Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є власниками житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], згідно з договором купівлі-продажу №2408 від 20.12.1980. Відповідач, який є колишнім співмешканцем їх доньки, зареєстрований за вказаною адресою, але з 2003 року у зазначеному будинку не проживає, участі в утриманні будинку не приймає, комунальні послуги не сплачує, намірів проживати у ньому не вислювлював, місце його перебування невідоме. Оскільки відповідач в добровільному порядку не знімається з реєстрації і вказані дії останнього перешкоджають їм, як власникам житлового будинку, вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вони вимушені звернутися до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду від 09.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п'ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивачі не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, клопотання про розгляд справи з його участю суду не надав. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Оскільки у встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав, тому справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч.2 ст.281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 20.12.1980, посвідченого державним нотаріусом Знам'янської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №2408 та записаного в реєстрову книгу за №1208/5, позивачі являються власниками житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. Згідно з копією будинкової книги відповідач з 2002 зареєстрований у вказаному будинку за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з акту обстеження від 05.07.2018 та довідки, виданої виконавчим комітетом Знам'янської Другої селищної ради Кіровоградської області 24.09.2018 за №504, відповідач за зазначеною вище адресою не проживає з 2003 року, місце його знаходження невідоме. Статтею 41 Конституції України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ч.1 ст.317 та ч.1 ст.319 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і він реалізовує їх на власний розсуд. Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як встановлено, відповідних угод між сторонами не укладалося. Враховуючи, що позивачі є власниками житлового будинку, відповідач понад один рік без поважних причин відсутній за місцем своєї реєстрації, домовленостей між власниками та відповідачем щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності відповідача досягнуто не було, а тому пред'явлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути судовий збір, сплачений ним при подачі даного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved