Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідачки, просили припинити право власності [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS] корпусу 4 у м. Івано-Франківськ з виплатою компенсації за неї; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] корпус 4 у м. Івано-Франківську; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] корпус 4 у м. Івано-Франківськ. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задоволити з мотивів наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася , однак подала заяву за змістом якої вимоги позову визнала, не заперечувала щодо задоволення заявленого клопотання. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. За договором міни від 10.08.2009року номер у реєстрі нотаріальних дій 1215 позивачі та відповідачка є власниками двохкімнатної квартири [ADDRESS] корпус 4 у м. Івано-Франківську із житловою площею 31,1 кв.м та загальною площею 68.0 кв.м. Відповідно до укладеного 10.08.2009р. договору міни, вказана квартира набута сторонами у спільну сумісну власність, однак при реєстрації права власності Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації зареєструвало придбану квартиру як обєки спільної часткової власності, самостійно визначивши розмір часток в праві власності-по 1/3 частки у кожного. Як вбачається із змісту позовної заяви обмін квартири здійснено з доплатою в розмірі 100000гривень, доплата здійснена за рахунок спільних коштів позивачів , оскільки відповідачка на той час не мала власних коштів, перебувала у них на утриманні. Таким чином, враховуючи умови укладеного договору міни та вказані обставини, розмір часток є іншим, а саме позивачам належить 3/4 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] корпус 4 у м. Івано-Франківську, а відповідачці-1/4 частки у праві власності на вказану квартиру. Вказані факти сторонами визнаються, а тому доказуванню, згідно ст. 61 ЦПК України, не підлягають. Сторони перебувають у негативних відносинах між собою, їх спільне проживання не можливе. Стаття 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), розкриває зміст права власності, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Квартира [ADDRESS] корпус 4 у м. Івано-Франківську належить сторонам на праві спільної часткової власності, частки сторін чітко визначено. Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. За змістом ч. 1 ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Зі змісту зазначеної норми закону випливає, що припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст. 365 ЦК України випадку, але лише в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Як вбачається із укладеного договору міни, вартість квартири становить 395 968,00 грн. , а вартість частки що фактично належить відповідачці -98 992,00 грн. Тобто сума компенсації, яку позивачі зобовязуються сплати відповідачці. Відповідачка погодились на отримання компенсації. Отже, з урахуванням наведеного, суд прийшов до переконання, що вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позовні вимоги позивачів про припинення права власності, визнання права власності задоволено, то судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь позивачів. На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 317, 321 ч. 1 та 2, 356, 360, 365 ч.1 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 61, 84, 88 ЦПК України,

Outcome: approved