеріальну допомогу дитині відповідно до свого доходу. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.09.2013 року ( а.с. 2). Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження неповнолітньої [PERSON], [INFO] - сторони у справі є її батьками ( а.с. 3). Сторони припинили спільне проживання, неповнолітня дитина залишилась проживати з матір»ю - позивачкою у справі та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення її повнолітнього віку. Згідно ст. 181 СКУкраїни за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183, 191 СК України частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом та призначаються з дня подачі позову. При таких обставинах суд вважає позов обґрунтованим та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі зазначеному у уточненій позовній заяві. Посилання відповідача у заяві від 14.03.2016 року ( а.с.17), щодо залишення позивачці з дитиною після розірвання шлюбу чотирьохкімнатної квартири , автомобілю та грошової суми у розмірі 3000 доларів США, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. У відповідності до вимог ст.. 190 Сімейного Кодексу України, той з батьків з ким проживає дитина, і той з батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органів опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв»язку з передачею права власності на нерухоме майно. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той з батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно. У разі укладання такого договору той з батьків з ким проживає дитина, зобов»язується самостійно утримувати її. На підтвердження посилання відповідача у вказаній заяві про добровільну виплату ним аліментів у грудні 2015 року та січні 2016 року, докази суду не надані. Суд роз»ясніє відповідачеві право на надання таких доказів державному виконавцю при виконанні судового рішення для здійснення перерахунку. Судові витрати по справі судом визначаються відповідно до положень ст.88 ЦПК України та стягуються з відповідача: судовий збір - 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved