Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка 03.12.2018 року звернулась в суд з позовом до відповідача в якому поставила питання про поділ між сторонами автомобіля марки Hyundai Accent, 2011 р.в., р.н.з. АТ 6157 ВМ, який є майном, що набуте нею та відповідачем як подружжям у шлюбі у спосіб стягнення на її користь грошової компенсації у сумі 95560 грн., що становить Ѕ частку у вартості автомобіля. Відповідач [PERSON] у поданому 21.12.2018 р. суду відзиві на позов визнав, що автомобіль, котрий є предметом судового спору, дійсно являється обєктом спільної сумісної власності подружжя. Однак не погодився з вартістю автомобіля, що вказана позивачкою у сумі 191120 грн., вважав її завищеною та вказав, що готовий отримати від вказаної суми грошову компенсацію в розмірі Ѕ частки, що складає 95960 грн., а автомобіль залишити позивачці. 28.12.2018 року позивакою подано відповідь на відзив у якій [PERSON] погодилась на запропонований відповідачем спосіб поділу майна і готова компенсувати відповідачу вартість Ѕ частки автомобіля, за умови передачі їй транспортного засобу. У ході підготовчого судового зсідання позивачка заявлену позицію підтримала. Відповідач у підготовчому засіданні відмовився від запропонованого ним у відзиві варіанту поділу майна шляхом отримання ним від позивачки Ѕ частки вартості автомобіля. Одночасно подав суду звіт №87/18 про оцінку майна, виконаний субєктом оціночної діяльності [PERSON], відповідно до якого дійсна ринова вартість автомобіля становить 167280 грн. У судовому засіданні позивачка та представник позивача заявлені вимоги мотивували тим, що 16.03.2013 року сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі народжена дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Шлюбні стосунки припинено. За час проживання однією сімєю за спільні кошти було придбано автомобіль Hyundai Accent, 2011 р.в., р.н.з. АТ 6157 ВМ, який 05.08.2014 року зареєстрований на імя відповідача. Після припинення взаємин автомобіль залишився у користуванні відповідача, який у добровільному порядку вирішити питання про сплату Ѕ частки вартості автомобіля відмовляється. Посилаючись на ст.60, 70, 71 СК України просили стягнути з відповідача на користь позивачки кошти у сумі 83640 грн., погодившись із вартістю автомобіля, яка визначена у звіті про оцінку майна, що поданий відповідачем. Також просили покласти на відповідача понесені судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав. Вказав, що не оспорює того факту, що автомобіль Hyundai Accent, 2011 року випуску, р.н.з. АТ6157ВМ є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Однак вказане майно є неподільною річчю, а тому не може бути розподілене в натурі. На сплату Ѕ частки вартості автомобіля він коштів немає. Просив у задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, зясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити. Той факт, що автомобіль марки Hyundai Accent, 2011 р.в., р.н.з. АТ 6157 ВМ, який 05.08.2014 року зареєстрований у реєстраційному центрі ДАІ2606 на імя відповідача, є обєктом спільної сумісної власності подружжя визнається сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України доказування не підлягає. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Аналогічна норма міститься у ч. 2 ст.372 ЦК України, якою визначено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до звіту про оцінку майна №87/18, що виконаний субєктом оціночної діяльності [PERSON] 20.12.2018 року, ринкова вартість автомобіля, який є предметос судового спору складає 167280 грн. Відповідно до ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4, 5 ст.71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації змість його частки у праві спільної сумісної власності допускається за згодою другого за умови попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Жоден із подружжя не вчинив таких дій, і автомобіль, як неподільна річ, не може бути реально поділений між сторонами відповідно до їх часток. Однак позивачка погодилась на присудженні їй грошової компенсації без попереднього внесення відповідачем коштів на депозит. Відповідно до ч.1 ст.12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. А тому суд вважає, що за таких обставин її права не будуть порушені і автомобіль, який зареєстрований за відповідачем, слід залишити у його власності, стягнувши у користь позивачки Ѕ частку його вартості, що становить 83640 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати. Зокрема сплачений за подання позову судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 836,40 грн., судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у сумі 352,40 грн., а також 2200 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved