Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначається що за життя [PERSON], їхній чоловік і батько, працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку площею 4,405 га (кадастровий номер 7425384500:05:001:0679) згідно Державного акту серії ЯБ № 925589 на території Української сільської ради. 22 липня 2007 року помер [PERSON] Після його смерті залишилось спадкове майно, в тому числі і належна йому земельна ділянка. Позивачі спадщину прийняли своєчасно, так як проживали разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, але не можуть оформити спадщину належним чином, так як у них відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Тому позивачі просять суд визнати за ними право власності на 1/5 частину за кожним земельної ділянки площею 4,405 га (кадастровий номер 7425384500:05:001:0679) згідно Державного акту серії ЯБ № 925589 на території Української сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 22 липня 2007 року. В судове засідання позивачі не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і просять задовольнити. Представник відповідача Української сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 22 липня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 055180 від 24.07.2007 року (а.с.17). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 253876 від 05.04.1994 року [PERSON] народилась 08 березня 1994 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 277492 від 20.11.1995 року [PERSON] народилась 22 вересня 1995 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.12). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 299714 від 30.01.1997 року [PERSON] народився 22 грудня 1996 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.13). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 064107 від 08.07.2003 року [PERSON] народилась 11 червня 2003 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.10). Згідно копії про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 253124 від 05.03.1994 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб 05 березня 1994 року, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.11). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 925589 від 10.04.2006 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,405 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради (а.с.20). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 25 лютого 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 925589 від 10.04.2006 року на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с. 15). Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 29.03.2017 року, вартість земельної ділянки площею 4, 4045 га згідно Державного акту серії ЯБ № 925589 від 10.042006 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Української сільської ради станом на 22.07.2007 року становила 39 660, 75 грн. Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 06.03.2017 року та копією спадкової справи (а.с.32). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом приймається до уваги положення ЦК України щодо спадкування за законом, поскільки у даному випадку відсутній заповіт спадкодавця, та черговості спадкування. Зокрема, положенням ст. 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки. Статтею 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] набув право власності на земельну ділянку, дане право підтверджено належним правовстановлюючим документом, оригінал якого було втрачено з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, і дане майнове право залишається неуспадкованим пятьма спадкоємцями за законом позивачами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті та частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними, тому кожному із спадкоємців належить по 1/5 частині спадкової земельної ділянки. На підставі викладеного,

Outcome: approved