Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

Позивачі звернулися в Ленінський районний суд м. Кіровограда з позовом до [PERSON]-відповідач-1, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» - відповідач-2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП зазначивши, що 06.12.2012 року у м. Кіровограді, на вулиці Чайковського, навпроти будинку №55, приблизно о 21.00 год. 15 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобілів Мітцубіші Лансер (д/н [NUMBER]) та Деу Нубіра (д/н [NUMBER]). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належним на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] вищевказаним автомобілям було спричинено механічні пошкодження. Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.01.2013 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП було визнано відповідача-1. У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність відповідача-1 застрахована в ТДВ «СК» Провіта», позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому просять стягнути з відповідачів матеріальну і моральну шкоду. Представник позивача-1 у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та посилаючись на викладені в позові обставини просив позовні вимоги задовольнити. Позивач -2 до суду надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити та справу розглянути без його участі. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, проте були належним чином повідомлені про день час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача 1, дослідивши матеріали справи та надавши оцінку доказам у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 06.12.2012 року у м. Кіровограді, на вулиці Чайковського, навпроти будинку №55, приблизно о 21.00 год. 15 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода - зіткнення автомобілів Мітцубіші Лансер (д/н [NUMBER]) та Деу Нубіра (д/н [NUMBER]). Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 03.01.2013 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП за фактом дорожньо-транспортної пригоди було визнано відповідача-1 з накладенням на штрафу у розмірі 340,00 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, належним на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] вищевказаним автомобілям було спричинено механічні пошкодження. Згідно зі звітом № 42 про оцінку автотранспортного засобу марки МITSUBISHI Lanser НВ 1.8 Intense, реєстраційний номер [NUMBER], належного [PERSON], станом на 12.12.2012 року вартість матеріальних збитків без урахування фізичного зносу деталей, вузлів та агрегатів, які належать до заміни та з урахуванням ВТВ склала 129428,53 грн. Відповідно до позову, після перемовин між сторонами, позивачу - 2 відповідачем - 2 було частково компенсовано шкоду, заподіяну майну, тобто виплачено 24500,00 грн. таким чином, відповідно до позову, страхова сума не є предметом спору. Всього за позовними вимогами заподіяна шкода складає 80428,53 грн. Крім того, відповідачем -1 позивачу-1 заподіяно моральну шкоду, яка за обґрунтуваннями позивача-1 полягає в наступному: позивач переніс нервовий стрес в момент ДТП, мав незручності щодо переміщення дружини з новонародженою дитиною до лікарні та доставці їй ліків, продуктів харчування, були зіпсовані відносини з батьком, тому що саме він керував автомобілем батька за дорученням під час ДТП. Крім того, позивачем -1 в іншій частині моральна шкода обґрунтовується матеріальними втратами. Позовна вимога в частині стягнення моральної шкоди з відповідачів на користь позивача-2 не підлягає задоволенню у звязку з недоведенністю у судовому засіданні самого факту заподіяння шкоди та відсутністю переконливих обгрунтовань в чому саме полягає шкода. У відповідності до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками,зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). У відповідності до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода,завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до ст. 137 ЦПК України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.11 ЦК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного

Outcome: partial