Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 30 грудня 2000 року. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. З січня 2015 року спільне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем припинено та рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2015 року шлюб між ними розірвано. На даний час [PERSON] допомогу на утримання дітей надає лише епізодично (і не грошима, а продуктами харчування), участі в їх утриманні не приймає, станом здоров'я та потребами не цікавиться. Зі слів відповідача, їй стало відомо, що він працює у ТОВ «Капітал Авто», офіційно отримує мінімальну заробітну плату, але має додаткові джерела доходів. Останнім часом у відповідача в користуванні з'явився автомобіль Ланос, який був придбаний до розірвання їх шлюбу, але право власності на нього відповідачем оформлено не на його ім'я. На теперішній час її заробітної плати не вистачає навіть для задоволення мінімальних потреб дітей. Дочки часто хворіють, дочка [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом - хронічний тонзиліт, порушення осанки, інші хвороби, та протягом 2014 року перенесла різні захворювання. Дочка [PERSON] оформлена до дитячого закладу №208, але регулярно відвідувати його не може через постійні хвороби. в тому числі їй діагностовано хронічне рецидивуюче протікання хвороби вірусу Епштейна-Барра, що потребує здачі платних аналізів кожні півроку та коштовного лікування. Крім того, дитина проходить курс підготовки до вступу у школу з репетитором (двічі на тиждень по 50 гривень за одне зайняття), відвідує платний гурток східних танців, оплата за який становить 180 гривень на місяць, що разом з придбанням необхідних шкільних речей є непосильним для її бюджету. Відповідач має можливість надавати допомогу на утримання їх дітей, але цього не робить в достатньому розмірі, в зв'язку з чим вона вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] та неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог надала суду пояснення аналогічні тим, що викладені нею в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги на початку судового розгляду не визнав, в подальшому визнав частково та суду пояснив, що він не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітніх дітей, але в меншому розмірі, чим просить позивачка, оскільки він на теперішній час не працює та знаходиться на утриманні своєї співмешканки. Коли у нього з'являється можливість, він надає своїм дітям допомогу, оскільки любить їх. Разом з тим, на даний час він знаходиться в активному пошуку роботи, але на обліку в центрі зайнятості не перебуває. Інших утриманців він не має, аліменти нікому не сплачує та має задовільний стан здоров'я. Суд, заслухавши пояснення сторін, та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З наданого суду свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30грудня 2000 року, актовий запис № 659. Згідно свідоцтвам про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] встановлено, що сторони мають 2-х неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON] [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження обох дітей зазначений відповідач/а.с.3,4/. У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже положеннями даної норми передбачений обов'язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ч.2 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно довідок наданих позивачкою [PERSON] вона працює в ДП «Супутник-Дніпро» ПП МТК «Супутник-Лайн» та її доход за основним місцем роботи за період з 01.10.2014р. по 31.03.2015р. склав 7950,00грн., та за сумісництвом за період з 01.01.2015р. по 31.03.2015р. доход склав 736,92грн./а.с.5,6/ Як встановлено в судовому засіданні, відповідач аліменти більш нікому не сплачує, інших утриманців немає та стан його здоров'я є задовільним. З трудової книжки [NUMBER], заповненої на ім'я відповідача [PERSON] вбачається, що він на теперішній час не працює, з останнього місця роботи звільнився 30.01.2015 року за згодою сторін. Відповідно до довідки № 2314 від 09.06.2015 року, виданої Запорізьким міським центром зайнятості, відповідач [PERSON] на обліку не перебуває та допомогу по безробіттю не отримує. Згідно ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] офіційно не працевлаштований та не має доходів, що було підтверджено в судовому засіданні. Таким чином, за наявності таких обставин, суд вважає за можливе визначити аліменти у твердій грошовій сумі, як просить позивачка. При визначенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст. 182 СК України враховує його матеріальне становище і стан здоров'я, а також матеріальне становище і стан здоров'я дітей, підтверджений медичними довідками, відсутність у відповідача інших утриманців, а також виходить з того, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме для дітей віком до 6 років встановлений з 1 січня - 1032грн., дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2015 року - 1286грн. і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання 2-х неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі, у розмірі по 550грн. на кожну дитину щомісяця, починаючи стягнення з 22 квітня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття. При цьому суд враховує, що відповідач є молодою особою працездатного віку, а також виходить з того, що відповідно до вимог ст. 180 СК України передбачений саме обов'язок, а не право батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 367 ч.1 п. 1 УПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача також належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 243,60грн..

Outcome: partial