Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

Позивачі, [PERSON], [PERSON], звернулись до суду із позовною заявою, в якій просять суд ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], та [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], право спільної сумісної власності на квартиру №120, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Велика Набережна, будинок 41. Свої вимоги мотивували тим, що [PERSON] та [PERSON] з 05 листопада 1978 року і по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі. З метою одержання житла [PERSON] вступив до членів створеного 17 березня 1988 року Житлово-будівельного кооперативу №73/144 та 15 квітня 1988 року здійснив перший пайовий внесок за придбання квартири в розмірі 3\~250 крб. Рішенням виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області від 30 вересня 1988 року №726 був затверджений акт державної комісії по прийому в експлуатацію 9-поверхового, обємно-блочного, 144-квартирного житлового будинку Житлово-будівельного кооперативу №73/144 по вулиці 50 років СРСР №41 в місті Кременчуці. На підставі рішення загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу №73/144 від 26 жовтня 1988 року, затвердженого рішенням виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області №836 від 30 вересня 1988 року, [PERSON] зі складом сімї з трьох осіб виконкомом Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області 11 листопада 1988 року був виданий ордер на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу №178 серії К на право зайняття квартири №120 в житловому будинку №41 по вулиці 50 років СРСР в місті Кременчуці. Позивачі зазначають, що вартість вказаної квартири була сплачена повністю, останній пайовий внесок був внесений 19 лютого 1992 року в розмірі 5\~662, 80 крб. Розпорядженням виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області від 12 серпня 1997 року №967-Р «Про реєстрацію обєднань співвласників багатоквартирних будинків» було зареєстровано створення мешканцями житлового будинку №41 по вулиці 50 років СРСР в місті Кременчуці Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73, яке стало правонаступником Житлово-будівельного кооперативу №73/144 і на даний час є балансоутримувачем житлового будинку №41 по вулиці Велика Набережна в місті Кременчуці. Позивачі вказують, що повністю сплативши вартість пайових внесків за зазначену вище квартиру, позивач [PERSON] не отримав документа, що посвідчує право власності на цю квартиру, право власності зареєстровано на неї не було. З метою державної реєстрації права власності [PERSON] 23 січня 2017 року звернувся до реєстраційної служби виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, однак рішенням №33597813 від 27 січня 2017 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на підставі відсутності довідки кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. У звязку із викладеними обставинами, а також із тим, що здійснення державної реєстрації права власності у досудовому порядку не видалось можливим, позивачі і вимушені звернутись до суду із позовом про визнання права власності. Позивачі, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду, однак надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та без участі позивачів та зазначив, що наполягає на задоволенні позову, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73, в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи, виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області [PERSON], в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно наданих письмових пояснень, просив розглянути справу без його участі. Згідно зі статтею 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-АМ №398233, виданого Стадницькою сільською Радою народних депутатів Вінницького району , між [PERSON] та [PERSON] 05 листопада 1978 року було укладено шлюб. Рішенням виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області від 30 вересня 1988 року №726 був затверджений акт державної комісії по прийому в експлуатацію 9-поверхового, обємно-блочного, 144-квартирного житлового будинку Житлово-будівельного кооперативу №73/144 по вулиці 50 років СРСР №41 в місті Кременчуці. На підставі рішення загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу від 26 жовтня 1988 року, затвердженого рішенням виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області №836 від 04 листопада 1988 року, [PERSON] як члену Житлово-будівельного кооперативу №73/144 зі складом сімї з трьох осіб виконкомом Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області 11 листопада 1988 року був виданий ордер №178 серії К на жиле приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу на право зайняття жилого приміщення площею 28,51 кв.м в будинку житлово-будівельного кооперативу [ADDRESS]. В подальшому, розпорядженням виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів Полтавської області від 12 серпня 1997 року №967-Р «Про реєстрацію обєднань співвласників багатоквартирних будинків» було зареєстровано створення мешканцями житлового будинку №41 по вулиці 50 років СРСР в місті Кременчуці Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73, яке стало правонаступником Житлово-будівельного кооперативу №73/144. Вказаний вище факт правонаступництва підтверджується також довідкою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73 від 14 лютого 2017 року. В судовому засіданні встановлено, що на даний час Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73 є балансоутримувачем житлового будинку №41 по вулиці Велика Набережна в місті Кременчуці, що підтверджується також довідкою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73 від 14 лютого 2017 року. Як вбачається із довідки Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73 № 315/11 від 09 грудня 2016 року, позивач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] зареєстрований з 16 грудня 1988 року і прописаний по теперішній час, [PERSON] зареєстрована з 16 грудня 1988 року і прописана по теперішній час. Згідно із вказаної вище довідки, перший внесок був виплачений [PERSON] 15 квітня 1988 року в розмірі 3\~250 крб., останній внесок був виплачений [PERSON] 19 лютого 1992 року в розмірі 5\~662,80 крб. Окрім того, факт сплати [PERSON] як члена ОСББ №73 вартості квартири [ADDRESS] в повному обсязі станом на 28 грудня 2016 року підтверджується довідкою Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73 №337/12 від 28 грудня 2016 року. Як вбачається з матеріалів справи, з метою державної реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] 23 січня 2017 року звернувся до реєстраційної служби виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, однак рішенням №33597813 від 27 січня 2017 року позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності на вказану квартиру у звязку із неподанням довідки саме кооперативу, а не ОСББ про членство в кооперативі та внесення таким членом пайового внеску в повному обсязі, а тому дані суперечності унеможливлюють проведення державної реєстрації прав за поданими документами. Згідно довідки КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради № №61/266 від 24 січня 2017 року, станом на 28 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] (колишня назва вулиця 50 річчя СРСР) в місті Кременчуці, не зареєстровано. Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 60 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із частинами 1, 3 статті 15 Закону України «Про власність» №\~697-XII від 07 лютого 1991 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, член житлового-житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває право власності на це майно; громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що сплативши 19 лютого 1992 року останній пайовий внесок [PERSON], будучі членом житлово-будівельного кооперативу №73/144, правонаступником якого є Обєднання співвласників багатоквартирного будинку №73, правомірно набув право власності на квартиру [ADDRESS] ([PERSON]) в місті Кременчуці. Окрім того, згідно зі статтею 16 Закону України «Про власність» №\~697-XII від 07 лютого 1991 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності; здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сімю України. Згідно із частиною 1 статті 22 Кодексу про шлюб та сімю України №\~2006-VII від 20 червня 1969 року, що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в місті Кременчуці належить позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, оскільки нажита подружжям за час перебування у зареєстрованому шлюбі. На підставі викладеного, оскільки в судовому засіданні встановлено факт повної сплати [PERSON] пайових внесків за квартиру у житлово-будівельному кооперативі, що ніким не оспорено, приймаючи до уваги факт, що квартира [ADDRESS] ([PERSON]) в місті Кременчуці була придбана позивачем [PERSON] за час перебування його у шлюбі із [PERSON], що підтверджується матеріалами справи, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог позивачів, у звязку із чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved