Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] в позові зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився. Надав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб, [NUMBER], виданого 21.02.2003 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 21.02.2003 року (а.с.10). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області 15.07.2009 року (а.с.9). Як вбачається з довідки, виданої 10.01.2017 року ПЖКГ «Донецьке», [PERSON] зареєстрована разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене,беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді з усіх видів його доходів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved