overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що згідно свідоцтва про право власності та договором про визначення часток в квартирі їм на праві власності належить по 1/3 частці квартири [ADDRESS], а відповідачу [PERSON] - 1/3 частка. Квартира складається з п'яти житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, балкону та двох лоджій. Склався певний порядок користування цією квартирою: позивачі постійно займають та користуються кімнатами площею 17,1 кв. м., 12,4 кв. м, 7,8 кв. м, балконом площею 2,4 кв. м, лоджією площею 3,3 кв. м; в користуванні [PERSON], [PERSON] з їх сином [PERSON], [INFO], знаходяться житлові кімнати площею 8,1 кв. м, 16,9 кв. м, лоджія площею 3,5 кв. м. Оскільки домовленості між співвласниками щодо користування спільним майном та витрат на його утримання не досягнуто, просять встановити порядок користування цією квартирою, а саме: відповідачу виділити у користування сторонам кімнати, балко на лоджії, якими вони на даний час постійно користуються, згідно порядку, що склався, а інші приміщення залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі, повідомлені належним чином пр. час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної часткової власності, по 1/3 частці кожному, квартира [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8,9). Вказана квартира має загальну площу 89,32 кв. м, житлову площу 62,3 кв. м. , складається з п'яти кімнат площею 17,1 кв. м., 12,4 кв. м, 7,8 кв. м, 8,1 кв. м, 16,9 кв. м. Є також лоджії площею 3,3 кв. м та 3,5 кв. м, балкон, площею 2,4 кв. м, кухня площею 9,5 кв. м, , коридор площею 9,8 кв. м, вбиральня площею 1,0 кв. м, та ванна кімнату площею 2,6 кв. м., що підтверджується даними технічного паспорту (а.с.10-11). Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Враховуючи надані докази, суд приходить до переконання що необхідно задовольнити позовні вимоги, оскільки виділення в користування сторонам у справі житлових кімнат та інших допоміжних приміщень згідно варіанту, запропонованому позивачами, не суперечить інтересам сторін, житлова площа, що виділяється в користування кожному із співвласників у спільному, відповідатиме їхній частці у праві власності. Доказів про можливість встановлення іншого порядку користування, ніж запропонований позивачами, суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що згідно свідоцтва про право власності та договором про визначення часток в квартирі їм на праві власності належить по 1/3 частці квартири [ADDRESS], а відповідачу [PERSON] - 1/3 частка. Квартира складається з п'яти житлових кімнат, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, балкону та двох лоджій. Склався певний порядок користування цією квартирою: позивачі постійно займають та користуються кімнатами площею 17,1 кв. м., 12,4 кв. м, 7,8 кв. м, балконом площею 2,4 кв. м, лоджією площею 3,3 кв. м; в користуванні [PERSON], [PERSON] з їх сином [PERSON], [INFO], знаходяться житлові кімнати площею 8,1 кв. м, 16,9 кв. м, лоджія площею 3,5 кв. м. Оскільки домовленості між співвласниками щодо користування спільним майном та витрат на його утримання не досягнуто, просять встановити порядок користування цією квартирою, а саме: відповідачу виділити у користування сторонам кімнати, балко на лоджії, якими вони на даний час постійно користуються, згідно порядку, що склався, а інші приміщення залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги, просили задовольнити їх у повному обсязі. Відповідачі, повідомлені належним чином пр. час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. За згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить на праві спільної часткової власності, по 1/3 частці кожному, квартира [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, витягом з державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.8,9). Вказана квартира має загальну площу 89,32 кв. м, житлову площу 62,3 кв. м. , складається з п'яти кімнат площею 17,1 кв. м., 12,4 кв. м, 7,8 кв. м, 8,1 кв. м, 16,9 кв. м. Є також лоджії площею 3,3 кв. м та 3,5 кв. м, балкон, площею 2,4 кв. м, кухня площею 9,5 кв. м, , коридор площею 9,8 кв. м, вбиральня площею 1,0 кв. м, та ванна кімнату площею 2,6 кв. м., що підтверджується даними технічного паспорту (а.с.10-11). Відповідно до ст. 319 ч. 1 ЦК України власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить. Враховуючи надані докази, суд приходить до переконання що необхідно задовольнити позовні вимоги, оскільки виділення в користування сторонам у справі житлових кімнат та інших допоміжних приміщень згідно варіанту, запропонованому позивачами, не суперечить інтересам сторін, житлова площа, що виділяється в користування кожному із співвласників у спільному, відповідатиме їхній частці у праві власності. Доказів про можливість встановлення іншого порядку користування, ніж запропонований позивачами, суду не надано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачі свої вимоги мотивують тим, що їм на праві власності належить квартира № 108 за адресою : м. Суми вул. Харківська в будинку № 40 . [PERSON] в період з 24.04.1999 року по 04.06.2009 року перебував у шлюбі з відповідачем . Відповідач [PERSON] зареєстрована за даною адресою, однак, в зазначеній квартирі не проживає. Участі у благоустрої квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує. Просять визнати [PERSON] такою, що втратила право користування \~житловим приміщенням \~- квартирою № 108 за адресою : м. Суми вул. Харківська в будинку № 40. \~\~\~\~\~\~ \~Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, в письмових заявах просять справу слухати в їх відсутність, позов підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляди справи повідомлялась. В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України. На підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов \~підлягає \~задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що\~ квартира [ADDRESS], 40, в м.Суми належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] відповідно до свідоцтва про право спільної сумісної власності на житло від 12 травня 1998 року, свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.5-6). Як вбачається з довідки з місця реєстрації за адресою м. Суми вул.Харківська, 40, в м.Суми в квартирі № 108 зареєстровані [PERSON], [PERSON], колишня невістка [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 04.06.2009 року , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.10). \~\~\~\~\~\~\~ \~Відповідач без поважних причин не проживає за зазначеною адресою \~більше 5 років, речі відповідача в квартирі відсутні, комунальні платежі не сплачує, що підтверджується показами \~\~свідків [PERSON], [PERSON] , які були опитані у судовому засіданні 06.11.2015 р.. Тому суд вважає, що позивачами доведена та обставина, що відповідач більш ніж \~один рік без поважних причин не проживає за адресою м. Суми вул.Харківська, 40, в м.Суми в квартирі № 108, свої речі в ньому не тримає, участі у благоустрої квартири не приймає, комунальні платежі не сплачує. \~\~\~ \~\~Згідно ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Тому суд вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням, а тому позов\~ підлягає повному задоволенню і відповідача [PERSON] необхідно визнати такою, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 108 , в будинку № 40 по вул. Харківська в м.Суми.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що їм та відповідачці на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. За даною адресою на даний час зареєстровані позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] З 1995 року відповідачка [PERSON] виїхала за кордон, з цього ж часу не проживає за зазначеною адресою, не сплачує комунальні послуги, не бере участь у поточному ремонті квартири. Позивачі самі сплачують комунальні платежі, і із зростанням цін це значно відобразилось на їхньому фінансовому становищі, мають намір оформити субсидію на житлово-комунальні послуги, але реєстрація відповідача в зазначеному помешканні позбавляє права на її отримання. Вважають, що такі дії відповідачки порушують їх права, як власників квартири, а тому просять суд визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою №82 буд. №41 по вул. Харківській в м. Суми. В судове засідання позивачі не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи судом повідомлялася. Надала суду заяву про визнання позову, не заперечує проти задоволення вимог позивачів. Представник Зарічного РВ у м. Суми УДМС УМВС України в Сумській області не зявився, про час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, не здійснювалось. На підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів Судом встановлено, що\~\~позивачі є власниками квартири №82 будинку№41 по вул. Харківській у м. Суми (а.с.16), крім того згідно довідки (а.с.15) за зазначеною адресою зареєстровані позивачі та відповідачка. Відповідачка без поважних причин не проживає за зазначеною адресою з 1995 року. Згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене та існуючі обставини даної справи, вважаю, що права позивачів як власників вказаного нерухомого майна є порушеними відповідачем, а тому підлягають захисту. Тому необхідно позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що на підставі ордеру, що виданий 08.11.2005 року СП ЖЕД ОСС, вселилися і проживають у кімнаті №77 гуртожитку по вул. Лесі Українки, 14 у м.Суми. У 2009 році гуртожиток перейшов у власність територіальної громади. Позивачі вважають що мають право на приватизацію цього житла, а тому звернулися до відповідача з відповідною заявою. Втім відповідач відмовляє у вчиненні дій по приватизації, не визнаючи зазначеного ордеру. Тому позивачі просять визнати дії відповідача неправомірними та зобовязати відповідача вчинити дії щодо приватизації кімнати. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач - [PERSON] та представник позивача [PERSON], подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачі є громадянами України./а.с.10-14/ У 2005 році на підставі ордеру, що виданий 08.11.2005 року СП ЖЕД ОСС, позивачі вселилися у кімнату №77 гуртожитку по вул. Лесі Українки, 14 у м. Суми. З того часу там проживають постійно. /а.с.9,20/ Ордер виданий СП ЖЕД ОСС відповідно до повноважень переданих Постановою правління Сумської обласної спілки споживчих товариств №264 від 31.10.1997 року./а.с.21/ У 2012 році гуртожиток перейшов у власність територіальної громади м. Суми./а.с.22/ Позивачі звернулися до відповідача з заявою про приватизацію займаної кімнати. Втім відповідач відмовляє у вчиненні дій по приватизації не визнаючи зазначеного ордеру. Так листом від 20.04.2016 року за №97/11.04-11 управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради повідомило позивачів, що їм відмовлено у приватизації. Так зазначено, що СП ЖЕД ОСС не мало права видавати ордер, оскільки тільки утримували гуртожиток. Таким чином вважають, що ордер не відповідає ст.ст. 9,10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208, а тому немає законних підстав для приватизації кімнат. /а.с.16/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст. 345 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до положень зазначених законів право на приватизацію кімнат у гуртожитках державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно на законних підставах проживають у гуртожитках. Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними\~\~житла, крім випадків, передбачених законом. Разом з цим ордер на підставі якого вселені позивачі не визнаний недійсним відповідно до ст.59 ЖК України, тому відповідач не мав права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстави невідповідності ордеру вимогам законодавства. Тобто відмова відповідача є неправомірною. Тому заявлений позов слід задовольнити, зобовязавши відповідача вчинити дії по приватизації спірної кімнати позивачам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

Позивачі свої вимоги мотивують тим, що на підставі ордеру, що виданий 81 року 06.10.1999 року СП ЖЕД ОСС, вселилися і проживають у кімнаті [ADDRESS]. У 2009 році гуртожиток перейшов у власність територіальної громади. Позивачі вважають що мають право на приватизацію цього житла, а тому звернулися до відповідача з відповідною заявою. Втім відповідач відмовляє у вчиненні дій по приватизації, не визнаючи зазначеного ордеру. Тому позивачі просять визнати дії відповідача неправомірними та зобов'язати відповідача вчинити дії щодо приватизації кімнати. Учасники розгляду повідомлялися належним чином про час і місце судового розгляду, але до суду не з'явилися. Представник позивачів подав заяв у про розгляд справи за його відсутності вимоги підтримує. Представник відповідача також подав заяву і просив відмовити у задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, з таких підстав: Судом встановлено, що позивачі є громадянами України./а.с.6-10/ У 1999 році на підставі ордеру № 81, що виданий 06.10.1999 року СП ЖЕД ОСС, позивачі вселилися у кімнату [ADDRESS]. З того часу там проживають постійно. /а.с.5-11,15/ У 2012 році гуртожиток перейшов у власність територіальної громади м. Суми./а.с.9/ Позивачі звернулися до відповідача з заявою про приватизацію займаних кімнат. Втім відповідач відмовляє у вчиненні дій по приватизації не визнаючи зазначеного ордеру. Так листом від 20.05.2014 року за №50/09.04-11 управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради повідомило позивачів, що їм відмовлено у приватизації. Так зазначено, що СП ЖЕД ОСС не мало права видавати ордер, оскільки тільки утримували гуртожиток. Таким чином вважають, що ордер не відповідає ст.ст. 9,10 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року №208, а тому немає законних підстав для приватизації кімнат. /а.с.16/ З встановленого вбачається, що спірні правовідносини є цивільними і врегульовані ст. 345 ЦК України, ст.ст. 2, 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Відповідно до положень зазначених законів право на приватизацію кімнат у гуртожитках державного житлового фонду мають громадяни України, які постійно на законних підставах проживають у гуртожитках. Органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Разом з цим ордер на підставі якого вселені позивачі не визнаний недійсним відповідно до ст.59 ЖК України, тому відповідач не мав права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстави невідповідності ордеру вимогам законодавства. Тобто відмова відповідача є неправомірною. Тому заявлений позов слід задовольнити, зобов'язавши відповідача вчинити дії по приватизації спірної кімнати позивачам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

Позивачі свої позовні вимоги мотивують тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. [INFO] вини звернулись до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою [ADDRESS], проте у видачі свідоцтва їм було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок, що були подані, не пройшли державної реєстрації. Відповідно до довідки, виданої Управлінням майна комунальної власності СМР від 13.03.2015 року, право власності на житловий будинок за адресою [ADDRESS] не зареєстроване. За життя спадкодавець не здійснив відповідну реєстрацію вказаного майна. Тому просять визнати за ними право власності по ? частині кожному на домоволодіння, яке складається з житлового буд. А-1, погрібу п/г, прибудови а, тамбуру а1, прибудови а2, сіней б, кухні Б, сараю В, убиральні Г, навісу Д, воріт №1, огорожі №2, огорожі №3. Позивачі в судове засідання не з'явились, про час розгляду повідомлені належним чином, в своїй заяві просять справу слухати в їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Представник відповідача до суду не з'явився про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомила. Третя особа до суду не з'явилась про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 13.11.1963 року [PERSON] згідно договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для забудови індивідуального житлового будинку було виділено земельну ділянку за адресою [ADDRESS] (а.с.7-8). 01.11.1989 було складено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку площею 72,8 кв.м.за адресою [ADDRESS] (а.с. 9). [INFO] помер [PERSON], після його смерті відкрилось право на спадкове майно, а саме земельну ділянку, житловий будинок та грошові вклади. [INFO] до Першої Сумської державної нотаріальної контори звернулись позивачі з заявою про прийняття спадщини (а.с.37). Однак [INFO] було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого [PERSON], оскільки заявниками не було надано правовстановлюючих документів на будинок (а.с.5). Також встановлено, що [PERSON], [PERSON] є єдиними спадкоємцями, що подали заяви про прийняття спадщини (а.с.23-50). Правовідносини склалися між сторонами, врегульовані ст. ст. 331, 368, 370, 1216 -1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

Позивачі у вересні 2015 року звернулися до суду із позовом, за яким зазначили, що у 2008 році вони, як члени сімї наймача [PERSON] (бабусі позивача [PERSON]В.) та за згоди останньої, вселилися у спірну квартиру [ADDRESS]. Рішенням суду від 15.08.2014 року вказаний будинок було визнано безхазяйною нерухомою річчю та передано у власність до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. З урахуванням викладеного у позивачів виникла необхідність у встановленні певного факту, що має юридичне значення, а тому вони просять суд встановити факт постійного проживання з 01.01.2008 року однією сімєю їх та [PERSON] у спірній квартирі та визнати за позивачами право користування такою квартирою, розташованої в [ADDRESS]. Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, суд

Outcome: approved