Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в Бердянський міськрайонний суд Запорізької області з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття та коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця. У позові зазначає, що рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2013 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу фактично проживають окремо. Від даного шлюбу вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги не надає, ухиляється від утримання доньки, тому вимушена звернутися до суду з заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини та коштів на своє утримання від чоловіка до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] у повному обсязі підтримав раніше заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, вимоги обґрунтував тим, що дитину необхідно утримувати, сплачувати витрати на дитячий садок, купувати речі та продукти харчування. Відповідач [PERSON], хоча і надає кошти на утримання, але не кожного місяця і менше встановленого законом розміру на дитину відповідного віку. Крім того, наголосив, що позивач з дитиною мешкають у квартирі, що належить відповідачу, при цьому сторони спільне господарство не ведуть, а [PERSON] мешкає разом зі своїми батьками. Позовні вимоги в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця, просив залишити без розгляду. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, обґрунтовуючи заперечення тим, що позивач [PERSON] разом з дитиною та відповідачем мешкають у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу на підставі договору купівлі - продажу від 09 жовтня 2008 року. При цьому [PERSON] сплачує кошти по утриманню майна (комунальні послуги), купує дитині продукти харчування, ліки, памперси та інші речі першої потреби. Не можна погодитися з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає кошти на утримання, оскільки наведене спростовується квитанціями «Укрпошта» про перерахування коштів на ім'я [PERSON] Просив суд взяти до уваги те, що відповідач має на утриманні непрацездатних батьків - пенсіонерів і має зобов'язання по сплаті аліментів на старшу дитину у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на користь колишньої дружини [PERSON] Звернув увагу на довідку про доходи відповідача і наголосив, що у разі задоволення позовних вимог його довіритель залишиться без коштів на існування. Вважає, що виходячи з того, що сторони проживають разом підстави для стягнення аліментів відсутні. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 23 грудня 2013 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний. (а.с.4) та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області проведена відповідна реєстрація, актовий запис №323. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO].(а. с.5). Судом встановлено, що сторони шлюб розірвали, однією родиною не проживають, спільне господарство не ведуть. Дитина мешкає з позивачкою у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS], що належить відповідачу [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 09 жовтня 2008 року.(а.с.30-32). Відповідач проживає разом зі своїми батьками [PERSON] та [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Наведене не спростовується сторонами по справі, так у судовому засіданні 14 січня 2015 року, представник відповідача наголосив, що фактично сторони однією родиною не проживають, оскільки з огляду на конфліктну ситуацію [PERSON] змушений мешкати у батьків. Суд ставиться критично до обґрунтувань заперечень проти позовних вимог з посиланням на те, що відповідач сплачує комунальні послуги, хоча позивач мешкає з дитиною у квартирі, яка належить відповідачу, виходячи з того, що сплата комунальних коштів - це зобов'язання [PERSON], як власника квартири перед суб'єктами, що надають відповідні послуги і витрати на утримання майна не стосуються утримання дитини. Судом також не спростовується те, що [PERSON] у добровільному порядку купував речі першої потреби, ліки та продукти харчування і наведене підтверджується копіями квитанцій (а.с.25,26). З квитанцій «Укрпошта» вбачається, що [PERSON] перераховував на користь [PERSON] гроші на утримання дитини [PERSON] у розмірі 400 грн., однак ці кошти надавалися з перериваннями та затримками. (а.с.27-29). Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставин, що мають істотне значення. На даний час [PERSON] працює декларантам у ФОП [PERSON] на підставі трудового договору (а.с. 20) З довідки про прибуток за № 2 від 25 грудня 2014 року вбачається, що відповідач отримує заробітну плату з якої відраховуються аліменти на користь [PERSON] на утримання старшої дитини (а.с.22, 23). Заперечуючи проти позову представником відповідача наголошено на тому, що відповідач [PERSON] має похилих непрацездатних батьків [PERSON] та [PERSON], які перебувають на його утриманні, при цьому, наявних доказів наведеного не надано. Так, з копій паспортів осіб, вбачається, що вони досягли пенсійного віку і тому є непрацездатними, при цьому їх не можна вважати малозабезпеченими і такими, що потребують матеріальної допомоги, оскільки таких доказів суду не представлено. При вирішенні питання про розмір аліментів на неповнолітню дитину, суд також враховує те, що позивач [PERSON] отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям та допомогу за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що нараховується Управлінням праці та соціального захисту населення. Виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області. (а.с.61). У відповідності зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі статтею 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів має врахувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, хронічними захворюваннями не страждає, приймаючи до уваги те, що сплата аліментів на неповнолітню дитину - це обов'язок, а не право, враховуючи конкретні обставини справи та матеріальний стан сторін суд дійшов висновку про можливість стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи стягнення з 01 грудня 2014 року. У п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, зазначено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. З огляду на те, що представником позивача, під час судового розгляду, заявлено про залишення позову в частині стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку щомісяця без розгляду, суд задовольняє це клопотання. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп., оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнена від сплати зазначених витрат. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial