Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виселення без надання іншого житлового приміщення, посилаючись на те, що з відповідачем 11 травня 2011 року розірвала шлюб, однак він до цього часу зареєстрований та проживає в будинку, належному їй на праві власності, отриманому нею по спадщині, розташованому в [ADDRESS]. Протягом всього часу проживання відповідача в зазначеному будинку колишній чоловік - відповідач по справі, постійно зловживає спиртними напоями, вчиняв і продовжує вчиняти сварки та скандали, що ставало приводом до неодноразових звернень до Путильського РВ УМВС , де його попереджували про неприпустимість його негативних дій та проведені профілактичні бесіди. Всі ці протиправні дії з боку відповідача привели до того, що вона змушена звернутись з позовом до суду про його виселення з її будинку через неможливість спільного проживання. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю і пояснила, що колишній чоловік продовжує зловживати спиртними напоями і влаштовує скандали, що негативно позначається на психіці дітей. У нього є власне житло, яке йому дісталось від батьків, а тому вона просить суд винести рішення про його виселення без надання іншого житлового приміщення. Відповідач, належним чином двічі повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився без повідомлення причин, заперечення на позов не подав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що рішенням Путильського районного суду від 15.04.2008 р. за [PERSON] визнано право власності за законом на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], на підставі якого видано свідоцтво про реєстрацію права власності на нерухоме майно 10.06.2008 р. Рішенням Путильського районного суду від 11 травня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. З приводу негативної поведінки [PERSON] позивачка [PERSON] неодноразово зверталась із заявами до Путильського РВ УМВС, де з ним проводились профілактичні бесіди та попереджували про наслідки подальшого продовження таких дій: 12.04.2011 р. - постанова про відмову в порушенні кримінальної справи з приводу нанесення [PERSON] побоїв; 14.05.2011 р. - постанова про відмову в порушенні кримінальної справи з приводу погроз колишній дружині [PERSON]; 20.05.2012 р.- постанова про відмову в порушенні кримінальної справи з приводу конфлікту та погроз фізичною розправою; 26.06. та 7.07 2014 р. - відповіді про проведення профілактичних бесід з [PERSON]; Висновки про результати розгляду повідомлень гр.-ки [PERSON] з приводу хуліганських дій її колишнього чоловіка [PERSON] - від 6.04.2014 р., від 1.07.2014 року та 4.07.2014 року. Відповідно до вимог ч.1 ст.116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання та громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів сім»ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 ЖК України, яке проводиться в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, суд вважає, що є всі підстави для виселення [PERSON] із будинку, належного [PERSON], без надання іншого жилого приміщення. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved