overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 травня 2015 року позов у справі № 320/3419/15-ц було задоволено у повному обсязі, однак, у відповідному рішенні не було зазначено задоволену вимогу позивачки, а саме на який термін потрібно стягнути з відповідача оплату аліментів на утримання доньки Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з тим, що суд ухвалює додаткове рішення з власної ініціативи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Судом встановлено, що в рішенні суду від 13 травня 2015 року позов у справі №320/3419/15-ц було задоволено у повному обсязі, однак, у відповідному рішенні не було зазначено задоволену вимогу позивачки, а саме на який термін потрібно стягнути з відповідача оплату аліментів на утримання доньки. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, письмові докази, вважає, що потрібно доповнити рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області та зазначити задоволену вимогу позивачки про встановлення терміну стягнення аліментів з відповідача, а саме зазначивши «починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 15 квітня 2015 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, тобто до [INFO]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у шлюбі з 08 серпня 2009 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не надає, у звязку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка у судове засідання не зявилась, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити (а.с.8). Відповідач у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає повістю (а.с.9). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 08 серпня 2009 року було укладено шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЖС номер 071156, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №590 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖС номер 187975, видане відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №1385 (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає повному задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем з 03 вересня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. 26 лютого 2015 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між сторонами було розірвано. Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач у матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина [PERSON] не надає, у звязку з чим позивачка вимушена звернутись до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Позивачка у судове засідання не зявилась, проте від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутностю, позов визнає повністю. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивачка перебувала у шлюбі з відповідачем з 03 вересня 2011 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №232729 (а.с.4). 26 лютого 2015 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Дитина проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї від 28 липня 2015 року (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач визнав позов повністю, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає повному задоволенню. Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, до позовної заяви майнового характеру ставка судового збору буде становити 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата визначена у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) гривень 00 копійок, тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою до Мелітопольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Після смерті [INFO] року [PERSON], який був чоловіком [PERSON], була відкрита спадщина: гараж [ADDRESS] Відповідно до заповіту [PERSON] є спадкоємцем цього майна. У строки передбачені законодавством [PERSON] подала заяву на прийняття спадщини. 23 жовтня 2014 року позивачка звернулась до державної нотаріальної контори Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області для оформлення спадщини. Державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на тій підставі, що видати свідоцтво про спадщину неможливо, так як спадкоємець не може надати оригінал правоустановчого документу на гараж. Оригінал правоустановчого документу на гараж, а саме реєстраційне посвідчення №1 від 10 травня 2014 року, [PERSON] не змогла надати державному нотаріусу у зв'язку з його втратою. Спадкоємиця фактично вступила у володіння гаражем, користується ним, доглядає, ремонтує/ У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила задовольнити позов. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, проте від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи, а тому підлягає повному задоволенню з наступних підстав. 05 вересня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до копії довідки №60 від 24 жовтня 2006 року, яка була видана члену гаражного кооперативу [PERSON], гараж [ADDRESS] належить йому на праві власності (а.с.13). Відповідно до копії реєстраційного посвідчення №1 Мелітопольского «БТІ», гараж [ADDRESS] належить [PERSON] на праві власності (а.с.14). Відповідно до технічного паспорту на гараж [ADDRESS], загальна площа гаражу становить 83,8 кв. м. (а.с.10). [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до заповіту, зареєстрованого в реєстрі №3243 [PERSON] є спадкоємицею всього майна [PERSON] після його смерті (а.с.27). 23 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до державного нотаріусу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.27). Державний нотаріус [PERSON] відмовив гр. [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало [PERSON], у зв'язку з тим, що спадкоємець не може надати оригінал правоустановчого документу на гараж (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що вимоги позивачки обґрунтовані та підтверджені доказами, а тому вважає за можливе визнати за нею право власності на гараж [ADDRESS] який належав [PERSON], який помер [INFO] року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], і стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований тим, що відповідач є батьком її сина - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що 01 лютого 2011 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Однак, фактично вони не проживали як родина з 2009 року. Останні й раз відповідач бачив дитину в віці п'яти місяців. В житті дитини відповідач не приймає участі, не виконує батьківські обов'язки: не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, навчання. Також не приймає участі в придбанні продуктів харчування, одягу, лікуванні дитини, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, не цікавиться вподобаннями дитини, тобто самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. Позивач зазначає, що,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача - [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позов обґрунтований тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що з лютого 2011 року по травень 2012 року перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем - [PERSON] В травні 2012 року відповідач посварився з позивачкою через те, що вона неодноразово робила йому зауваження з приводу зловживання з його боку алкогольними напоями. Після сварки відповідач забрав свої речі та пішов із дому. Відповідач не бере будь - якої участі в утриманні та вихованні дитини. Крім того, з травня місяця 2012 року відповідач жодного разу не відвідав сина, не надав грошових коштів на його утримання, не виявляє ніякого бажання спілкуватися з ним. Відповідач не турбується про фізичний, а також духовний розвиток дитини, матеріальну допомогу не надавав жодного разу. Позивачка також зазначає, що на неодноразові її прохання надати матеріальну допомогу сину, відповідач відмовлявся від надання матеріальної допомоги та зазначив, що син йому не потрібен і він відмовляється від нього. Позивачка зазначає, що,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Вимоги мотивовані тим, що їх сім'я розпалася, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісне господарство, проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка у судовому засіданні позивні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позові. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якої позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Згідно з ч.5 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з вимогами про розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки, сторони сумісного господарства не ведуть, сумісного бюджету не мають, подружні відносини не підтримують, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї неможливо. Спору про розподіл спільно нажитого майна не має. Відповідно до ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сім'я розпалася, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісне господарство, проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, просить розірвати укладений між ними шлюб. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка на позові наполягає, просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач з позовом про розірвання шлюбу згоден у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 13 червня 2009 року. Від сумісного життя мають дитину - доньку, [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, тому що, сторони сумісне господарство не ведуть, сумісного бюджету не мають, подружні відносини не підтримують, подальше збереження сім'ї протирічить інтересам сторін. Спору про розподіл спільно нажитого майна не має. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сім'я розпалася, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісне господарство, проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, просить розірвати укладений між ними шлюб. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка на позові наполягає, просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач з позовом про розірвання шлюбу згоден у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2011 року. Від сумісного життя мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, тому що, сторони сумісне господарство не ведуть, сумісного бюджету не мають, подружні відносини не підтримують, подальше збереження сім'ї протирічить інтересам сторін. Спору про розподіл спільно нажитого майна не має. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до Нахімовського районного суду м. Севастополя з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи, що їх сім'я розпалася, вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть сумісне господарство, проживають окремо, шлюб існує формально. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, просить розірвати укладений між ними шлюб. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка на позові наполягає, просить задовольнити його в повному обсязі. Відповідач з позовом про розірвання шлюбу згоден у повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, знаходить позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2009 року. Від сумісного життя мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Суд вважає, що причини, які побудили позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу є обґрунтованими, тому що, сторони сумісне господарство не ведуть, сумісного бюджету не мають, подружні відносини не підтримують, подальше збереження сім'ї протирічить інтересам сторін. Спору про розподіл спільно нажитого майна не має. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно приписів ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved