Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із даним позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказуючи, що між нею та відповідачем 14 травня 2012 року було розірвано шлюб. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2013 року їй відмовлено в задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно синів, проте, попереджено відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання синів та стягнуто з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі по 350,00 грн. щомісячно на кожного до досягнення ними повноліття. Розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації від 12 серпня 2013 року визначено спосіб участі відповідача у вихованні дітей та спілкуванні з ними. Однак, відповідач не бере жодної участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними, жодного дня на виконання вищезазначеного розпорядження до дітей не з'являвся та належно не виконує обов'язку по сплаті аліментів на утримання дітей, визначених рішенням суду, а згодом збільшених за рішенням суду від 21 лютого 2017 року до 750 грн. Відповідач фактично працює за межами України та має заробіток, а тому позивачка просить змінити розмір аліментів шляхом його збільшення та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання синів у твердій грошовій сумі на кожну дитину в розмірі 50 відсотків для дитини відповідного віку і до досягнення ними повноліття. Просить стягнути з відповідача, сплачений нею при поданні позовної заяви до суду судовий збір в розмірі 704,80 грн. Позивачка та її представник, адвокат [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві, при цьому вказали, що не заперечують щодо заочного розгляду справи. Позивачка також пояснила, що протягом останніх п'яти років відповідач не бере жодної участі у вихованні дітей та не цікавиться ними, а також належно не виконує обов'язку по сплаті аліментів на утримання дітей, визначених рішенням суду. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився повторно, заяв про розгляд справи у його відсутності від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву не подав. Представник органу опіки та піклування Борщівської районної державної адміністрації Бородін М.О. в судовому засіданні вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача, проти чого позивач та її представник не заперечували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є класним керівником дитини [PERSON], який навчається у 4-му класі Шупарської ЗОШ. За весь час навчання дитини у школі, батько ніколи не приходив до школи та не відвідував сина. Дитина про батька також не згадувала. На шкільні ранки в школу до дитини приходив вітчим. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є класним керівником дитини [PERSON], який навчається у Шупарській ЗОШ. Батько дитини не цікавився дитиною та не приходив у школу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивачка є її дочкою, з якою вона разом проживає та з її дітьми. Діти не бачили батька останніх декілька років. Знають, що відповідач є їхнім батьком, проте кличуть батьком другого чоловіка позивачки. Відповідачу ніколи не забороняли приходити до дітей, однак, він до них не приходить. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти. [PERSON] народився [INFO] в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, і його батьками у свідоцтві про народження [NUMBER], актовий запис № 3, виданому Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 16 лютого 2009 року, зазначені відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] [PERSON] народився [INFO] в с.Шупарка Борщівського району Тернопільської області, і його батьками у свідоцтві про народження [NUMBER], актовий запис № 6, виданому Шупарською сільською радою Борщівського району Тернопільської області 20 квітня 2010 року, зазначені відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] 14 травня 2012 року рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області (справа №1902/95/2012) шлюб між сторонами розірвано. Крім того, встановлено, що позивачка 16 вересня 2016 року зареєструвала шлюб з [PERSON], змінивши при цьому прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Більче-Золотецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області 16 вересня 2016 року. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2013 року (справа №594/871/13-ц) в задоволенні позову позивачки до відповідача в частині позбавлення батьківських прав відносно синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відмовлено. Попереджено відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання синів [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів задоволено частково та стягнуто з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 350 (триста п'ятдесят) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 19 червня 2013 року і до досягнення дітьми повноліття. За даними довідки відділу державної виконавчої служби від 23 грудня 2014 року №3-21/8110 позивачка не отримала аліменти від відповідача за період з 01 червня 2014 року по 30 листопада 2014 року. Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року у цивільній справі №594/74/17 збільшено розмір аліментів та стягнуто з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. щомісячно на кожну дитину, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з 20 січня 2017 року і до досягнення ними повноліття. На підставі вищевказаного рішення, яке набрало законної сили 13 березня 2017 року, Борщівським районним судом 20 березня 2017 року видано виконавчий лист (справа №594/74/17). За даними розрахунку про нарахування заборгованості по аліментах проведеного Борщівський районним відділом державної виконавчої служби 13 березня 2018 року, при примусовому виконанні виконавчого листа №594/74/17 боржнику [PERSON] нараховано заборгованість, загальна сума якої станом на березень 2018 року становить 23335,81 грн. Розпорядженням голови Борщівської районної державної адміністрації від 12 серпня 2013 року визначено спосіб участі відповідача у вихованні дітей [PERSON] і [PERSON] та спілкуванні з ними за місцем проживання позивачки у с.Шупарка Борщівського району в першу та третю суботу і неділю кожного місяця з 18.00 год. до 21.00 год. та кожну середу з 15.00 до 20.00 год. Згідно листа служби у справах дітей Борщівської райдержадміністрації від 13 грудня 2013 року №944/01-19, адресованого позивачці, про розгляд її письмового звернення про невиконання відповідачем [PERSON] умов розпорядження від 12 серпня 2013 року та про заборгованість по сплаті аліментів, позивачку проінформовано, що [PERSON] для проведення індивідуальної бесіди з вищезазначених питань до служби у справах дітей не з'явився. За адресою проживання [PERSON] в с.Шупарка Борщівського району йому направлено лист, в якому роз'яснено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, а той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні. Попереджено [PERSON] про те, що при систематичному ухиленні від належного виконання батьківських обов'язків по відношенню до виховання та утримання своїх малолітніх синів може бути підставою щодо позбавлення його батьківських прав. Аналогічна інформація зазначена також у листах служби у справах дітей Борщівської райдержадміністрації від 16 січня 2015 року №25/01-05, від 21 березня 2017 року №136/01-18 та від 19 жовтня 2017 року №25/01-05, адресованих позивачці на її письмові звернення щодо проведення профілактичних бесід з [PERSON] з приводу невиконання батьківських обов'язків та заборгованості по сплаті аліментів. Службою у справах дітей встановлено, що відповідач, перебуває на заробітках в Російській Федерації. За даними довідок Шупарської сільської ради від 18 березня 2015 року №141, від 03 липня 2015 року №274 та від 17 квітня 2018 року №229 [PERSON] до сільської ради та до органу опіки при сільській раді не звертався з заявами з приводу перешкоджання йому бачитись чи спілкуватись з його синами [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки Шупарської сільської ради від 13 квітня 2018 року №531 та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання, складених комісією Шупарської сільської ради 18 березня 2015 року та 17 квітня 2018 року, позивачка проживає в с.Шупарка з чоловіком [PERSON], синами [PERSON], [PERSON], донькою [PERSON], батьками та сестрою. Сини [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні матері. Батько синів участі у вихованні синів не приймає. Згідно характеристики Шупарської сільської ради від 17 квітня 2018 року №225, позивачка характеризується з позитивної сторони, виховує трьох дітей. Займається веденням особистого селянського господарства. З сусідами та родичами в дружніх відносинах. За час проживання в селі, в громадських місцях поводиться добре, скарг і заяв на її поведінку від жителів села не поступало. Згідно довідок Шупарської ЗОШ І-ІІ ступенів від 23 квітня 2018 року №№17,18 за період навчання у школі учня [PERSON]. з 2015 по 2018 рік та [PERSON]. з 2016 по 2018 рік піклування про відвідування навчальних занять, позакласних та позашкільних заходів систематично здійснюється матір'ю [PERSON]І, бабусею [PERSON], бабусею [PERSON], дідусем [PERSON] та вітчимом [PERSON] Згідно характеристики Шупарської сільської ради від 17 квітня 2018 року №227, відповідач [PERSON], зареєстрований в с.Шупарка та на даний час не проживає, знаходиться за межами України. Розлучений, батько двох синів, з якими не спілкується та участі у їхньому вихованні не бере. Борщівська районна державна адміністрація, що діє як орган опіки та піклування у своєму висновку від 14 травня 2018 року, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], стосовно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках і, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно вимог ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення в інтересах дитини. Із досліджених у справі доказів суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] тривалий час, близько 5 років, без поважних причин, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, не виявляв і не виявляє щодо синів батьківського піклування, не турбується про фізичний і духовний розвиток дітей, не виявляє інтересу до забезпечення дітям необхідного матеріального забезпечення, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. За таких обставин, суд вважає, що в інтересах дітей відповідача [PERSON] слід позбавити батьківських прав стосовно його синів [PERSON] та [PERSON] Щодо задоволення позовних вимог про збільшення розміру аліментів, суд виходить з наступного. За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачка у позовній заяві просить збільшити розмір аліментів визначених рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року та стягувати із відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на кожну дитину, з урахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2018 рік» з 1 липня 2018 року прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років становить 1944,00 грн. Виходячи з меж заявлених вимог, враховуючи вищенаведений визначений законом мінімальний розмір аліментів для дитини, суд вважає за можливе збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2017 року та стягувати із відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з урахуванням індексу інфляції на кожну дитину, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає до стягнення сплачений позивачкою судовий збір в сумі 704, 80 грн. в користь позивачки та судовий збір в сумі 704,80 грн. в дохід держави. На підставі ст.ст.164, 165, 166, 180-183, 192 СК України,

Outcome: approved