overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

Позивачі звернулися до суду зі своїм вищезгаданим позовом. В позові вказують, що у 2012 році помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у складі частини квартири № 24 в будинку № 27-а, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, по вул. Вороніна. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, так як [PERSON] є його рідним сином, а [PERSON] дружиною, інших спадкоємців першої черги не має. Позивачі прийняли спадщину, так як постійно проживали у вказаній квартирі разом зі спадкодавцем. 18.09.2014 року Пятою держнотконторою було заведено спадкову справу, 17.04.2015 року позивачі подали до нотконтори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - 1/6 частини вказаної квартири за кожним, але при оформленні права на спадщину виявилось, що відсутні правовстановлюючі документи на вказану квартиру. На підставі викладеного позивачі просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання сторони не явилися, поданими до суду заявами сторони просили справу розглядати без їх участі, відповідач не мав заперечень на позов. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 18 червня 2012 року помер [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини квартири № 24 в будинку № 27-а, що знаходиться за адресою м. Запоріжжя, по вул. Вороніна. ТОВ «ЗМБТІ» надало інформацію, згідно якої право власності на вказану квартиру належить [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності відповідно до виданого свідоцтва. Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом, так як [PERSON] є його рідним сином, а [PERSON] дружиною, інших спадкоємців першої черги не встановлено. 17.04.2015 року позивачі подали до нотконтори заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Вище перелічені обставини були підтверджені: свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження, технічним паспортом, свідоцтвом про право власності, письмовими поясненнями позивачів, яким у суду немає підстав не довіряти, оскільки вони узгоджуються із вище переліченими доказами. На підставі викладеного, суд доходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду зі своїми вищезгаданими позовами. В позовах вказують, що 24.12.2003 року між [PERSON] та [PERSON] - сином позивача [PERSON] та батька позивача [PERSON] - був укладений договір довічного утримання. Відповідно до вказаного договору [PERSON] передала у власність [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS], у свою чергу [PERSON] зобовязався довічно утримувати [PERSON], забезпечувати її харчуванням, одягом, доглядом, необхідною допомогою у розмірі 150 грн. на місяць. 03.02.2004 року [PERSON] зареєстрував зазначений договір у ЗМБТІ і отримав право власності на неї. На протязі 10 років [PERSON] належно виконував покладені на нього умови договору. 21.04.2016 року [PERSON] помер. Після його смерті позивачі по справі є спадкоємцями 1 черги. У встановлений законом строк позивачі подали заяви про прийняття спадщини до нотконтори. На підставі викладеного позивачі просять суд визнати за кожним право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судове засідання сторони не явилися, при цьому обидва позивачі звернулися до суду із заявами про слухання справи без їх участі. В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлені позови підлягають задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 21.04.2014 року помер [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала йому на підставі договору довічного утримання від 24.12.2003 року. Після смерті спадкодавця у встановлений Законом строк шляхом звернення із відповідними заявами до нотаріуса спадщину прийняли позивачі мати та донька [PERSON] Інших спадкоємців, що прийняли спадщину, судом не встановлено. Вказане достовірно підтверджено матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті спадкодавця та відповідними свідоцтвами, в тому числі і про кровне споріднення позивачів із спадкодавцем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з наведеним позовом до [PERSON]. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з мотивів зазначених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, не заперечила щодо задоволення позову, наслідки визнання позову їй відомі. Відповідно до ст. 174 ЦПК, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України які надані в п. 11 Постанови Пленуму № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідачка в судовому засіданні вимоги позову визнала повністю. Право відповідача на визнання позову повністю або частково є виявом принципів диспозитивності і змагальності. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, тобто коли ці підстави встановлені зібраними у справі доказами, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону (наприклад, відповідач визнає безпідставний позов) або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (наприклад, малолітніх або недієздатних), суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Зібрані по справі докази, зокрема копія заповіту, копія свідоцтва про смерть, лист державного нотаріуса від 13.03.2014 року, копія державного акту на право власності на земельну ділянку підтверджують обґрунтованість позову та законність підстав позову. Визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів. На підставі вищенаведеного, відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 174 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з названою позовною заявою, в якій вказали, що 30 січня 2006 року померла [PERSON], що підтверджуються Свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 032222 від 31.01.2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, до якої входить земельна ділянка площею 4,461 га, що передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ №074319. Позивачі не можуть прийняти спадщину у нотаріуса, оскільки втрачено оригінал правовстановлюючого документу, а саме Державний акт на право приватної власності за земельну ділянку серії І-ОК № 074319 від 27 лютого 2002 року, тому просять суд визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 4,461 га. У судове засідання позивачі не зявилася, в позовній заяві просили справу розглядати без їх участі, відповідачі на виклик не зявилася, подали до суду заяви, в яких позовні вимоги визнали повністю, просять справу розглядати без їх участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2006 року померла [PERSON], що підтверджуються Свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 032222 від 31.01.2006 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, що складається з земельної ділянки площею 4,461 га, що передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Рубченківської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-КВ № 074319 від 27 лютого 2002 року, копія якого міститься в матеріалах справи. Позивачі не можуть оформити спадщину в нотаріуса, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документа, а саме, Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 074319 від 27 лютого 2002 року, що підтверджується оголошенням у районній газеті «Голос Володарщини», копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підстав, із збереженням її цільового призначення. За ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Таким чином, позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], яка померла 30 січня 2006 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з названою позовною заявою, в якій вказали, що [INFO] року померла їх баба [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть від 02 лютого 1996 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 10.07.2015 року. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: -земельної частки (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Матвіїської сільської ради, Володарського району Київської області та належала померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27 вересня 2001 року. Вони не могли оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачено оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27 вересня 2001 року, тому просили суд визнати за ними право власності на земельну частку (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Матвіїської сільської ради Володарського району Київської області. Позивачі в судове засідання не з'явились, просили справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. У судове засідання представник відповідача не з'явивсь, подав заяву до суду, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року померла - [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть від 02 лютого 1996 року, повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 10.07.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складається з: -земельної частки (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Матвіїської сільської ради, Володарського району Київської області та належала [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27 вересня 2001 року. Відповідно до ст. 1264 ЦК України [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями п'ятої черги за законом після смерті [PERSON]. Позивачі не можуть оформити спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 27 вересня 2001 року, що підтверджено повідомленням у пресі . Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підстав, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з названою позовною заявою, в якій вказали, що [INFO] року померла їх мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 травня 2005 року. Після її смерті відкрилася спадщина, що складається з: - земельної ділянки площею 2,091 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05 серпня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №165, вартістю 69050,28 грн. Вони не можуть прийняти спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05 серпня 2003 року, тому просили суд визнати за ними право власності на земельну ділянку площею 2,091га. Представник позивачів, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, подав заяву до суду, в якій позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивачів - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12 травня 2005 року. Після смерті [PERSON], відкрилася спадщина, що складається з: - земельної ділянки площею 2,091 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Ожегівської сільської ради Володарського району Київської області, що належала померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05 серпня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №165, вартістю 69050,28 грн. Даний факт також підтверджується інформацією № 29-1019-0.4-216/2-15 від 24.02.2015 року, наданою Відділом Держземагенства у Володарському районі Київської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері. Інших спадкоємців, які претендували б на спадщину, немає. Позивачі не можуть прийняти спадщину у нотаріуса, оскільки втрачений оригінал Державного акта на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 05 серпня 2003 року, про що свідчить оголошення в пресі, та відмова нотаріуса. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підстав, із збереженням її цільового призначення. За ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій вказали, що [INFO] помер [PERSON], а [INFO] померла [PERSON], які доводилися позивачам дідом та бабусею. Після їх смерті залишилася спадщина. [PERSON] помер [INFO], а його брат [PERSON] помер [INFO], які доводилися синами [PERSON] Таким чином, позивачі є онуками та мають право на спадщину. Позивачі своєчасно не звернулися з заявами про прийняття спадщини, оскільки вважали, що оскільки прийняли спадщину фактично, то цього буде достатньо для її оформлення. Але нотаріусом було відмовлено позивачам, оскільки вони пропустили 6-ти місячний строк, а тому поповичі звертаються до суду з позовом до відповідача та просять продовжити їм строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представники позивачів надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримали (а.с. 25-30 ). Відповідач в судове засідання представника не надіслав, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує (а.с. 24). Суд, дослідивши матеріали, справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ([PERSON].), [PERSON], [PERSON] є дітьми [PERSON] (а.с. 5-13). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15). [PERSON] померла [INFO] (а.с. 16). Позивачі пропустили 6-ти місячний строк для прийняття спадщини (а.с. 17). Після смерті [PERSON] та [PERSON] залишилася спадщина у вигляді житлового будинку (а.с. 19). Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З вищевикладеного суд вбачає, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], пропустили строк з поважної причини, відповідач не заперечує проти позову, а тому суд приходить до висновку про необхідність визначення [PERSON], [PERSON], [PERSON] додаткового строку в розмірі 3-х місяців для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Свій позов мотивують тим, що вони є власниками зазначеного будинку, а відповідачка по справі, яка не доводиться їм ні родичем, ні близькою людиною, була зареєстрована за вказаною адресою ще колишнім власником будинку. Відповідачка тільки значиться зареєстрованою у будинку [ADDRESS] , оскільки ніколи там не мешкала. Реєстрація відповідачки обмежує право користування позивачів зазначеним житлом, зокрема, вони не мають можливості оформити пільги по сплаті житлово-комунальних послуг, тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивачі в судове засідання не з`явилися, від них надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності. На задоволенні позову наполягають. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомої суду причини, про час, день та місце слухання справи була повідомлена належним чином. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки та зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України.\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.12.2020, посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Тимченко М.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 3961, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.9-12/. Згідно відомостей відділу реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання та ведення реєстру громадян виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області № 690 від 02.02.2021 [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] /а.с.17/. Відповідно довідки голови квартального комітету № 105 від 28.12.2020 за адресою: [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , ніколи не мешкала /а.с.14/. Отже, судом встановлено, що відповідачка у вказаному будинку фактично не проживає, в ньому не з`являлася, вселятись не намагалася, претензій не пред`являла. В силу того, що відповідачка прописана в будинку, але в ньому не проживає, позивачі не можуть в повній мірі володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном. Відповідно до ч. 1\~ст. 71 ЖК України\~при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно\~ст. 72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, відповідачка без поважних причин не проживає в будинку більш, ніж шість місяців, та може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved