Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті 09 серпня 2011 року [PERSON] на земельні ділянки: площею 0,2500 га, кадастровий номер 7421489600:01:000:0066, цільове призначення якої для обслуговування житлового будинку; площею 0,1356, кадастровий номер 7421489600:01:000:0067, площею 0,2400 га, кадастровий номер 7421489600:01:000:0069, площею 0,2400 га, кадастровий номер 7421489600:01:000:0069, цільове призначення яких для ведення селянського господарства, що розташовані за адресою : Чернігівська область, Городнянський район, с. Хрипівка, вул. 1-го Травня, 116. Позов обгрунтовується тим, що 09 серпня 2011 року померла мати позивачки [PERSON], котра прийняла спадщину померлого 01 вересня 2008 року свого чоловіка [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, яким вона заповіла позивачці все належне їй майно, в т.ч. земельні ділянки в с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області. 29 грудня 2011 року позивачкою була подана заява до Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області про прийняття спадщини. Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині [PERSON], не має. Під час огляду представлених позивачкою документів, нотаріусом було роз`яснено, що видати свідоцтва про право на спадщину є неможливим, Державний акт на право приватної власності серії ІІІ-ЧН № 024959 про передачу у власність спадкодавця [PERSON] земельних ділянок виданий з порушенням чинного на той момент законодавства. Зазначені обставини є перешкодою для оформлення спадкових прав позивачки на земельні ділянки у нотаріуса. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача письмово позовні вимоги визнав та проти їх задоволення не заперечує, клопоче про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи - Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Городнянського районного управління юстиції в Чернігівській області, в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Городнянському районі, Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч.3 ст. 36 ЦПК України у звязку з відсутністю їх вираженої згоди на особисту участь в судовому засіданні справу можливо розглянути без участі третіх осіб. За правилами 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, зясувавши позицію відповідача та третіх осіб по суті заявлених позивачкою позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку про обгрунтованість вимог, виходячи з наступного. Дослідженням свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 095383, виданого виконавчим комітетом Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області 01 вересня 2008 року встановлено, що [PERSON] помер 01 вересня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 20 від 01.09.2008 року. (а.с.6). Після його смерті відкрилась спадщина за законом на все належне йому майно. Спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України, була його дружина [PERSON], яка на момент його смерті проживала з ним та в силу ч.3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ЯФ № 484891 та довідкою Хрипівської сільради №1114 від 01.12.2011 року ( а.с. 8,13). Згідно довідки виконкому Хрипівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 01.12.2011 року № 1114 встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі за № 2 від 01.01.2008 року, на день смерті [PERSON], померлого 01 вересня 2008 року, в спадковому будинку постійно проживають і постійно зареєстровані : [PERSON], [INFO], зареєстрований з 01 січня 1960 року, знятий з реєстраційного обліку в звязку зі смертю 01 вересня 2008 року; [PERSON], [INFO], його дружина, зареєстрована з 01 січня 1960 року, знята з реєстраційного обліку в звязку зі смертю 09 серпня 2011 року Інших третіх, неповнолітніх та малолітніх осіб в цьому будинку не значиться (а.с.13). Судом встановлено, що [PERSON] померла 09 серпня 2011 року у віці 83 років у с. Хрипівка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 171244 ( а.с. 5 ). Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом на все належне їй майно. З оглянутого дублікату заповіту, посвідченого 18 січня 2002 секретарем виконкому Хрипівської сільської Ради народних депутатів Городнянського району Чернігівської області [PERSON]О.( а.с.11), встановлено, що [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Станом на день смерті [PERSON] даний заповіт не змінювався та не скасовувався. З дослідженої довідки № 1112 від 01 грудня 2011 року, виданої виконавчим комітетом Хрипівської сільської ради Городнянського району, Чернігівської області, встановлено, що згідно записів в погосподарській книзі за № 2 від 01 січня 2011 року, на день смерті [PERSON], померлої 09 серпня 2011 року, в спадковому будинку, що знаходиться за адресою: с. Хрипівка, вул. 1-го Травня, буд. № 116, Городнянського району Чернігівської області постійно проживають і постійно зареєстровані: [PERSON], [INFO], зареєстрована з 01 січня 1960 року, знята з реєстраційного обліку в звязку зі смертю 09 серпня 2011 року; [PERSON], [INFO], її син, зареєстрований з 17 липня 2009 року по даний час. Інших третіх, неповнолітніх та малолітніх осіб в цьому будинку не значиться (а.с.12). Дослідженням Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН № 024959, виданого на підставі рішення 6 сесії 24 скликання Хрипівської сільської ради народних депутатів від 04 липня 2003 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 23, [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,79 га, що розташована на території Хрипівської сільської ради та надана для обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення селянського господарства 0,54 га (а.с.18). З наданої Городнянською державною нотаріальною конторою Чернігівської області копії спадкової справи № 280/2011 до майна померлої 09 серпня 2011 року [PERSON], встановлено, що позивачка [PERSON], 29 грудня 2011 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом. (а.с.57). Осіб, що мають право на обовязкову частку спадщини та пережилого подружжя спадкодавець не має. Перешкодою в отриманні позивачкою в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на спірні спадкові земельні ділянки не невідповідність вимогам закону Державного акту про передачу у власність спадкодавця [PERSON] земельних ділянок. Так, за вказаним Державним актом на землю серії ІІІ-ЧН № 024959 передані дві земельні ділянки різного цільового призначення (0.25 га для обслуговування житлового будинку та 0,54 га для ведення селянського господарства). Постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2002 року № 449 „Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою затверджена форма Державного акту на право власності на земельну ділянку. Відповідно до цієї Постанови Державний акт передбачає посвідчення права власності лише на одну земельну ділянку (межі цієї ділянки, її суміжні користувачі, кадастровий номер, площа, адреса). Отже, на зазначені у Державному акті серії ІІІ-ЧН № 024959 земельні ділянки площею 0,25 га та площею 0.54 га повинні видаватися два окремі Державні акти. Суд витребував і дослідив матеріали, на підставі яких видавався Державний акт серії ІІІ-ЧН № 024959 на ім`я [PERSON](а.с.18). З цих матеріалів встановлено, що [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 0,79 га земель, з яких 0,25 га та 0,54 га різного цільового призначення. Досліджені документи підтверджують правомірність набуття за життя спадкодавцем [PERSON] вказаних спірних земельних ділянок у власність. Відповідно до положень ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд враховує положення ст.81,131 ЗК України, згідно яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі договорів купівлі-продажу, міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Як вбачається із положень ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві і не припинились внаслідок його смерті. За правилами статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ на спірні земельні ділянки оформлений з порушенням норм чинного на момент його видачі законодавства. Відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину оформлена письмово, та позивачка не має наміру її оскаржувати, про що зазначено в позовній заяві. Отже права позивачки підлягають судовому захисту. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову, суд, якщо це не суперечить закону постановляє рішення про задоволення позову. Доказами справи підтверджено, що позовні вимоги є обгрунтованими, а визнанням позову відповідачем не порушуються права та законні інтереси інших осіб, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved