Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивачі звернувшись до суду з вищевказаним позовом і посилаючись на порушення своїх спадкових прав, просять у порядку спадкування за законом, визнати за кожним із них окремо право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею: 67,4 кв. м. і жилою площею: 41,67 кв. м.. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтували тим, що вони є єдиними спадкоємцями після смерті своєї матері [PERSON], яка за життя, як член ЖБК, повністю виплати пайовий внесок за вказану квартиру, однак, правовстановлюючого документа на цю квартиру не отримала, у зв'язку з чим, нотаріус відмовляє у видачі документів на спадщину. У судовому засіданні позивачі позов підтримали і просили про його задоволення. Відповідач та третя особа - ГУЮ у м. Києві своїх представників у судове засідання не направили, надіславши письмові пояснення в яких, просили розглянути справу за відсутності своїх представників. Третя особа - ЖБК «Річковик-4» свого представника в судове засідання не направила і доказів про поважність причин не направлення свого представника в судове засідання, суду не надала, хоча про час і місце розгляду справи, дана третя особа, неодноразово повідомлялась належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Суд вважає, що третя особа - ЖБК «Річковик-4», без поважних причин не направила свого представника в судове засідання. Позивачі не заперечувала проти розгляду справи по суті за відсутності представників відповідача і третіх осіб. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169 ЦПК України, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті у відсутність представників відповідача та третіх осіб. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, двох копій свідоцтв про народження позивачів від 20.08.1986 року, їхньою матір'ю є [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, довідки ЖБК «Річковик-4» від 10.07.2012 року, [PERSON], є членом ЖБК «Річковик-4» з 11.06.1993 року і є власником кв. [ADDRESS], загальною площею: 67,4 кв. м. і жилою площею: 41,67 кв. м., оскільки 24.02.1994 року, повністю сплатила суму пайового внеску за вказану квартиру. Як вказують у позові позивачі і ці їхні доводи ніким по справі не спростовувались, вартість даної квартири, становить: 1050000 грн.. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про шлюб від 24.06.2011 року, дошлюбне прізвище позивачки, було - [PERSON]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про смерть від [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії спадкової справи, [PERSON] за життя заповіт не складала. Після смерті матері, позивачі звернулись до шостої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою держаного нотаріуса від 08.07.2013 року, позивачам відмовлено у видачі свідоцтва право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року № 697-ХІІ (який діяв на час повної виплати пайового внеску за спірну квартиру), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім'ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Згідно з п. 4 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після набрання чинності ЦК України від 16.01.2003 року № 435-ІV, продовжувало існувати право власності [PERSON] на кв. [ADDRESS]. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З урахуванням викладеного, суд вважає, що по відношенню до позивачів порушено вищевказані норми права і що в свою чергу, дає правові підстави для висновку про порушення спадкових прав позивачів. Тому, позовні вимоги, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати по справі, позивачі просили покласти на них.

Outcome: approved