Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Семенівського районного суду Полтавської області з позовом до Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, третя особа - Гадяцька спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів ім.. Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради. Позов мотивують тим, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої зокрема ввійшла земельна ділянка, розміром 3,97га., що розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області та належала померлій на момент смерті на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №319. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, позивачі як діти спадкодавці є спадкоємцями першої черги та мають право на спадщину в рівних частках. На час відкриття спадщини позивачі були неповнолітніми. До спадкоємців першої черги за законом належить також неповнолітня дочка спадкодавиці - [PERSON], [INFO], яка перебуває в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів ім.. Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради, яка є опікуном [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняла, однак щодо її оформлення ні вона, ні її опікун не звертається, а так її частка спадщини залишається відкритою. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у визначений законом спосіб немає. Позивачі до дня смерті матері проживали разом та прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Позивачі звернулися до нотаріуса з метою належного оформлення вказаної земельної ділянки в якості спадкового майна. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку позивачам було відмовлено, в зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (державний акт). Оригінал державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER] позивачами був втрачений. Отримати дублікат вказаного державного акту не є можливим в зв'язку із змінами в законодавстві. Позивачі прохали суд визнати, що їм, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] на праві приватної власності належить по 1/4 частині земельної ділянки розміром 3,97га., що розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказала що є дочкою [PERSON], прохала визнати за нею право власності на 1/4 частину вказаної земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, вказала що є дочкою [PERSON], прохала визнати за нею право власності на 1/4 частину вказаної земельної ділянки. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON], що діє на підставі доручення, позовні вимоги позивачів підтримав в повному обсязі, вказав, що позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] та мають право на 1/4 частину спадкового майна кожний. Прохав визнати за кожним із позивачів право власності на 1/4 частину вказаної земельної ділянки. У судове засідання представник відповідача - Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області не з'явився. До суду направили заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечували, позовні вимоги визнали. В судовому засіданні представник відділу Гадяцької спеціалізованої школи-інтернату І-ІІІ ступенів ім.. Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради - Филь Т. В., що діє на підставі доручення, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом роз'яснено відповідачу наслідки визнання позову згідно ст.174 ЦПК України. Відповідно до п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом, заслухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представника третьої особи, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх в своїй сукупності, встановлено наступні обставини. Судом по справі встановлено, що [INFO] померла мати позивачів - [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої зокрема ввійшла земельна ділянка, розміром 3,97га., що розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області та належала померлій на момент смерті на підставі державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER], зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №319. За життя [PERSON] заповіту складено не було, тому відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, позивачі як діти спадкодавці є спадкоємцями першої черги та мають право на спадщину в рівних частках. На час відкриття спадщини позивачі були неповнолітніми. Встановлено, що спадкоємцями за законом після [PERSON] є: дочка - [PERSON] - [INFO], яка після одруження змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 12.04.13 р.; дочка - [PERSON] - [INFO], яка після одруження змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.06.13 р.; - син - [PERSON] - [INFO]. До спадкоємців першої черги за законом належить також неповнолітня дочка спадкодавиці - [PERSON], [INFO], яка перебуває в Гадяцькій спеціалізованій школі-інтернаті І-ІІІ ступенів ім.. Є.П. Кочергіна Полтавської обласної ради, яка є опікуном [PERSON]. [PERSON] спадщину прийняла, однак щодо її оформлення ні вона, ні її опікун не звертається, а так її частка спадщини залишається відкритою. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у визначений законом спосіб немає. Позивачі до дня смерті матері проживали разом та прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Позивачі звернулися до нотаріуса з метою належного оформлення вказаної земельної ділянки в якості спадкового майна. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку позивачам було відмовлено, в зв'язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку (державний акт). Оригінал державного акту про право приватної власності на землю [NUMBER] позивачами був втрачений. Отримати дублікат вказаного державного акту не є можливим в зв'язку із змінами в законодавстві. На даний час позивачі не можуть здійснити реєстрацію свого права власності на успадковане майно. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2000р. [PERSON] померла [INFO] в с. Новоселиця Семенівського району Полтавської області. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю [NUMBER] [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка площею 3,97га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Товстівської сільської ради Семенівського району Полтавської області. Згідно копії довідки, виданої Товстівською сільською радою вих. №400 від 16.07.2013р., померла [PERSON] до дня смерті проживала разом із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Незаконність набуття права власності судом не встановлена. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судові витрати слід покласти на позивачів згідно заяви.

Outcome: approved