Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із позовом до відповідача. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 19.08.2014 р. позивачем № 2 [PERSON] було укладено договір підряду із відповідачем [PERSON], згідно якого позивач № 2 є виконавцем, а відповідач [PERSON] - замовником послуг. Предметом вищевказаного договору підряду було будівництво дому, гаражу та підпірної стіни за адресою: [ADDRESS], а вартість виконання робіт згідно договору підряду від 19.08.2014 р. становила 1417000 грн. Як вказують позивачі, заїзд на об'єкт будівництва та початок робіт відбувся 22.07.2014 р., тобто ще до укладення договору підряду. Порядок здійснення будівельних робіт складався наступним чином: з 22.07. по 15.09.2014 р. відбулось будівництво фундаменту будинку, в осях 3-6/Г-Ж, з 16.09. по 08.10. - будівництво інженерного захисту, з 09.10. жовтня по 31.10. - будівництво фундаменту в осях 1-4/А-Е, з 01.11. по 24.11. - будівництво інженерних комунікацій, з 25.11. по 30.12. - будівництво підпірної стіни. Після початку будівництва була виявлена помилка в улаштуванні підготовчих робіт, допущена попередніми працівниками. Ця помилка полягала в тому, що розкопка ґрунту була здійснена більше за зазначений об'єм. Також, попередніми працівниками, в процесі розкопки, були виявлені ґрунтові води, що призвело до значного їх підвищення та ускладнення процесу будівництва. Як вказує позивач № 2, він попередив замовника - відповідача [PERSON] про наявність вищевказаних обставин та про загрозу впливу цих обставин на якість робіт. Після попередження замовник спочатку погодився на збільшення об'єму будівельних робіт, а потім відмовився сприяти у виконанні робіт. В листопаді замовник - відповідач [PERSON] вирішив припинити співпрацю із позивачем № 1 та запропонував виконати договір підряду від 19.08.2014 р. позивачу № 1 - [PERSON] Після цього було зроблено зміни в проекті будівництва, а саме - був збільшений об'єм робіт та прийняте рішення про додаткову закупівлю матеріалів. Однак, замовник знову відмовився оплачувати додаткову закупівлю матеріалів. Відсутність матеріалів змусила припинити будівельні роботи в порядку ст. 851 ЦК України, що в свою чергу призвело до аварійного зсуву ґрунту. Після цього замовник повністю відмовився проводити розрахунок за фактично виконані роботи. Як вказано у позові, після того, як замовник - відповідач [PERSON] відмовився розрахуватися за фактично виконану роботу, (на думку позивачів) він незаконно привласнив собі належну позивачу № 2 та позивачу № 1 [PERSON] будівельну побутівку. На прохання добровільно повернути зазначене майно відповідач [PERSON] відповів відмовою. У лютому 2015 р., позивач № 2 [PERSON] звернувся із заявою до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, але відповідь на зазначену заяву так і не отримав. У відповідності до п. 2.1 договору від 19.08.2014 р., позивач № 2 [PERSON] зобов'язався виконати роботи: будівництво дому, будівництво гаражу, будівництво підпірних стін. А відповідно до п. 2.2 договору перелік видів робіт та їх вартість визначена в додатку № 1 до договору. Згідно додатку, попередня вартість робіт становить 404786 грн., однак, відповідно до п. 5.2 договору загальна вартість робіт за договором становить 1417000 грн. Як вказують позивачі, отримуючи гроші від замовника, останні закуповували будівельні і затратні матеріали. Зі слів позивачів ними було витрачено 376157,47 грн., із них 243213,39 грн. підтверджено рахунками-фактурами і 132944,08 грн. - квитанціями. Із доданого розрахунку коштів за виконані роботи, вартість становить 285513 грн., тобто загальна сума витрат здійснених підрядчиком - відповідачем становить 700670,47 грн., а свою чергу відповідач позивачі, відповідно до розписок, сплатив на виконання умов договору лише 440646 грн. На думку позивачів, різниця між затраченими та отриманими коштами становить 221024,47 грн. Крім того позивачі вказують, що [PERSON] не повертає їм будівельну побутівку, а вартість її оренди складає 3000 грн. на місяць, то з лютого 2015 р. до березня 2015 р. (за 13 місяців) позивач заборгував позивачам ще 39000 грн. за оренду побутівки. Тому позивачі вважають, що мають право на стягнення із відповідача на свою користь плату за виконану частину роботи по договору підряду від 19.08.2014 р. в розмірі 221024,47 грн., витребування з незаконного володіння [PERSON] будівельної побутівки, яка належить позивачам та стягнення збитків завданих незаконним користуванням будівельним модулем - побутівкою в розмірі 39000 грн. У судовому засіданні представник позивачів збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути із відповідача плату за виконану роботу по договору підряду від 19.08.2014 р. в розмірі 251024,47 грн. та стягнути збитки завдані незаконним користуванням будівельним модулем - побутівкою в розмірі 30000 грн. Також позивач № 1 [PERSON] підтримав даний позов у повному об'ємі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Як з'ясовано судом, дійсно 19.08.2014 р. позивачем № 2 [PERSON] було укладено договір підряду із відповідачем [PERSON], згідно якого позивач № 2 є виконавцем, а відповідач [PERSON] - замовником послуг. Предметом вищевказаного договору підряду було будівництво дому, гаражу та підпірної стіни за адресою: [ADDRESS], а вартість виконання робіт згідно договору підряду від 19.08.2014 р. становила 1417000 грн. Заїзд на