Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, який у подальшому уточнили, та просили визначити порядок користування житловим будинком з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, б. 19, виділивши позивачам в користування на належну їм обєднану частку 159/400 частин в житловому будинку житлову кімнату 4-2 площею площею 11,4 кв.м., житлову кімнату 4-3 площею 14,6 кв.м., житлову кімнату 5-3 площею 19, 1 кв.м., кухню 4-4 площею 16,7 кв.м., тамбур 4-8 площею 3,1 кв.м., надвірні будівлі вбиральню И, огорожу № 5, частину огорожі № 6, ворота № 7, колодязь № 10, зливну яму № 11, а також визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, б. 19 відповідно до належних сторонам частин наступним чином: - виділити позивачам в користування на належні їм 159/400 частин земельну ділянку площею 256 кв.м., з яких частина земельної ділянки площею 252,8 кв.м. в особисте користування, ? частину земельної ділянки площею 3,2 кв.м. загального користування позивачів та відповідачки; - виділити відповідачці в користування на належні їй 53/400 частин земельну ділянку площею 85 кв.м., з яких земельна ділянка площею 81,8 кв.м. в особисте користування, ? частину земельної ділянки площею 3,2 кв.м. в загальне користування позивачів та відповідачки, а також визнати за [PERSON] право особистої власності на прибудову А1-2 в порядку ст. 357 ч. 4 ЦК України, яка була збудована нею за власний рахунок. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що 30 листопада 1991 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. 15 листопада 1994 року подружжя [PERSON] придбали 53/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, б. 19. Право власності за договором було зареєстровано за [PERSON]. 47/100 частин вказаного житлового будинку належало на праві власності [PERSON]. 28 травня 2003 року шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано, і за [PERSON] було визнано право власності на 53/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, б. 19. Після розірвання шлюбу [PERSON] у вказаному будинку не проживав. [PERSON] за власні кошти в 2009 році закінчила будівництво прибудови А1-2. 6 жовтня 2008 року [PERSON] помер, і після смерті відкрилася спадщини на належні йому 53/200 частини житлового будинку. Спадкоємцями стали його мати [PERSON], і донька [PERSON]. На підставі мирової угоди, за [PERSON] та за [PERSON] було визнано в порядку користування за законом після смерті [PERSON] по 53/400 частини житлового будинку. Право власності на прибудову А1-2 в порядку спадкування не визнавалося. Протягом тривалого часу позивачі та відповідачі не можуть вирішити питання стосовно порядку користування 53/100 частинами будинку. Крім того, [PERSON] просила визнати право особистої власності за нею на прибудову А1-2 в порядку ч. 4 ст. 357 ЦК України, яка збудована нею за власний рахунок. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, який пізніше уточнила, та просила встановити порядок користування 53/100 частиною житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, б. 19, між співвласниками у відповідності з належними їм на праві власності ідеальними частками у спільній частковій власності, а також виділити в користування [PERSON] на 53/400 частини житлового будинку з надвірними будівлями, наступні житлові приміщення у будинку з надвірними будівлями, наступні житлові приміщення у будинку літ. А-1: житлову кімнату 5-3 площею 19,1 кв.м., житлову кімнату 5-2 площею 14,9 кв.м. кухню 5-1 площею 9,9 кв.м., з надвірних будівель: ? частину сараю літ. «З», хвіртку № 1 , частину огорожі № 6, залишивши у спільному користуванні трубчатий колодязь № 10, вбиральню, зливну яму № 11, а також виділити в користування приміщення 4-2 4-9 позивачам за первісним позовом, а земельну ділянку залишити у спільному користуванні. В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що позивач [PERSON] просить визнати за нею право власності на перебудовані та прибудовані приміщення зведені начебто за власний рахунок, однак бажані позивачем прибудови вказані у технічному паспорті на житловий будинок. Це свідчить на те, що перебудови та прибудови є спільною власністю [PERSON] та [PERSON], оскільки здійснювалися за сумісною участю і згодою власників. Тобто [PERSON] вказує на те, що спірні прибудови зведені ще у 2007 році, а [PERSON] помер у листопаді 2008 року. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просила визначити порядок користування земельною ділянкою між нею, [PERSON], та [PERSON], [PERSON], [PERSON] житловому будинку з надвірними будівлями № 19 по вул. Серафімовича в м. Харкові з урахуванням розміру належної їй, [PERSON], ідеальної частки у праві власності на житловий будинок. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що між нею та відповідачами за зустрічним позовом не досягнуто згоди про визначення порядку користування земельною ділянкою, бо [PERSON] користується меншою частиною, ніж та, яка приходиться на її ідеальну частку у праві власності. Визначати порядок користування приміщеннями житлового будинку літ. А-1 з надвірними будівлями [PERSON] не бажає, так як вказаний порядок склався фактично. У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом свої уточнені позовні вимоги підтримала частково, а саме відмовилася від підтримання позовних вимог в частині визнання права особистої власності за [PERSON] на прибудову А1-2. В іншій частині уточнені позовні вимоги підтримала та дала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві фактам. Представники позивача за зустрічним позовом [PERSON], уточнені позовні вимоги за власною зустрічною уточненою позовною заявою підтримали, просили їх задовольнити, проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечували. При цьому у поясненнях просили встановити порядок користування за ІІІ варіантом додаткової судової будівельно-технічної експертизи під час судового розгляду. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] підтримала свої позовні вимоги, та зазначила, що бажає визначити лише порядок користування земельною ділянкою між нею та відповідачами за її позовом у житловому будинку з надвірними будівлями № 19 по вул. Серафімовича в м. Харкові з урахуванням розміру належної їй ідеальної частки у праві власності на вказаний будинок. Що стосується усіх інших позовних вимог, то [PERSON] поклалася на розсуд суду. Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про слухання справи за його відсутності, були надані письмові заперечення. Представники третіх осіб Адміністрації Ленінського району Харківської міської ради, Територіальної громади Харківської міської у судові засідання не зявлялися, про слухання справи повідомлялися належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 30 листопада 1991 року [PERSON] (дівоче прізвище Дворяннікова) [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. 15 листопада 1994 року, в період шлюбу за сумісні кошти подружжя [PERSON] придбали 53/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, б. 19. Право власності за договором було зареєстровано за [PERSON] 47/100 частин вказаного житлового будинку належало на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Другою Харківською державною нотаріальною конторою від 10.11.1976 року за № 2-7502. В користуванні [PERSON], на день придбання подружжям [PERSON] 53/100 частин будинку, знаходилася частина будинку з окремим входом у вигляді житлової кімнати 3-3, кухні 3-2, 3-4, сіней 1V. В користуванні сімї [PERSON] знаходилася інша частина будинку з окремим входом. 28 травня 2003 року шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2003 року за [PERSON] було визнано право власності на 53/200 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, б. 19. 