Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - Тернівський МС ГУДМС України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням. Свою позовну вимогу мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло йому належить квартира [ADDRESS]. Зазначена квартира була приватизована ним. Відповідачі не є власником зазначеної квартири, але в ній зареєстроване їх постійне місце проживання. Вони не мешкає за адресою реєстрації, але знятися з реєстраційного обліку місця проживання з квартири [ADDRESS] добровільно не бажають, що порушує його право власності, оскільки він не може в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своєю квартирою на свій розсуд, несе додаткові витрати, пов'язані зі сплатою комунальних послуг, які нараховуються за кількістю прописаних осіб. В зв'язку з чим просить суд усунути перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS], шляхом зняття їх з реєстраційного обліку. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Проти винесення рішення в заочному порядку не заперечує, судові витрати просить залишити за позивачами. Також просить розглядати справу за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про слухання справи були повідомлені належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Третя особа - Тернівський МС ГУДМС України в Дніпропетровській області, в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справа повідомлена належними чином, тому суду вважає за необхідне розглянути справу за її відсутності. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.07.1993 р. [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS] Згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 06.03.2013 р., шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. Згідно виписки із фінансово-облікового рахунку в квартирі [ADDRESS] з 16.04.1979 р. зареєстрований [PERSON], з 14.08.1995 р. - [PERSON], з 14.08.1995 р. - [PERSON], з 31.05.2012 р. - [PERSON] Відповідно до акту ЖРЕК-3 від 18.02.2014 р., складеного комісією в складі начальника ЖРЕУ №8 Галкіної Є.В., та сусідів [PERSON], [PERSON], відповідачі невістка [PERSON], онучка [PERSON] зареєстровані, але не мешкають в [ADDRESS] з січня 2013 року. Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно до ст. 156 ч. 1 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст 405 ч. 2 Цивільного Кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч.1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідачі не проживають в житловому приміщенні строком понад один рік, тому суд з урахуванням вимог ст. ст. 64, 156 ЖК України, ч.2 ст. 405 ЦК України, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у праві користування житловим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: partial