Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2012 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей, а саме син - [PERSON], [INFO], та донька - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з тим, що відповідач у добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей, їх вихованням не займається, тому просила стягувати з нього на її користь аліменти на утримання сина та доньки у твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Штефаняк І.І. не з'явилися, однак останній подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав частково - згідний сплачувати по 500 грн. щомісячно на кожну дитину. Посилається на те, що перебуває у іншому шлюбі, від якого в нього народилася дитина, така знаходиться на його утриманні, тому на даний час більшу суму аліментів сплачувати не має можливості. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 21 червня 2008 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей, а саме син - [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO] (а. с. 6-10). Також встановлено, що рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 07 травня 2012 року шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], розірвано, а дітей [PERSON] та [PERSON] залишено проживати при матері (а. с. 6-8). Крім цього встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання малолітніх дітей. Дані правовідносини між сторонами випливають із норм Сімейного Кодексу України, зокрема статті 180, згідно якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, враховуючи те, що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання малолітніх сина та доньки. Як роз'яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, з урахуванням положень ст. 182 СК України, суд приймає до уваги те, що [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою, від якого у них народилася дитина, яка перебуває на утриманні відповідача (а. с. 24-25), а тому, з урахуванням його позиції про часткове визнання позову, вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дітей в розмірі по 550 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial