Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

Позивачі звернулися із вказаними позовами до суду посилаючись на те, що вони є власниками земельних ділянок, розташованих на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району відповідно площами - [PERSON] - 3,2898 га, [PERSON] - 3,3819 га та [PERSON] - 3,2936 га. Ними укладені договора оренди вказаних земельних ділянок зі СТОВ «Росія» відповідно 30.07.12, зареєстрований 28.12.12, 11.04.2006, зареєстрований 20.12.2007 та 30.03.2006, зареєстрований 20.12.2006 і термін дії договорів оренди складає у [PERSON] 15 років, [PERSON] - 49 років, [PERSON] - безстроково, а після укладення додаткових угод з [PERSON] 16.04.2012 термін визначений 49 років з моменту підписання та державної реєстрації додаткової угоди та [PERSON] - 15 років також з моменту підписання та державної реєстрації додаткової угоди. Просять визнати договора оренди недійсними, скасувати державну реєстрацію вказаних договорів та зобов»язати відповідача повернути земельні ділянки позивачам, так як при укладенні договорів були допущені порушення ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме - не вказані істотні умови, передбачені вказаним Законом. В судовому засіданні представник позивачів підтримав свої позовні вимоги та пояснив, що при укладанні договорів з позивачами представник відповідача запевнив, що договораоренди земельних ділянок, призначених для ведення сільськогосподарського виробництва, укладаються на 3 роки і при розмові запевнив, що вказані договора можливо розірвати в любий час за бажанням позивачів. При їх зверненні до відповідача з питання розірвання договорів та повернення земельних ділянок власникам, їм було відмовлено, так як термін дії договорів не закінчився. Крім того, згідно ст.15 Закону України «Про оренду землі» в договорах повинні бути вказані істотні умови. В той же час у договорах не вказана така істотна умова, як умова передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є підставою для визнання такого договору недійсним. Просить визнати договора оренди земельних ділянок недійсними, скасувати їх державну реєстрацію та повернути земельні ділянки позивачам. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та пояснення представника. Представник відповідача позов не визнала та пояснила, що на час укладання договорів оренди з позивачами [PERSON] та [PERSON] у 2006 році діяло законодавство, яке не вимагало вказівок істотних умов у договорах. Твердження представника позивачів про введення в оману вказаних позивачів про термін дії договорів та обіцянку про розірвання договорів в любий час спростовує підписання вказаними позивачами додаткових угод: [PERSON] - 16.04.12, в якій вказаний термін дії договора - 49 років та [PERSON] - 26.03.12 з терміном дії договору 15 років, тобто вказані позивачі з 2006 по 2012 р.р. не зверталися до суду з позовом про недійсність договорів з приводу неправильного строку договору чи відсутності істотних умов договору, що порушували б їх права. Тим паче, орендну плату з 2006 по 2014 р.р. позивачі отримували згідно умов договору, що підтверджено наданими суду довідками і цього не заперечують самі позивачі. Відсутність у договорі з позивачем [PERSON] і в додаткових угодах з позивачами [PERSON] і [PERSON] такої істотної умови як умовипередачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки пояснюється тим, що відповідач не включав дані земельні ділянки до статутного фонду і не має наміру передавати земельні ділянки в заставу і яким чином відсутність вказаної умови вплинуло на права позивачів суду не пояснено. Також просить застосувати до позовів [PERSON] та [PERSON] термін позованої давності. В судовому засіданні встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок, розташованих на території Ромашківської сільської ради Рокитнянського району відповідно площами - [PERSON] - 3,2898 га, [PERSON] - 3,3819 га та [PERSON] - 3,2936 га. Ними укладені договора оренди вказаних земельних ділянок зі СТОВ «Росія» відповідно 30.07.12, зареєстрований 28.12.12, 11.04.2006, зареєстрований 20.12.2007 та 30.03.2006, зареєстрований 20.12.2007 і термін дії договорів оренди складає у [PERSON] 15 років, [PERSON] - 49 років, [PERSON] - безстроково, а після укладення додаткових угод з [PERSON] 16.04.2012 термін визначений 49 років з моменту підписання та державної реєстрації додаткової угоди та [PERSON] - 15 років також з моменту підписання та державної реєстрації додаткової угоди. Позивачі просять визнати договора оренди недійсними, скасувати державну реєстрацію вказаних договорів та зобов»язати відповідача повернути земельні ділянки позивачам, так як при укладенні договорів були допущені порушення ст.15 Закону України «Про оренду землі», а саме - не вказані істотні умови, передбачені вказаним Законом та їх введено в оману про термін дії договорів. Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Суд вважає, що зазначаючи у позові на відсутність такої істотної умови,як умова передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, передбаченої у ст.15 Закону України «Про оренду землі», представник позивачів в судовому засіданні не довів, яким чином дане порушення порушує право позивачів, так як відсутність в договорі такої умови позбавляє можливості орендаторапередачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки без згоди власника земельної ділянки на це. А в разі порушення даної умови орендар має право визнати договір передачі земельної ділянки в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки недійсним. У відповідності до ч.1 ст,215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Аналізуючи позовні вимоги, пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази по справі, суд вважає, що в судовому засіданні не встановлено недодержання сторонами в момент укладення та реєстрації договорів оренди вимог ст.203 ЦК України, тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає. Також суд не приймає до уваги пояснення представника позивачів та позивача [PERSON], що позивачів введено в оману про час дії договорів та можливість їх розірвання при зверненні позивачів до закінчення терміну договорів, так як у договорах маються підписи позивачів, тобто вони погодилися із строками оренди належних їм земельних ділянок і при укладенні додаткових угод не заперечували проти строку дії договорів. У відповідності до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Преставник відповідача подала до суду заяву про застосування позовної дасності до вказаного спору до позовів [PERSON] та [PERSON] і в судовому засіданні усно підтвердила свою заяву, так як договора оренди були укладені між сторонами у 2006 році, тобто більше трьох років до часу подання позовної заяви. Позивач [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні не вказав на поважність причин пропуску позовної давності, На думку суду, позовна давність почалася з дня укладення договору оренди, який є відображенням волевиявлення сторін.

Outcome: dismissed