Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та, зменшивши позовні вимоги, просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . При цьому позивачка посилається на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, сторони шлюбних відносин не підтримують, ведуть окреме господарство, у теперішній час сім`я існує лише формально. Позивачка також зазначила, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2700 гривень та сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 гривень. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В. від 10 червня 2020 року було відкрито провадження по зазначеній цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні. У судове засідання позивачка не з`явилась, повідомлялась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зменшені позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що зменшені позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони одружені з 12 лютого 2011 року, реєстрація шлюбу зроблена Другим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №60. Від шлюбу є малолітня дитина [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №1143 Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 07 липня 2011 року). Сторони подружніх відносин не підтримують, загального господарства не ведуть. В даний час шлюб у сторін носить формальний характер. Майнового спору та спору з приводу місця проживання дитини, на час розгляду справи, судом не встановлено. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Щодо вимог про стягнення аліментів на дитину слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Малолітня дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується Довідкою №П4-99579-ф/л від 30 травня 2020р., виданою Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради та знаходиться на її утриманні. Відповідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2,3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Вирішуючи питання щодо відшкодування судових витрат суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом встановлено, що вказані витрати понесені позивачем у зв`язку із розглядом зазначеної справи, враховано обґрунтованість та пропорційність розміру судових витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін. Як вбачається з матеріалів справи, витрати позивача на оплату послуг адвоката складають 2706,30 гривень, що підтверджується квитанцією №183872839 від 27 травня 2020р.. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею, за вимоги про розірвання шлюбу, судовий збір у розмірі 840,80 гривень (квитанція №ПН2208 від 28 травня 2020р.). При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що зменшені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved