Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до Золотоніського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що їм належить на праві власності житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами, який розміщений по вул. Шкільній, 23 у с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області. За вказаною адресою зареєстровані також відповідачі по справі, які за місцем своєї реєстрації не проживають з 2003 року. Той факт, що відповідачі зареєстровані у будинку позивача, хоча ним не користуються створює позивачу незручності та заважає повноцінно користуватися вказаним будинком, чим порушується право позивачів володіти, користуватися, розпоряджатися своїм нерухомим майном, та відповідно обмежує можливості стосовно належного оформлення соціальної допомоги з боку держави, а тому вони звернулася до суду із відповідною позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, на підставі ухвали Золотоніського міськрайонного суду від 09.11.2018 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачам в установленому порядку, останнім був наданий строк для\~ подання заяви із обґрунтованими запереченнями\~ проти розгляду справи\~ в порядку спрощеного позовного провадження, а також\~ строк для подання відзиву на позов. Відповідачі відзиву на позов,\~ заяви із\~ обґрунтованими\~ запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, чи\~ клопотанням про розгляд справи за участю сторін до суду не направили. За таких обставин, враховуючи наявність достатніх доказів, які стверджують позовні вимоги позивача та на підставі яких суд може прийняти законне та обґрунтоване рішення, останній вважає за можливе\~ розглянути справу за наявними\~ матеріалами справи за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачам по справі [PERSON] та [PERSON] належить будинок, який розміщений за адресою: вул. Шкільна, 23, с. Ковтуни Золотоніського району Черкаської області, що стверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом на вказаний вище будинок від 27.10.2000 року, зареєстрованого в реєстрі №4724 та свідоцтвом про право на спадщину за законом на земельну ділянку від 27.10.2000 року, зареєстрованого в реєстрі №4726. Відповідно до ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1\~ст. 383 ЦК України\~власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в будинку позивачів, що стверджується довідками виконкому Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №490/02-35 та 489/02-35 від 31.10.2018 року. Відповідно до довідки виконкому Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №216 від 20.03.2018 року [PERSON] є невісткою [PERSON], а [PERSON] є її онукою. Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу (серії 1-СРР №011881 від 21.02.2006 року) шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис №110 від 21.02.2006 року. Факт непроживання відповідачів у домоволодінні позивачів, а також відсутність їхніх речей в будинку останніх, стверджується актами обстеження проживання сім`ї [PERSON] від 05.09.2018 року №291 та від 15.09.2017 року №307. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Так суд бере до уваги також письмові пояснення свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачів та зазначили, що відповідачі у будинку позивачів не проживають з 2003 року, місце їх знаходження невідоме, їхні речі в будинку відсутні. Матеріали справи містять достатньо доказів відповідно до яких судом встановлено, що відповідачі за місцем своєї реєстрації не проживають, підстави для сумнівів у достовірності вказаних доказів відсутні. Таким чином суд, враховуючи наведені вище обставини вважає, що позивачем надано достатньо доказів відсутності відповідача за місцем своєї реєстрації, жодних доказів зворотного матеріали справи не містять. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Нормами статей ст.\~9,\~156\~ЖК України визначено,\~що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій\~статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені\~статтею 162 цього Кодексу. Згідно із ст. 405 ЦК України \~члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що відповідачі вже не є членами сімї позивачів та фактично з ними не проживають. Згідно з ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином судом встановлено, що відповідачі фактично не проживають за місцем своєї реєстрації, чим обмежують право позивачів на власність та вільного розпорядження нею, а тому суд вважає що позов про визнання осіб такими, які втратили право на користування жилим приміщенням необхідно задовольнити. Згідно ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підстави заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). На підставі зазначеного та

Outcome: approved