Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку, площею 0,4259 га, розташовану в урочищі «Залучі» [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, з тих підстав, що [PERSON], у відповідності із Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 151352 від 11.11.2009 року належала вищевказана земельна ділянка. 19.07.2010 року [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки заповіт, яким заповіла все належне їй на день смерті майно. Позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON] та бажає оформити право власності на дану земельну ділянку на своє імя. В нотаріальному порядку їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на за заповітом на вказану земельну ділянку, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку втрачено. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила його задовольнити та розгляд справи провести без її участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду письмову заяву щодо відсутності заперечень на позов. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 151352 від 11.11.2009 року, зареєстрованого у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010931101659, належало право власності на земельну ділянку площею 0,4259 га, розташовану в урочищі «Залучі» [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 4). 19.07.2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя [PERSON] заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 12.05.2005 року (а.с. 8). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини після смерті спадкодавця вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, додатковий строк на подання якої було визначено рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 07.04.2011 року (а.с. 26, 27). Відповідно до довідки [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 229 від 23.02.2017 року та виписки з по господарської книги [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 1990 рік [PERSON] до дня смерті проживала одна у господарстві по вул. Котляревського, 7, с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 6, 7). Згідно копії спадкової справи № 169/2011 від 21.06.2011 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області (а.с. 25-37), [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка бажала прийняти та прийняла спадщину, інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] Як вбачається з оголошення в газеті «Злагода» від 25.07.2015 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 151352, який посвідчував право власності на земельну ділянку площею 0,4259 га, розташовану в урочищі «Залучі» [PERSON] сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на імя [PERSON], втрачений (а.с. 12). Державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області [PERSON] позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове майно, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 74/02-31 від 17.02.2017 року (а.с. 11). Вказані обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. За встановлених в судовому засіданні обставин позов слід задоволити. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.ст. 392, 1223, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved