Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] 16.08.2016 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27 квітня 2012 року в с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області у віці 79 років помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина, що складається з домоволодіння № 33 по вулиці Харківській в с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області, яке належить померлому на праві приватної власності, що розташований на приватизованій земельній ділянці. Вона являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим Вищевеселівською сільською радою Великописарівського району 16.02.2007, реєстровий номер 4, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину прийняла шляхом подачі заяви до нотаріуса на підставі рішення Великописарівського районного суду Сумської області від 24.06.2016 про визначення їй додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та реєстрації спадкової справи. Але оформити спадщину в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений оригінал правоустановчого документу на домоволодіння. На даний час спадщина ніким юридично не оформлена, відумерлою не визнавалася. Нотаріус відмовив їй в письмовій формі у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правоустановчого документу на спадкове майно. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без його участі /а.с.51/. Суд з урахуванням думки позивача вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 27 квітня 2012 року в с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області у віці 79 років, що підтверджено свідоцтвом про його смерть /а.с.7/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з жилого будинку з надвірними будівлями за № 33 по вул. Харківській в с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області, що належить померлому на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 12.08.1996, виданого виконавчим комітетом Вищевеселівської сільської ради Великописарівської районної ради, зареєстрованого Охтирським міжрайонним бюро технічної інвентарізації» 13.08.1996 року, реєстровий № 150, вартість будівель становить 48\~076 гривень /а.с.10-17/ . Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 053279 земельна ділянка площею 0,073 га по вулиці Харківській № 33 в с. Вищевеселе Великописарівського району Сумської області належить [PERSON] /а.с.51-55/. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Вищевеселівською сільською радою Великописарівського району Сумської області 16.07.2007, реєстровий номер 4, який не змінювався та не відмінявся /а.с.8-9, 20/. Позивачка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріуса 05.07.2016, в результаті чого зареєстрована спадкова справа /а.с.18-19, 32-46/. Приватний нотаріус [PERSON] відмовила у письмовій формі позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність оригіналу правоустановчого документу на домоволодіння /а.с. 21/. Відповідно до довідки Вищевеселівської сільської ради померлий [PERSON] був постійним мешканцем с. Вищевеселе Великописарівського району, вул. Харківська, № 33, на момент смерті був зареєстрований один, заповіт, посвідчений Вищевеселівською сільською радою за № 4 від 16.02.2007 не відмінявся та не змінювався /а.с.22/. Оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно втрачений, про що зроблено відповідне оголошення у місцевій газеті /а.с.23/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого 27.04.2012 року, позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, але спадщина у нотаріальному порядку на домоволодіння не оформлена в звязку з тим, що втрачений оригінал правоустановчого документу. Визнати за нею право власності на спадкове майно можливо лише у судовому порядку.

Outcome: approved