об'єкт будівництва та початок робіт відбувся 22.07.2014 р. У відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. При цьому порядок здійснення будівельних робіт складався наступним чином: з 22.07. по 15.09.2014 р. відбулось будівництво фундаменту будинку, в осях 3-6/Г-Ж, з 16.09. по 08.10. - будівництво інженерного захисту, з 09.10. жовтня по 31.10. - будівництво фундаменту в осях 1-4/А-Е, з 01.11. по 24.11. - будівництво інженерних комунікацій, з 25.11. по 30.12. - будівництво підпірної стіни. Згідно до ч. 1 ст. 848 ЦК України, якщо замовник не зважаючи на своєчасне попередження з боку підрядника, у відповідний строк не замінить недоброякісний, або непридатний матеріал, не замінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору підряду та право на відшкодування збитків. Згідно ч.3 ст. 877 ЦК України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов'язаний повідомити про це замовника. Як з'ясував суд, у відповідності до п. 2.1 договору від 19.08.2014 р., позивач № 2 [PERSON] зобов'язався виконати роботи: будівництво дому, будівництво гаражу, будівництво підпірних стін. А відповідно до п. 2.2 договору перелік видів робіт та їх вартість визначена в додатку № 1 до договору. Згідно додатку, попередня вартість робіт становить 404786 грн., однак, відповідно до п. 5.2 договору загальна вартість робіт за договором становить 1417000 грн. При цьому, як вбачається із пояснень та матеріалів справи, отримуючи гроші від замовника, останні закуповували будівельні і затратні матеріали на суму 376157,47 грн., із них 243213,39 грн. підтверджено рахунками-фактурами і 132944,08 грн. - квитанціями. Як вбачається з пояснень позивача № 1, після початку будівництва була виявлена помилка в улаштуванні підготовчих робіт, допущена попередніми працівниками. Ця помилка полягала в тому, що розкопка ґрунту була здійснена більше за зазначений об'єм. Також, попередніми працівниками, в процесі розкопки, були виявлені ґрунтові води, що призвело до значного їх підвищення та ускладнення процесу будівництва. При цьому позивач № 2 попередив замовника - відповідача [PERSON] про наявність вищевказаних обставин та про загрозу впливу цих обставин на якість робіт. Після попередження замовник спочатку погодився на збільшення об'єму будівельних робіт, а потім відмовився сприяти у виконанні робіт. Але в листопаді замовник - відповідач [PERSON] вирішив припинити співпрацю із позивачем № 1 та запропонував виконати договір підряду від 19.08.2014 р. позивачу № 1 - [PERSON] Як з'ясовано судом, після цього було зроблено зміни в проекті будівництва, а саме - був збільшений об'єм робіт та прийняте рішення про додаткову закупівлю матеріалів. Однак, замовник знову відмовився оплачувати додаткову закупівлю матеріалів. Відсутність матеріалів змусила припинити будівельні роботи в порядку ст. 851 ЦК України, що в свою чергу призвело до аварійного зсуву ґрунту. Після цього замовник повністю відмовився проводити розрахунок за фактично виконані роботи. У подальшому замовник - відповідач [PERSON] відмовився розрахуватися за фактично виконану роботу, та залишив у себе на території будівельний модуль - побутівку. На прохання добровільно повернути зазначене майно відповідач [PERSON] відповів відмовою. У лютому 2015 р., позивач № 2 [PERSON] звернувся із заявою до Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві, але відповідь на зазначену заяву так і не отримав. У разі неодержання від замовника в розумний строк відповіді на своє повідомлення підрядник зобов'язаний зупинити відповідні роботи з віднесенням збитків, завданих цим зупиненням, на замовника. Згідно з ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право в будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки завдані розірвання договору. Також ч. 3 ст. 879 Ц України визначає, що у разі неможливості використання матеріалу (деталей, конструкцій) або устаткування, наданого замовником, без погіршення якості виконуваних робіт підрядник має право відмовитися від договору та вимагати від замовника сплатити ціни робіт пропорційно їх виконаній частині, а також відшкодування збитків, не покритих цією сумою. Як вбачається із змісту ч. 1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором. Таким чином суд приходить до висновку щодо підтвердження позовних вимог позивачів із стягнення із відповідача на свою користь плату за виконану роботу по договору підряду від 19.08.2014 р. в розмірі 251024,47 грн. Як вбачається з роз'яснень Верховний Суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у листі «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» від 28.01.2013 р. до речових способів захисту права власності належать позови про витребування майна з чужого незаконного володіння, позови про захист права власності від порушень не пов'язаних із позбавленням володіння права власності. Тому вирішуючи питання щодо позовної вимоги по повернення позивачам будівельного модулю - побутівки, то суд на підставі договору дарування, позивач № 2 [PERSON] вважає, що вимога у сумі 30000 грн. підлягає задоволенню частково у сумі 19000 грн., тобто сумі за яку сплачено самим позивачем № 2. На підставі ст.. 88 ЦПК України судовий збір у сумі 3028 грн. підлягає стягненню з відповідача, із до стягненням із позивачів на користь держави 2510, 24 грн. із врахуванням сплаченої суми. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial