Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі [PERSON] міської ради Полтавської області, Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області, третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Свій позов мотивувала тим, що 04.10.2002 року померла [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно, єдиним спадкоємцем на яке був її [PERSON] чоловік [PERSON] До складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], входять незакінчений будівництвом житловий будинок з побудовами, які розташовано на приватизованій земельній ділянці, площею 0,0749 га за адресою: м.Лубни вул..Кривоноса,44 Полтавської області. При зверненні її чоловіка [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON], у видачі Свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки нотаріусу не зрозумілий був заповіт щодо земельної ділянки. Рішенням Лубенського міськрайонного суду від 01.11.2011 року заповіт [PERSON] було розтлумачено, а також визнано право власності за [PERSON] на земельну ділянку за вищевказаною адресою і останній звернувся до ДП «Лубнигеодезія» для виготовлення технічної документації на його імя, після чого документи передано до Управління Держземагенства у Лубенському районі на виготовлення Державного акту. Так сталося, що 19.10.2014 року її чоловік [PERSON] помер не встигши отримати правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Вона, як спадкоємець, після смерті чоловіка звернулась до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі Свідоцтва на право на спадщину їй було відмовлено, оскільки нею не подано правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку. Позивачка [PERSON] прохає суд визнати за нею право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 19.10.2014 року на земельну ділянку, площею 0,0749 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, яка розташована за адресою: м.Лубни вул..Кривоноса,44 Полтавської області. В судове засідання представник позивачки в особі [PERSON] не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов підтримав, прохав задовольнити. Представники відповідачів [PERSON] міської ради Полтавської області, Управління Держгеокадастру у Лубенському районі, а також представник третьої особи Другої [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявились, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, щодо позову не заперечують, покладаються на рішення суду. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. У відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із право чинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст..1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Судом встановлено, що 04.10.2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ №222106 (а.с.5), після смерті якої залишилось спадкове майно, зокрема, недобудоване домоволодіння, розташоване на приватизованій земельній ділянці площею 0,0749 га за адресою: м.Лубни вул..Кривоноса,44 Полтавської області. Спадкоємцем на майно [PERSON] був [PERSON], що підтверджується заповітом спадкодавиці від 07.10.1996 року (а.с.8), який був чоловіком позивачки, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). У видачі Свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено, у звязку з тим, що нотаріусу не зрозуміло було зміст заповіту (а.с.9). Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.11.2011 року, заповіт [PERSON] від 07.10.1996 року було розтлумачено, а саме, що воля спадкодавиці була направлена на те, щоб заповісти [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0749га., яка належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії IV-ПЛ №026168, виданого 20.03.1997р. [PERSON] міським відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №356. Також визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку пл.. 0,0749га, яка належала померлій 04.10.2002р. [PERSON], на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії IV-ПЛ №026168, виданого 20.03.1997р. [PERSON] міським відділом земельних ресурсів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №356 (а.с.10). На підставі вищевказаного рішення [PERSON] звертався до ДП «Лубнигеодезія», пізніше до Управління Держземагенства в Лубенському районі по питанню виготовлення технічної документації на спадкову земельну ділянку, однак, правовстановлюючий документ отримати не встиг, оскільки 19.10.2014 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ №276083 (а.с.6). Після смерті свого чоловіка [PERSON], позивачка звернулась до державного нотаріуса Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після її чоловіка, зокрема, вищевказаної земельної ділянки, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку їй було відмовлено по причині того, що у неї відсутні правовстановлюючі документи (а.с.15). Належність спадкового майна, а саме земельної ділянки [PERSON] підтверджується рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.11.2011 року (а.с.10), крім цього, в матеріалах справи мається акт приймання-передачі технічної документації та обмінних файлів на присвоєння кадастрового номеру та реєстрацію земельних ділянок, складений за участю [PERSON] (а.с.13), що свідчить про намір останнього оформити належним чином документи. Відсутність правовстановлюючих документів позбавляє права спадкоємицю позивачку [PERSON] отримати у спадщину земельну ділянку, оскільки, згідно діючого законодавства після смерті власника отримати відповідні документи на спадкову земельну ділянку неможливо. Крім цього, суд також бере до уваги відсутність спору, а також те, що іншого шляху реалізувати своє право власності на земельну ділянку у позивачки немає, тому вважає можливим задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Оплату судових витрат взяла на себе позивачка і не прохає їх стягнути з відповідачів.

Outcome: approved