Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивачка 28.07.2016 звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, так як подружні стосунки з відповідачем припинено. Вона потребує матеріальної допомоги на її утримання від відповідача до досягнення сином трирічного віку, однак добровільно питання між нею та відповідачем не вирішено. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеному у позові, доповнивши, що подружні стосунки з відповідачем припинено з травня 2016 року, з цього часу відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надавав, хоча працює та має змогу надавати їй утримання. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що не розуміє чому він повинен утримувати позивачку. Подружні стосунки дійсно припинено з травня 2016 року. З того часу він добровільно кошти на утримання дружини не давав. Сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісяця за рішенням суду. Має можливість надавати утримання, так працює та його заробітна плата в середньому складає 3200 грн. на місяць, інших утриманців не має, на диспансерному обліку у лікувальних установах не перебуває. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 серпня 2014 року Карлівським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №107, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком вказаний відповідач (а.с.4). Дитина перебуває на утриманні матері та проживає разом з нею, що підтверджується довідкою (а.с.5). Сторони проживають окремо, відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, що визнано сторонами. Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 84 СК Українидружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~ батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідач має можливість надавати позивачці матеріальну допомогу, оскільки працює та, як визнано сторонами, має постійних дохід в середньому в сумі 3200 грн. на місяць. Таким чином, наявні підстави для стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Разом з тим, враховуючи, що за рішенням Карлівського районного суду від 30.06.2016 з відповідача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частки всіх видів його доходів щомісячно, з урахуванням матеріального стану відповідача, суд вважає обґрунтованим розмір аліментів на утримання позивачки у 1/6 частці всіх видів доходів відповідача щомісячно. Відповідно до ст. 79 ч. 1 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Цей позов подано до суду 28.07.2016 року. Внаслідок автоматизованого розподілу справу передано судді Жмурку П.Я., яким 15.08.2016 відкрито провадження у справі. У звязку зі звільненням головуючого судді у відставку проведено повторний автоматизований розподіл справи 23.09.2016, однак через відсутність у суді суддів, які мають повноваження на здійснення судочинства, складено протокол щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи. Указом Президента України № 212/2017 від 07.08.2017 року «Про призначення та тимчасове переведення суддів» суддю Попаснянського районного суду Луганської області Лизенко І.В. переведено шляхом відрядження строком до шести місяців на роботу на посаді судді Карлівського районного суду Полтавської області. За розпорядженням керівника апарату суду від 16.08.2017 року було призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи. У відповідності до вимог ст. 11-1 ЦПК України АСДС суду для розгляду означеної справи визначено суддю Лизенко І. В., якою справу прийнято до провадження. Таким чином, позовна заява не розглянута до цього часу з обєктивних причин. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки рішення постановлено на користь позивачки, яку звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. На підставі викладеного, ст. ст. 79, 80, 84 СК України,

Outcome: partial