6 жовтня 2008 року [PERSON] помер, і після смерті відкрилася спадщини на належні йому 53/200 частини житлового будинку. Спадкоємцями стали його мати [PERSON], і донька [PERSON]. На підставі мирової угоди, визнаної ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2009 року та зареєстрованою в Комунальному підприємстві «Харківське містке БТІ» 15 червня 2010 року, за [PERSON] та за [PERSON] було визнано в порядку користування за законом після смерті [PERSON] по 53/400 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, буд 19. Право власності на прибудову А1-2 в порядку спадкування не визнавалося. Протягом тривалого часу співвласники 53/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: м. Харків, вул. Серафімовича, буд 19. не можуть вирішити питання стосовно порядку користування. За клопотанням представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічною позовною заявою [PERSON] цивільну справу було направлено до експертної установи для проведення судової будівельно-технічної експертизи. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7476/11609, складеного 27 грудня 2013 року, надати варіанти поділу житлового будинку між співвласниками [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у відповідності до ідеальних часток, з урахуванням прибудов: частини приміщення 4-4, тамбуру 4-8, передпокою 4-7, вбиральні 4-6, тамбуру VI, житлової кімнати 4-9 - не надається можливим з причини неодноразової зміни власників та складу будівель та споруд домоволодіння № 19 по вул. Серафімовича в м. Харкові в період з 1968 року по 2009 рік, але при цьому ідеальні частки співвласників не перерозподілялися. Надати варіант поділу домоволодіння з виділом у власність на частку співвласника [PERSON] у житловому будинку літ. А-1: житлової кімнати 5-3, житлової кімнати 5-2, у прибудові літ. а9 приміщення кухні 5-1, у прибудові літ. а10 приміщення коридору 4-8, з влаштуванням замість вікна дверного прорізу та з улаштуванням опалювального передпокою - не надається можливим, у звязку з тим, що такий варіант залишає без доступу співвласників [PERSON] та [PERSON] до приміщення кухні 4-4 у прибудові літ. а9, літ. а10, житлових приміщень 4-3 та 4-2 у житловому будинку літ. А-1 та унеможливлює користування цими приміщеннями. За умови визнання судом, що житлова прибудова літ. А1-2 (приміщення ванної 4-5 площею 4,1 кв.м, вбиральні 4-6 площею 1,9 кв.м, передпокою 4-7 площею 7,2 кв.м, житлової кімнати 4-9 площею 13,0 кв.м), зливна яма №11 - входять до спадкового майна, а саме: побудовані спільно (по 1/2 частці кожному) подружжям: [PERSON] та [PERSON] (на теперішній час [PERSON]О.) та з урахуванням змісту зустрічної позовної заяви [PERSON], запропоновано варіант І порядку користування домоволодінням, відповідно до якого залишено у спільному користуванні співвласників [PERSON], [PERSON], [PERSON] у прибудові літ. а10 підсобне приміщення 4-8, у прибудові літ. А1-2 підсобні приміщення: передпокій 4-7, вбиральню 4-6, у тамбурі літ. а12 приміщення IV, сарай літ. З, трубний колодязь №10, зливну яму №11. По І варіанту пропонується виділити у користування: співвласникам [PERSON] та [PERSON] 57/100 часток будівель і споруд на суму 140911, 5 грн. що на 6368 грн. (147279,5-140911,5) менше чим покладено, з площею 65,9 м2, що 21,05 м2 на (86,95-65,9) менше чим покладено, співвласнику [PERSON] 22/100 часток будівель і споруд на суму 55461,5 грн., що на 6368 грн. (55461,5-49093,5) більше чим покладено, з площею 50,0 м2, що 21,05 м2 на (50,0-28,95) більше чим покладено. Надати варіанти, за якими запропонувати у користування співвласнику [PERSON] частину надвірних будівель та споруд у відповідності до ідеальної частки - не надається можливим. Надати варіант порядку користування земельною ділянкою між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] у відповідності до ідеальних часток, з визначенням земельної ділянки спільного користування для можливості користування трубним колодязем та зливною ямою - не надається можливим, виходячи з розташування житлового будинку, надвірних споруд, розмірів і конфігурації земельної ділянки. Запропоновано варіант II порядку користування 53/100 частини житлового будинку по вул. Серафімовича, 19 в м. Харкові, за яким співвласникам [PERSON], [PERSON] на