Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із вказаним позовом, у якому просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування в рівних частинах за кожним окремо по 1/2 частині на земельну ділянку площею 2,23 га в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району, що належала померлій [PERSON] на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337099, виданого Віньковецькою райдержадміністрацією згідно розпорядження № 80-р від 17.04.1996 року та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Урожай» с. Яснозір`я за № 583 від 22.12.1997 року. В обґрунтування позову позивачі вказували, що 28.08.1996 року померла їх мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, у масі якої є земельна частка (пай) площею 2,23 га на території Яснозірської сільської ради по колишньому КСП «Урожай». У вересні 2017 року позивачі звернулись до Віньковецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що сертифікат видано 22.12.1997 року, тобто після смерті матері, отже є недійсним. Таким чином, позивачі змушені з метою захисту своїх прав звернутись до суду із вказаним позовом. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не зявились, у звязку з чим справа розглянута згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Представник позивачів [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги, викладені в позові підтримала, та просила розгляд справи проводити за її відсутності. Представник відповідача, Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, голова сільської ради [PERSON] надав суду письмову заяву, у якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечував, та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. Представники третіх осіб, відділу у Віньковецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області та Віньковецької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового засідання в суд не з`явились. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 25.08.1996 року у с. Яснозір`я Віньковецького району Хмельницької області померла мати позивачів [PERSON], якій належало право на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах по колишньому КСП «Урожай» на території Яснозірської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, після чого на вказане майно відкрилась спадщина. [PERSON] та [PERSON], спадкоємці за заповітом, вступили в оперативне управління спадковим майном. 22.12.1997 року після смерті [PERSON] на її імя Віньковецькою райдержадміністрацією видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337099. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть спадкодавця [PERSON] серії І-БВ № 307794; заповітом, складеним [PERSON] 19.05.1993 року; копіями паспортів позивачів; свідоцтвом про народження ЯЖ № 218898, згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON]; свідоцтвом про народження ЯЮ № 772612, згідно якого матір`ю [PERSON] є [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу І-БВ № 302366, згідно якого [PERSON] уклав шлюб із [PERSON], і прізвище дружини «Афанасьєва»; копією сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337099 від 22.12.1997 року; копією Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Урожай», згідно якої [PERSON] видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337099, площею 2,23 в умовних кадастрових гектарах; копією Державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ № 009 по КСП «Урожай», де в Додатку 1 за № 482/240 значиться [PERSON]; довідками Яснозірської сільської ради № 632, № 631, № 630 від 08.08.2017 року, згідно яких [PERSON] до дня смерті була зареєстрована та проживала в с. Яснозір`я по вул. Біла, 26, одна, а після її смерті діти - [PERSON] та [PERSON] вступили в оперативне управління спадковим майном, довідкою № 987 сільської ради с. Копистин, що [PERSON] та [PERSON] одна і та ж особа. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно зі ст. ст. 524, 529 ЦК України (1963 року), який діяв на момент виникнення даних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Відповідно до ст. 549 цього Кодексу, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Отже, позивачі як спадкоємці за заповітом, мають право на спадкове майно, та зокрема на земельну частку (пай) розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, спадщину прийняли, вступивши в оперативне управління майном. Однак, як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, від 11.10.2017 року, державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 2,23 в умовних кадастрових гектарах, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0337099, у звязку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) виданий Віньковецькою райдержадмінстрацією 22.12.1997 року на ім`я [PERSON], яка померла 25.08.1996 року, тобто після її смерті. Крім того, із відповіді наданої державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори [PERSON] на запит суду слідує, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Таким чином, враховуючи, що у звязку із тим, що правовстановлюючий документ на спадкове майно - земельну частку (пай) виданий після смерті спадкодавця, а отже є недійсним, позивачі позбавлені можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, вирішення виниклого спору можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Визнання права власності за [PERSON] та [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку спадкування не оспорюється відповідачем, не порушує прав чи інтересів інших осіб, та враховуючи, що позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, він підлягає частковому задоволенню в частині визнання права, а не права власності, оскільки спадкодавець не набула такого права на земельну ділянку, а лише на цінний папір сертифікат.

Outcome: partial