Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом і просять позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Позов мотивують тим, що відповідачка [PERSON] є матір'ю дітей. З 2007 року сім'я перебуває на профілактичному обліку у зв'язку з аморальним способом життя [PERSON], яка вживала наркотичні препарати, не здійснювала належним чином батьківські обов'язки. З лютого 2010 року по серпень 2014 року відповідачка відбувала покарання у місцях позбавлення волі, де і народила сина [PERSON], який до жовтня 2013 року перебував разом з матір'ю, а потім був влаштований до Благодійного центру «Джерело життя», де на той час перебувала його сестра - [PERSON]. Після звільнення [PERSON] вживала заходів щодо повернення дітей, а тому за рішенням виконкому №730 від 04.09.2014 року діти були повернуті на виховання матері. За сприяння благодійного центру та недержавних організацій для підтримки родини [PERSON] було придбано бойлер, пральну машинку-автомат, два дитячих дивани, в дитячій кімнаті поставлено метало-пластикове вікно та передано дитячий одяг. Проте з жовтня 2014 року відповідачка повернулась до попереднього способу життя, почала вживати наркотичні препарати на очах дітей, продала куплені для облаштування побуту бойлер, пральну машину та інші речі. 04.11.2014 року [PERSON] привела дітей до благодійного центру «Джерело життя» та залишила їх, мотивуючи тим, що бажає пройти лікування та реабілітацію від наркоманії, проте до цього часу підтвердження цьому не надала. За час перебування дітей у центрі мати лише двічі відвідала дітей, проте їх життям, розвитком, здоров'ям не цікавилась. Усі турботи по забезпеченню дітей взяв на себе благодійний центр. В судовому засіданні представник позивача Олександрійської міської ради - [PERSON] підтримав позов і просив його задовольнити. Суду пояснив, що з моменту подання позову відповідачка свого ставлення до дітей не змінила, їх вихованням та забезпеченням не цікавилась, продовжує вживати наркотичні засоби. В судове засідання представник позивача благодійного центру «Джерело життя» Григорян М.В. не з'явилась, просила суд розглядати справу без її участі у зв'язку з відрядженням, позов підтримала повністю. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. За таких обставин суд, за згоди представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення відповідно до вимог ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши думку представника позивача [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши думку прокурора, який зазначив, що задоволення позову відповідатиме інтересам дітей, суд вважає, що позов в частині позбавлення відповідачки батьківських прав підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] являється матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.5,6). [PERSON] з 26 лютого 2010 року по 01 серпня 2014 року відбувала покарання у місцях позбавлення волі за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 23 червня 2010 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, про що свідчить довідка про звільнення (а.с.12). Відповідно до копії заяви від 04.11.2014 року [PERSON] просила дозволу залишити малолітніх [PERSON] та [PERSON] у благодійному центрі «Джерело життя». Згідно довідки Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області від 12.08.2015 року [PERSON] протягом 2014 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.187 КУпАП за порушення адміністративного нагляду, під яким перебувала (а.с.13). За матеріалами закладів освіти, де навчаються та виховуються діти, мати жодного разу не відвідувала заклади, не цікавилась їх навчанням, діти перебувають на утриманні благодійного центру «Джерело життя» (а.с.14-17). 12.10.2015 року Олександрійський міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді ( надалі - МЦСССДМ) подав клопотання на ім'я начальника Служби у справах дітей щодо позбавлення батьківським прав [PERSON] відносно дітей [PERSON] та [PERSON], оскільки мати не стала на шлях виправлення, почала вживати наркотичні засоби, веде аморальний спосіб життя (а.с.21). 20.10.2015 року Олександрійська міська рада надала висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], та стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей (а.с.4). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка працює спеціалістом з соціальної роботи Олександрійського МЦСССДМ, пояснила, що після звільнення з місць позбавлення волі у серпні 2014 року [PERSON] вживала усіх заходів для повернення дітей, а саме, покращила побут, прислухалась до порад Центру, працевлаштувалась, влаштувала доньку у школу, а сина у дитсадок, піклувалась про дітей. Проте після повернення їй дітей у вересні 2014 року протягом 1-2 місяців повернулась до аморального способу життя, продала бойлер, пральну машинку та інші речі, якими відповідні служби забезпечили її сім'ю, вживала наркотичні засоби разом з іншими особами на очах дітей. Проте у листопаді 2014 року [PERSON] сама привела дітей у БЦ «Джерело життя» та начебто поїхала на реабілітацію в Київську область, проте підтвердження цьому до цього часу немає. Зараз відповідачка дітьми не цікавиться взагалі. Бабуся дітей [PERSON] зловживає алкоголем. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є прийомною мамою 9 неповнолітніх дітей, у неї на вихованні перебуває також брат [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], 2008 року народження, якого вона взяла з пологового будинку та згодом усиновила, оскільки відповідачка не забрала його після народження. Зараз тимчасово на канікулах та на вихідні у неї перебувають [PERSON] та [PERSON], свідок має намір взяти їх на виховання у свою сім'ю. Відповідачка жодного разу не з'явилась до своїх дітей, [PERSON] розповідала як її мати вживала наркотики на її очах та подробиці цього. Спочатку [PERSON] була налякана, проте зараз її психологічний стан покращився, вона почуває себе добре. Свідок [PERSON] зауважила, що після повернення дітей у 2014 році до матері, остання травмувала їх психіку, що негативно позначилось на їх самопочутті. В судовому засіданні при з'ясуванні думки малолітньої [PERSON], яка досягла дев'ятирічного віку, в присутності психолога [PERSON]., який підтвердив відсутність тиску або впливу на дитину, [PERSON] повідомила, що не бажає повертатись до своєї матері [PERSON] Підстави позбавлення батьківських прав наведені у ст.164 СК України. Зокрема, п.2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом роз'яснень, викладених у п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. На підставі досліджених доказів, з врахуванням думки [PERSON], 2007 року народження, та показань свідків, суд вважає, що з метою захисту інтересів малолітніх дітей слід позбавити відповідачку батьківських прав та стягнути з неї аліменти на їх утримання. Що стосується аліментів, то позов в цій частині підлягає задоволенню частково, та з урахуванням ст.182 СК України, з відповідачки слід стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного, щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2015 року. Вказані правовідносини регулюються ст.ст.164, 171 СК України.

Outcome: partial