Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до [PERSON] відділу Державної виконавчої служби міста [PERSON] територіального управління юстиції у Волинській області про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивують тим, що їм на праві спільної сумісної власності з [PERSON] належить квартира за адресою: м. Луцьк, вул. Дубнівська, 34/14. 21.04.2015 року [PERSON] помер. При зверненні спадкоємців (позивачів) до нотаріальної контори у жовтні 2015 року їм стало відомо, що квартира [ADDRESS] перебуває від арештом. Зазначають, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що арешт на їхню спільну квартиру накладено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження, АА689079 від 23.10.1999 року державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ [PERSON] Боржником за вказаною постановою виступає [PERSON], однак як зазначають, він ніякого відношення до квартири немає. Позивач [PERSON] звернулась із заявою від 29.09.2016 року до відповідача щодо зняття арешту з квартири, оскільки він накладений незаконно на що отримала відповідь, відповідно до якої, за зняттям арешту з майна необхідно звернутись до суду. На підставі наведеного, просять зняти арешт накладений на підставі постанови АА689079 від 23.10.1999 року виданої державним виконавцем Другого відділу ДВС Луцького МУЮ [PERSON] на квартиру на адресою: [ADDRESS], яка відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 04.01.1999 року належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] До початку судового засідання позивачі подали суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовну заяву підтримують повністю. Представник відповідача [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста [PERSON] ГТУЮ в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на житло від 04.01.1999 року, виданого Відділом приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради (а.с. 4). Зі свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 171775 від 22.04.2015 року вбачається, що один із співвласників, а саме [PERSON] помер 22 квітня 2015 року (а.с. 10). В процесі оформлення спадкових прав на частину майна спадкодавця, позивачам стало відомо, що квартира [ADDRESS] перебуває в арешті на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження, АА689079 від 23.10.1999 року державного виконавця Другого ВДВС Луцького МУЮ [PERSON] Боржником за вказаною постановою виступає [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 14.07.2016 року (а.с. 12-13). Однак, з матеріалів справи вбачається, що зазначений з постанові про накладення арешту на нерухоме майно боржник [PERSON], немає жодного відношення до спірної квартири. Позивач [PERSON] 29.09.2016 року звернулася з відповідною заявою про зняття арешту з квартири до [PERSON] ВДВС м. Луцьк ГТУЮ, на яку отримала відповідь від 20.10.2016 року про можливість звернення до суду за захистом свого права (а.с. 14). Крім того, з відповіді державного виконавця Другого ВДВС м. Луцьк, встановлено, що відомості щодо виконавчого провадження на підставі якого було накладено арешт на спірне майно відсутні, у звязку зі знищенням архіву, оскільки згідно п. 9.9.\~Наказу № 2274/5 від 25.12.2008 року «Про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби»\~строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки (а.с. 34).\~ Відповідно до ч. 1, 2, 3\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику т органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Згідно зі\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження), накладеного на майно порушується право приватної власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення.

Outcome: approved