об'єднану частку 159/400 запропоновано виділити у користування в житловому будинку приміщення: 4-2, 4-3, 4-4, 4-8, 5-3, надвірні будівлі: №7, №10, №11; співвласнику [PERSON] на 53/400 частини в житловому будинку приміщення: 5-1, 5-2, надвірні будівлі: літ. З, № 1, № 6. При розрахунках прибудова літ. А1-2 не враховувалась. Надано варіант порядку користування земельною ділянкою між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON] у відповідності до ідеальних часток, з вказівкою можливого місцерозташування вбиральні на земельній ділянці, яку запропоновано у користування [PERSON] та запропоновано встановлення земельного сервітуту для здійснення відводу системи водопостачання від трубного колодязя №10, а також запропоновано варіант порядку користування земельною ділянкою за варіантом ІІ порядку користування домоволодінням у відповідності до ідеальних часток співвласників, а саме: При розробці варіанту порядку користування земельною ділянкою необхідно враховувати, що для догляду за будинками і здійснення поточного ремонту відстань між бічною границею і стіною житлового будинку або господарської будівлі варто приймати не менш 1,0м та мінімальна ширина проходу повинна відповідати руху однієї людини 0,75м. Відповідно до Методики «Організація проведення судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах» [4.10]: «п.4.2.6.1. В тих випадках, коли між співвласниками уже склався порядок користування земельною ділянкою..., то визначення порядку користування земельною ділянкою необхідно проводити з урахуванням порядку користування, що склався, або договору. В цьому випадку буде мати місце нерівність площ земельних ділянок ідеальним часткам співвласників. Проте, забезпечення проходів і проїздів до будівель, розміщених на земельній ділянці, повинно бути розроблено експертом у відповідності з вимогами ДБН.» При обстеженні земельної ділянки по вул. Серафімовича, 19 в м. Харкові встановлено, що між співвласником домоволодіння ([PERSON]І.) та співвласниками домоволодіння [PERSON], [PERSON], [PERSON] склався фактичний порядок користування земельною ділянкою по межі якого встановлено огорожу №5. Пропонується надати у користування співвласника домоволодіння [PERSON] частину земельної ділянки за фактичним користуванням площею 256 м2, що на 25 кв.м (281 - 256) менше, ніж покладено. З урахуванням викладеного вище, розрахунок часток права користування частиною земельної ділянки площею 341 кв.м (597-256) між співвласників домоволодіння [PERSON], [PERSON] та [PERSON]: · на 159/400 частин покладається земельна ділянка площею 256м2 (341*159/212); · на 52/400 частин покладається земельна ділянка площею 85м2 (341*53/212). · Відповідно до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи під час судового розгляду о цивільній справі № 20204/8708/2012, складеного 20 червня 2014 року, визначити в цілому технічний стан будівель, споруд, інженерного обладнання (відсоток зношення, придатність до експлуатації, необхідність ремонту, наявність дефектів) в частині домоволодіння, що пропонується за варіантами експертизи у користування відповідача [PERSON] - без додаткового обстеження (при забезпеченні доступу) - встановити не надається можливим. Надано опис технічного стану окремих конструктивних елементів (зовнішні елементи) житлового будинку літ. А-1 в частині домоволодіння, що пропонується за варіантами експертизи у користування відповідача [PERSON], доступ до яких забезпечено. Відсутність опалення у частині домоволодіння, що пропонується за варіантами експертизи у користування відповідача [PERSON]В, могло призвести до зміни нормованого температурно-вологістого режиму приміщень, що викликає сирість, зволоження матеріалів конструктивних елементів приміщень та в результаті збільшення фізичного зносу. Кількість переобладнань запропонованих по І варіанту користування домоволодінням менша, але за цим варіантом найменша ізоляція сторін у користуванні. За умови визнання судом, що житлова прибудова літ. А1-2 (приміщення ванної 4-5 площею 4,1кв.