Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

Позивачка 28.05.2014 р. звернулася в суд з позовом до відповідачів про визнання незаконним рішення сесії сільської ради, визнання недійсним Державного акту про право власності на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить будинковолодіння [ADDRESS] Тисменицького району. Рішенням 16 сесії ХХІ- го скликання Пшеничниківської сільської ради народних депутатів від 25.12.1993р. їй передано безоплатно в приватну власність земельні ділянки в с. Пшеничники: присадибну ділянку площею 0,08га, під сінокіс- 0,20га, для ведення селянського господарства- 0,19га, сад- 0,05га. Вказаними земельними ділянками вона користується з 1950р. та є належним землекористувачем. 28.05.2012р. 11сесією 6-го демократичного скликання Пшеничниківської сільської ради прийнято рішення, яким надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності на дані земельні ділянки загальною площею 0,32га, в тому числі для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд. При проведенні обмірів земельних ділянок та співставленні меж із суміжними користувачами виявилось, що фактичний розмір земельної ділянки в с. Пшеничники урочище «Заговда» складає 0,16га замість 0,19га. Як виявилось, суміжний землекористувач по урочищу «Заговда» відповідач [PERSON] самовільно захопив частину її земельної ділянки площею 0,03га, приєднав до своєї та приватизував її без погодження з нею. 30.12.2009р. рішенням 21 сесії 5 демократичного скликання Пшеничниківської сільської ради затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність відповідачу [PERSON] земельну ділянку загальною площею 0,1721га для ведення ОСГ. На підставі даного рішення 14.04.2010р. останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК №964993 площею 0,1721га в урочищі «Заговда» с.Пшеничники Тисменицького району. Рішення про вилучення у неї земельної ділянки не приймалось, [PERSON] самовільно порушив межі та незаконно став власником частини її земельної ділянки, перешкоджає їй у користуванні нею в повному обсязі, та унеможливлює здійснити приватизацію земельної ділянки площею 0,19га. Просила визнати рішення Пшеничниківської сільської ради від 30.12.2009р. 21 сесії п»ятого демократичного скликання «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку» в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку площею 0,1721га для ведення ОСГ та передачі її у власність [PERSON] незаконним, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 1721га для ведення ОСГ в урочищі «Заговда», серії як №964993, виданий 14.04.2010р. на ім»я [PERSON], кадастровий номер 2625884501:01:002:0122, зобов»язати відповідача [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,19га в урочищі «Заговда» с .Пшеничники Тисменицького району, шляхом повернення самовільно захопленої частини земельної ділянки розміром 2.46м з сторони польової дороги та 2,23м з сторони [ADDRESS] як відображено в кадастровому плані земельної ділянки. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що земельною ділянкою, розміром 0, 1721га він користується з 1982р., а з 1950р. користувалися його родичі, ніколи жодних претензій про межу з боку позивачки не було. Лише у 2012р. при проведенні точних обмірів оптичним приладом, позивачка припустила, що він захопив належну їй частину земельної ділянки. Однак жодного самовільного захоплення він не допускав, жодних перешкод у користуванні її земельною ділянкою не чинить. Просив відмовити у позові за недоведеністю позовних вимог та стягнути з позивачки понесені ним судові витрати, зокрема 700грн. витрат на правову допомогу. Представник відповідача- відділу Держземагенства у Тисменицькому районі у судовому засіданні не заперечувала проти позову. Представник відповідача- Пшеничниківської сільської ради у судове засідання не з»явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що оскаржуваним рішенням Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 30 грудня 2009року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, що передається у власність [PERSON], а саме 0,1721га земельної ділянки.(а.с.27). На підставі даного рішення управлінням Держкомзему у Тисменицькому районі [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0, 1721га серії ЯК №964993 в урочищі «Заговда» с. Пшеничники Тисменицького району Івано-Франківської області.(а.с.28). Відповідно до рішення Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району від 25 грудня 1993року позивачці [PERSON] дійсно надано у приватну власність безплатно земельні ділянки, зокрема для ведення селянського господарства 0,19га(а.с.11). Разом з тим, у даному рішенні п.2 зазначено, що у зв»язку з тим, що не має можливості видати державні акти на право приватної власності, а обміри земельних ділянок та вирахування площ було проведено без достатньої точності(відсутність спеціалістів) при видачі державних актів, будуть погоджені границі суміжників, а також можливі незначні зміни загальної площі ділянок. Рішенням Пшеничниківської сільської ради Тисменицького району від 28 травня 2012року позивачці [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо виготовлення документів, що посвідчують право власності на землю на земельну ділянку загальною площею 0,32га. (а.с.12). При проведенні обмірів земельних ділянок та співставленні меж із суміжними користувачами- з правої сторони [PERSON], з лівої сторони [PERSON], встановлено розмір земельної ділянки 0,16га. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як ствердив у судовому засіданні представник позивачки, він не знає чи проводився обмір, наданої його матері [PERSON] земельної ділянки в урочищі «Заговда», також не зміг довести, що [PERSON] було передано саме 0,19га, а не 0,16га. Так само позивачем не надано жодних доказів на підтвердження самовільного захоплення відповідачем [PERSON] 0,03га земельної ділянки, не наведено юридичних підстав для визнання незаконним рішення сільської ради від 30.12.2009р. та державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1721га, виданого [PERSON] Позовні вимоги позивачки, а також пояснення її представника ґрунтуються на припущеннях та власних висновках, що є неприпустимим при вирішенні спору. З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивачки є недоведеними, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з позивача слід стягнути в користь відповідача [PERSON] 700грн. витрат на правову допомогу. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 16, 21 ЦК України, ст.ст. 152,158 ЗК України,

Outcome: approved