Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять усунути перешкоди у здійсненні ними права власності шляхом зняття заборони на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо транспортного засобу марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453, на який постановою слідчого слідчого відділу прокуратури Львівської області [PERSON] від 23.05.2011 року накладено арешт в рамках кримінальної справи №181-0311. Обґрунтовуючи позовні вимоги покликаються на те, що транспортний засіб Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453, перебуває у спільній власності позивачів. Заявою від 18.10.2017 року позивач [PERSON] надала [PERSON], яка є її матірю, згоду на перереєстрацію вказаного транспортного засобу на імя [PERSON]. Водночас, згідно відповіді Територіальний сервісний центр №7441 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області від 09.11.2017 року позивачам було відмовлено у проведенні реєстрацій дій з даним автомобілем, з підстав накладення на транспортний засіб Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453 арешту в рамках кримінальної справи №181-0311, яка порушена за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, за фактом зловживання службовими особами Львівського ВРЕР УДАІ ГУ МВС України у Львівській області службовим становищем. Позивачі вказують, що по даній кримінальній справі не є свідками, підозрюваними,чи обвинуваченими. Право власності на згаданий автомобіль набуто позивачами у встановленому Законом порядку, а відтак, вважають, що відсутні будь-які законні підстави для накладення заборони на проведення реєстраційних операцій з даним автомобілем та позбавлення позивачів права власності. Представник позивачів в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі та участі позивачів. Згідно поданої заяви позов підтримує та просить задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах розписками про вручення судових повісток. Також не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд\~справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Представники третіх осіб в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Також, не подали до суду письмових пояснень на предмет позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 81 ЦПК України\~встановлено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступне. Позивачу [PERSON] належить ? частки у власності автомобіля марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453, що підтверджується копією свідоцтва про право власності, посвідченим приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 18.10.2017 року за №845 /а.с.9/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 18.10.2017 року за №846, позивачу [PERSON] належить ? частки у власності автомобіля марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453, успадкованого за померлим батьком [PERSON] /а.с.10/. Як видно із заяви від 18.10.2017 року , посвідченої приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] за №848, [PERSON] дала згоду на оформлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453 на імя [PERSON] /а.с.11/. Однак, при зверненні позивачів до Територіального сервісного центр №7441 Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ у Чернігівській області, останнім було відмовлено у проведенні реєстрацій дій з вказаним автомобілем, з підстав накладення на транспортний засіб Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453 арешту в рамках кримінальної справи №181-0311, про що свідчить лист від 09.11.2017 року /а.с. 12-13/. Згідно із\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 391 ЦК України\~встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як видно з матеріалів справи, під час проведення розслідування кримінальної справи № 181-0311, що порушена відносно службових осіб Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у Львівській області, за фактом зловживання службовим становищем, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.364 КК України, постановою старшого слідчого прокуратури Львівської області [PERSON] від 23.05.2011 року накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація) щодо визначеного переліку транспортних засобів, в тому числі і на автомобіль марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453 /а.с.18-19/. У подальшому, здійснення досудового розслідування було доручено слідчому відділу Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, а відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013150060001639. При цьому, в межах проведення розслідування кримінального провадження №12013150060001639 автомобіль марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453 не було визнано речовим доказом, а позивачів підозрюваними, обвинуваченими чи цивільними позивачами або відповідачами у даному кримінальному провадженні. Таким чином, на даний час відсутні будь-які законні підстави для обмеження у здійсненні позивачами права власності належним їм автомобіль марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453, а відтак відсутні підстави для накладення заборони на належний позивачам транспортний засіб, що в свою чергу порушує право власності позивачів охоронюване Законом. Суд зазначає, що встановлені судом обставини дають законні підстави вважати, що право власності на вищевказаний автомобіль набуто позивачами у визначений Законом спосіб, а тому обмеження такого права можливе виключно на підставі Закону. У даному випадку, в діях позивачів не встановлено неправомірної поведінки, яка б могла бути підставою для обмеження у здійсненні права власності, майно набуте позивачами у законний спосіб, відтак автомобіль марки Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453 набутий у власність позивачів правомірно. Водночас, накладення заборони на проведення реєстраційних операцій з автомобілем Volkswagen LT 35, 2005 року випуску, д.н.з. [NUMBER], номер шасі (кузова, рами) WV1ZZZ2DZ5H016453, на сьогоднішній день створює для позивачів об'єктивні перешкоди у здійсненні ними права власності щодо належного їм автомобіля. Згідно\~ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною [PERSON] України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Згідно установленої судової практики Верховного Суду України, прийнятій за наслідками розгляду справи № 6-26 цс-13 (постанова від 15 травня 2013 року), предметом якої був спір за позовом власника про звільнення майна з-під арешту, накладеного в процесі кримінального провадження, при розгляді якої Верховний Суд України надав правовий висновок, відповідно до якого, «право власності особи, яка не є учасником кримінального провадження, має захищатися шляхом звільнення цього майна з-під арешту, тобто законодавство про захист права власті поширюється на ці відносини». Оцінивши в сукупності всі зібрані по справі докази, враховуючи те, на даний час відсутні законні підстави для існування такого роду обтяження на майно позивачів, суд вважає, що позов є обґрунтованим, і наявні достатні підстави для усунення перешкод у здійсненні позивачами права власності на належний їм автомобіль. При цьому, наявність заборони на проведення реєстраційних операцій щодо належного позивачам на праві власності автомобіля, обмежує право власності, таке порушення слід відновити, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів, слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 гривень, які підтверджені відповідними квитанціями /а.с.5,6/.

Outcome: approved