м, вбиральні 4-6 площею 1,9кв.м, передпокою 4-7 площею 7,2кв.м, житлової кімнати 4-9 площею 13,0кв.м), зливна яма №11 - входять до спадкового майна, а саме: побудовані спільно (по 1/2 частці кожному) подружжям: [PERSON] та [PERSON] (на теперішній час [PERSON]О.) та з урахуванням змісту заяви [PERSON], запропоновано додатковий варіант III порядку користування домоволодінням, відповідно до якого пропонується виділити у користування: Співвласнику [PERSON] - 21/100 часток будівель і споруд на суму 51872грн., з площею 59,0м2 Співвласникам [PERSON] та [PERSON] - 66/100 часток будівель і споруд на суму 163587грн., що на 16307,5грн. (163587-147279,5) більше чим покладено, з площею 72,0м2, що 14,95м2 на (86,95- 72,0) менше чим покладено. Співвласнику [PERSON] - 13/100 часток будівель і споруд на суму 32786грн., що на 16307,5грн. (49093,5-32786) менше чим покладено, з площею 43,9м2, що 14,95м2 на (43,9- 28,95) більше чим покладено. Якщо судом буде визнано право особистої власності на житлову прибудова літ. А1-2 (приміщення ванної 4-5 площею 4,1кв.м, вбиральні 4-6 площею 1,9кв.м, передпокою 4-7 площею 7,2кв.м, житлової кімнати 4-9 площею 13,0кв.м) за [PERSON] (на теперішній час [PERSON]О.) та з урахуванням змісту заяви [PERSON], запропоновано додатковий варіант IV порядку користування домоволодінням, відповідно до якого пропонується виділити у користування: співвласнику [PERSON] - 29/100 часток будівель і споруд на суму 51872грн. (51872/178797*100), з площею 59,0м2. Співвласникам [PERSON] та [PERSON] - 527/1000 часток будівель і споруд на суму 163587грн., що на 1054,5грн. (95193,5-94139) менше чим покладено, з площею 45,8м2, що 21,5м2 на (67,3-45,8) менше чим покладено. Співвласнику [PERSON] - 183/1000 часток будівель і споруд на суму 32786грн., що на 1054,5грн. (32786-31731,5) більше чим покладено, з площею 43,9м2, що 21,5м2 на (43,9-22,4) більше чим покладено. Земельну ділянку запропоновано залишити у спільному користуванні співвласників. Надано розяснення щодо вказаної на арк. 5 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7476/11609 від 27.12.2013 року цитати з матеріалів інвентаризаційної справи, а саме дослівно: «в матеріалах інвентарної справи в наявності акт поточних змін від 03.08.2006 року (3, а.с. 178), в якому вказано: про знесення приміщень ІІІ, ІV, V, VІІ, VІІІ, вбиральні літ. В, душу літ. Ж; про самовільно побудовані приміщення 4-1 площею 10,1 кв.м, V площею 3,1 кв.м, ганок літ. а 11; про самовільно побудований сарай літ. З; про улаштування хвірток № 1, № 8, воріт № 7, огорожі № 5, № 6 та проведення водопроводу у двір.» З аналізу вищевикладеного вбачається, що в експертизі надано цитату з акту поточних змін від 03.08.2006 року (3, а.с. 178) в тому вигляді, яка вона є в матеріалах інвентаризаційної справи та уточненню вона не підлягає. В подальшому у рішенні виконкому Ленінської районної ради м. Харкова від 07.08.2007 року за № 514 (3, а.с. 207) приміщення площею 10,1 м2 позначено як приміщення 4-4. Надано розяснення щодо не врахування на арк.17 експертизи вбиральні літ. «И» у складі будівель та споруд, які підлягають поділу між співвласниками в звязку з тим, що наявна вбиральня - є особисто побудованою спорудою. При зіставленні даних технічних паспортів від 23.04.2009 року та від 03.02.2011 року на арк.7 експертизи, встановлено: житлова прибудова А1-2 входить до розрахунку, тільки за умов вказаних в експертизі. Рік будівництва житлової прибудови А1-2 вказаний у технічному паспорті - 2009 рік. Судом не визначені права на житлову прибудову А1-2, а саме: чи побудовано її особисто [PERSON], тому житлову прибудову А'-2 включено до таблиці визначення будівель та споруд, що підлягають розподілу на арк.7,8 експертизи, для розрахунку варіанту І порядку користування домоволодінням, за умов вказаних на арк.13 експертизи: «За умови визнання судом, що житлова прибудова літ. А1-2 (приміщення ванної 4-5 площею 4,1кв.м, вбиральні 4-6 площею 1,9кв.м, передпокою 4-7 площею 7,2кв.м, житлової кімнати 4-9 площею 13,0кв.м) ... - входять до спадкового майна, а саме: побудовані спільно (по 1/2 частці кожному) подружжям: [PERSON] та [PERSON] (на теперішній час [PERSON]О.)». В таблиці на арк.7,8 експертизи до складу будівель та споруд, інші особисто побудовані та перебудовані [PERSON] будівлі та споруди, які вказані у тексті експертизи на арк. 7 - не входять. Вказані на арк. 19 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7476/11609 переобладнання - згідно п.3.15 ДБН А.2.2-3-2012 - є передпроектними пропозиціями, але частина переобладнань не потребує виконання проекту. Вказану на арк.20 частку [PERSON] 52/400, замість 53/400 частин житлового будинку по вул. Серафімовича, 19 в м. Харкові необхідно вважати опискою. Вказані на арк.21 наступні цифри: - площа земельної ділянки 4,6м, замість 4,6м2; - площа земельної ділянки 1,8м, замість 1,8м2 - необхідно вважати описками. Речення на арк.21 експертизи: «відрізок ВГ прокласти фасаду прибудови літ. а9 розміром 1,5м, залишивши земельну ділянку площею 1,8м у загальному користуванні», необхідно викласти в наступній редакції: «відрізок ВГ прокласти по фасаду прибудови літ. а9 розміром 1,5 м., залишивши земельну ділянку площею 1,8 м.2 у загальному користуванні». У наданих в експертизі варіантах порядку користування домоволодінням не вказано частину огорожі №5 та вбиральню літ. И, про що вказано на арк.7 експертизи: «При обстежені домоволодіння №19 по вул. Серафімовича в м. Харкові встановлено, що співвласником [PERSON]: знесено частину огорожі №5 (з шиферу) та улаштовано частину нової огорожі (з плит), знесено частину огорожі №6 (з шиферу) та улаштовано частину нової огорожі (з плит «евро-огорожа»), знесено вбиральню літ. И (матеріал стін - цегла) та побудовано нову вбиральню (матеріал стін - піноблоки). Особисто побудовані споруди до розрахунку поділу не включаються.» Надано додатковий варіант ІІ-а порядку користування домоволодіння №19 по вул. Серафімовича в м. Харкові, відповідно до якого пропонується виділити у користування: Співвласнику [PERSON] 29/100 часток будівель і споруд на суму 51872 грн. (51872/178797*100), з площею 59,0м2. Співвласникам [PERSON] та [PERSON] 54/100 часок будівель і соруд на суму 31469 грн., що на 1079,5 грн. (96273-95193,5) більше чим покладено, з площею 64,9м2, що на 2,4м2 (67,3-64,9) менше чим покладено. Співвласнику [PERSON] 17/100 часток будівель і споруд на суму 31469 грн., що на 1079, 5 грн. (31731,5-30652) менше чим покладено, з площею 24,8м2, що на 2,4м2 (24,8-22,4) більше чим покладено. Після проведення вказаних експертиз до справи була залучена правонаступник відповідача [PERSON] - спадкоємиця [PERSON]. За її клопотанням двічі призначалася судова будівельно-технічна експертиза щодо надання можливих варіантів порядку користування земельною ділянкою між усіма співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Серафімовича № 19 у м. Харкові з урахуванням ідеальної частки [PERSON] у праві спільної власності. Але двічі експертизи були повернуті до суду без виконання, оскільки експертизи не були оплачені [PERSON] Згідно ч. 1\~ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів. Частиною 2\~ статті 11 ЦПК України\~передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно частини 4\~статті 10 ЦПК України\~суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 61 ЦПК України, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 58 ЦПК України, належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Частина 3 ст.358 ЦК України передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. При визначенні можливого варіанту встановлення порядку користування 53/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою м. Харків. вул. Серафімовича,19, суд враховує наступне. Відповідно до Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» п.15. до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та обєкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У звязку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та обєкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку. За змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об?єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об?єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12). З матеріалів справи вбачається, що було отримано рішення райвиконкому від 07.08.2007р. про дозвіл на забудову двоповерхової прибудови розм. 4,0 х 4,0. У вказаному рішенні райвиконкому відсутні посилання на прибудову А1-2, вказана житлова прибудова в експлуатацію не приймалася, на праві власності зареєстрована не була (на той час це повинно було бути рішення райвиконкому про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності за власником будинку). Якби право власності на прибудову А 1-2 виникло в передбаченому законом порядку, то ідеальні частки між співвласниками були б перерозподілені. Але, згідно висновку експерта при вивченні правовстановлюючих документів ідеальні частки співвласників не перерозподілялися, оскільки право власності на прибудову А1-2 в передбаченому законом порядку не було зареєстровано. За таких обставин, запропоновані варіанти користування частинами зазначеного житлового будинку із врахуванням прибудови А1-2 не можуть бути прийняті судом, оскільки відсутні належні та допустимі докази узаконенням прибудови А1-2, відсутні докази введення в експлуатацію прибудови А1-2, відсутні докази виникнення права власності на вказану прибудову, в опис обєкту узаконених будівель вказана прибудова не входить, про що також було зазначено експертом при проведенні експертизи. З матеріалів справи, а саме з технічних паспортів та висновку експерта убачається, що прибудова А1-2 складається з приміщень 4-5, 4-6, 4-7, та будівництво завершено у 2009 році. В матеріалах справи також міститься лист БТІ від 15.06.2015р., який підтверджує, що на будування двоповерхової прибудови був наданий лише дозвіл, на її оформлення дозвіл не надавався. Також в листі підтверджений факт, що прибудова А1-2 була побудована у 2009 році. Таким чином, прибудова А1-2 є незакінченим будівництвом, оскільки не була введена в експлуатацію і не була зареєстрована в передбаченому ст.ст. 182,331 ЦК України порядку, а тому не може враховуватися при визначенні порядку користування будинком. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку щодо встановлення наданого експертом варіанту ІІ порядку користування будинком без урахування прибудови А1-2 з найбільшою ізоляцією. Позивачами за первісним позовом були надані всі необхідні узгодження згідно ІІ варіанту. Що стосується позовних вимог щодо визначення між співвласниками порядку користування земельною ділянкою за адресою м. Харків, вул. Серафімовича, 19, то суд зазначає наступне. Згідно ч.ч. 2, 3\~ст. 158 ЗК України\~виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спору щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом. Судом встановлено, що позивачі та відповідачі є землекористувачами вказаної земельної ділянки на якій розташований житловий будинок з надвірними будівлями. Майже кожен із співвласників отримав частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою м. Харків, вул. Серафімовича, 19, в порядку спадкування. Згідно\~ст. 125 Земельного кодексу\~право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі, одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом Ст. 1225 ЦК України визначає особливості спадкування прав на земельну ділянку. Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. \~ Будь-яких правовстановлюючих документів щодо прав користування\~\~земельною ділянкою з визначенням меж такої ділянки в натурі (на місцевості) жодною із сторін не представлено. За таких обставин суд приходить до висновку що на даний час можливо лише залишити земельну ділянку у спільному користуванні співвласників. Встановлення порядку користування земельною ділянкою або її поділ буде можливим лише після проведення поділу в натурі та отримання відповідних документів.

Outcome: partial