Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи позов тим, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2015 року. Від даного шлюбу в них одна дитина: [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося внаслідок різних причин, вони перестали розуміти один одного. Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний. У звязку з цим позивачка просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, тобто до 13 жовтня 2033 року. В судове засідання позивачка не зявилась. На адресу суду надійшла заява позивачки, в якій вона просить розглянути справу за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.14). Відповідач в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла заява відповідача, в якій він просить розглянути справу за його відсутністю, з позовними вимогами позивачки згоден (а.с.11). Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі на підставі доказів представлених в матеріалах справи. Судом достовірно встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON] / Волконогло / [PERSON], [INFO] 16 липня 2015 року уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №73, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №233965 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають одну дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії 1-ЖД №441486, виданим 15 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області за актовим записом №349 (а.с.7) . Відповідач відмовляється у добровольному порядку матеріально допомагати дитині, не зважаючи на те, що він працездатний та на теперішній час працює. З довідки про заробіток №499 від 22 червня 2016 року, виданої виконавчим комітетом Тарутинської селищної ради Тарутинського району Одеської області вбачається, що [PERSON] працює електриком в Тарутинській селищній раді та його річний заробіток складає 22819 гривень 08 копійок (а.с.16). Згідно довідки виконавчого кимітету Рівненської сільської ради Тарутинського району Одеської області від 13 червня 2016 року №550, дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.8). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2, 3 ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідачем не були вказані підстави та не були надані відповідні їм докази, що унеможливлювали б стягнення з нього аліментів. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року «держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей». Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини. Суд вважає за необхідне розяснити позивачці, що відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Згідно п.п.2 п. 1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0.4 розміру мінімальної заробітної плати. Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року №928-VІІІ передбачено мінімальну заробітну плату з 01 січня 2016 року в розмірі 1378 гривень 00 копійок. Враховуючи вище викладене розмір судового збору по даній категорії справ складає 551 гривня 20 копійок. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved