Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивачі звернулись у червні 2015 року до суду з позовом до відповідача, в якому прохають визнати дійсним договір купівлі-продажу, реєстровий № НГ 199 від 08 травня 2001 року, нежитлової будівлі (станція технічного обслуговування автомобілів), розташованої за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, №33, що складається з А1 виробничого корпусу, Б господарчої будівлі, В вбиральні, №1 огорожі, №2,3 воріт, №4 пожрезервуару, №5 трансформаторного майданчику, №6 асфальтового покриття, укладений на Українській універсальній біржі між закритим акціонерним товариством «Полтава-Лада» з однієї сторони та [PERSON] і [PERSON] з другої сторони; визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на це майно, по ? частині за кожним. Свої позовні вимоги обгрунтовують тим, що 08 травня 2001 року між закритим акціонерним товариством «Полтава-Лада» (продавцем) та [PERSON], [PERSON] (покупцями) було укладено на Українській універсальній біржі договір купівлі-продажу, реєстровий № НГ 199, нерухомого майна: А1 виробничого корпусу, Б господарчої будівлі, В вбиральні, №1 огорожі, №2,3 воріт, №4 Пожрезервуару, №5 трансформаторного майданчику, №6 асфальтового покриття - нежитлова будівля (станція технічного обслуговування автомобілів), розташованої за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, №33. Положенням п. 6.5 даного договору передбачено, що подальше його нотаріальне посвідчення проводити не потрібно, що відповідає ч. 2 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року. Обов'язкове нотаріальне посвідчення Цивільним кодексом УРСР передбачалось лише для купівлі-продажу житлових будинків. Таким чином після укладення даного Договору його нотаріальне посвідчення не здійснювалося. Умови укладеного договору купівлі-продажу були повністю виконані покупцями і продавцем. Відповідно до п.6.6 договору 22.05.2001 року колективне підприємство Полтавського бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» провело реєстрацію права приватної власності за [PERSON] ? частина, і [PERSON] ? частина. У позивачів виникла необхідність розпорядитись даною нежитловою будівлею, проте нотаріусом було відмовлено у посвідченні будь-яких правочинів щодо цього об'єкта, оскільки згідно ст. 657 ЦК України договори купівлі-продажу земельних ділянок, єдиних майнових комплексів, житлових будинків (квартир) або іншого нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню, тому вони звернулися до суду з даним позовом. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] не з`явилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Закритого акціонерного товариства «Полтава-Лада» у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. Проти позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вимогами ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про\~задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.05.2001 року між Закритим акціонерним товариством «Полтава-Лада», від імені якого діяв [PERSON], член біржі (продавець) та [PERSON], членом біржі, [PERSON], членом біржі (покупець), укладено біржовий контракт № НГ 199, згідно якого продавець зобов'язується продати, а покупець купити нерухоме майно нежитлові будівлі (СТО автомобілів), розташованих за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, №33 (а.с. 11). Також, 08.05.2001 року укладено договір купівлі-продажу, реєстровий № НГ 199, між Закритим акціонерним товариством «Полтава-Лада», від імені якого діяв [PERSON] та [PERSON], [PERSON], згідно якого останні придбали нерухоме майно у вигляді нежитлової будівлі (станція технічного обслуговування), що складається з А1 виробничого корпусу, Б господарчої будівлі, В вбиральні, №1 огорожі, №2,3 воріт, №4 пожрезервуару, №5 трансформаторного майданчику, №6 асфальтового покриття, розташованого за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, №33, на земельній ділянці фонду місцевої ради. Згідно п.п. 6.5, 6.6 договору купівлі-продажу, реєстровий № НГ 199, від 08.05.2001 року договір зареєстровано на УУБ та, на підставі ст. 15 Закону України від 10 грудня 1991 року «Про товарну біржу» не підлягає нотаріальному посвідченню. Цей договір підлягає реєстрації у Полтавському бюро технічної інвентаризації (а.с. 12). 15.05.2001 року була здійснена передача нерухомого майна згідно вищезазначеного договору купівлі-продажу (а.с. 13). 22.05.2001 року Полтавським бюро технічної інвентаризації «ІНВЕНТАРИЗАТОР» проведено реєстрацію вищевказаного майна та зареєстровано за [PERSON] ? частина, [PERSON] - ? частина на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, зареєстрованого на Українській універсальній біржі від 08.05.2001 року № НГ 199, та акту прийому-передачі від 15.05.2001 року (а.с. 14). 28.05.2015 року приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON] було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у посвідченні договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (станції техніяного обслуговування), розташованої за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вул. Лохвицька, 33, у зв'язку з тим, що посвідченний договір не відповідає вимогам чинного законодавства (а саме: договір укладений Українською універсальною біржею) (а.с. 20). Відповідно ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. За правилами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу» № 1956-XII від 10 грудня 1991 року біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК Української РСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В даному випадку позивачі в 2001 році придбали згідно договору купівлі-продажу у відповідача нежитлові будівлі (СТО автомобілів), оформлення даної угоди сторони здійснили через Українську універсальну біржу, що суперечить вимогам ст. 657 ЦК України, але не суперечило законодавству, що діяло на момент укладення договору. Угода фактично виконана, тому суд вважає можливим визнати вищевказаний договір дійсним. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги повністю знайшли своє підтвердження належними доказами по справі, є законними та обґрунтованими, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved