Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом після [PERSON] право власності в рівних частках на земельну ділянку (пай), площею 2,4683 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що після смерті їх батька/чоловіка вони звернулися до нотаріальної контори для оформлення спадщини померлого. Однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку (пай), оскільки ними не пред'явлено правовстановлюючий документ на дане нерухоме мацно на ім'я спадковадця. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у заяві. Відповідачі у своїх заявах просили розглянути справу у відсутності їх представників та не заперечили щодо задоволення позову. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 14 липня 2011 року (а.с. 15). Спадкоємцями померлого є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON], про що свідчать свідоцтво про укладення шлюбу [NUMBER] від 12.07.1980 року, свідоцтво про народження [NUMBER] від 11.02.1992 року та свідоцтво про шлюб [NUMBER] від 15.11.2013 року (а.с. 10, 13, 14). З копії матеріалів спадкової справи № 182/2012 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що його дочка [PERSON] у встановлений законом спосіб відмовилася від прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У встановлений законом строк позивачі звернулися до державної нотаріальної контори з метою прийняття та оформлення спадщини за законом після померлого чоловіка/батька, що також підтверджується матеріалами спадкової справи до майна померлого. Постановою державного нотаріуса Васильківської районної державної нотаріальної контори Київської області Смоліної І.В. від 13.03.2015 року № 421/02-31, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), площею 2,4683 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області, оскльки спадкоємцями не пред'явлений правовстановлючий документ на таке майно, [PERSON] державний акт на землю не отримав і своє право власності на землю не зареєстрував (а.с. 22). Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2009 року, яке набрало законної сили, за [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, площею 2,4683 га, кадастровий номер [NUMBER], для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тростинської сільської ради Васильківського району Київської області, в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла [INFO] (а.с. 19). Тобто, у зв'язку із своєю смертю [PERSON] не встиг належним чином у встановлений законом спосіб оформити належне йому право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування після своєї матері. Норма статті 125 ЗК України у редакції, що була чинною станом на дату смерті спадкодавця передбачала, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Частина перша статті 126 ЗК України визначала, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що право власності на спірну земельну ділянку належало спадкодавцеві померлого [PERSON] - його матері [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого Васильківською районною державною адміністрацією 08.06.2004 року (а.с. 18). Відповідно до частини першої статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України, однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є прийняття спадщини. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частин 1 і 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 1 статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. При цьому суд враховує, що з наведених вище об'єктивних причин спадкодавець позивачів не встиг оформити право власності на спадкові земельну ділянку відповідно до вимог законодавства. Проте, суд вважає, що такі обставини не перешкоджають позивачам, як і не перешкоджали їх спадкодавцю реалізувати своє право на спадкове майно після померлих родичів. Отже, та обставина, що [PERSON] за життя не встиг переоформити (оформити) державний акт на право власності на землю на своє ім'я не є достатньою підставою для відмови у визнанні за позивачами права власності на земельну ділянку, яка залишились після смерті їх чоловіка/батька. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та положення законодавства, яким урегульовано спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що право позивачів щодо спадкування підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в рівних частках. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved