Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом в якому зазначили, що у лютому 2000 року в належному їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та договором купівлі-продажу відповідно на праві приватної спільної часткової власності житловому будинку [ADDRESS] був зареєстрований рідний брат позивача 1, [PERSON] . Відповідач не проживає за даною адресою з 2010 року. останній раз відповідач приїздив до вказаного домоволодіння у 2010 році на похорон батька, після чого жодного разу не з`являвся, не дзвонив, тому відповідно місце його перебування та проживання не відомі. Жодної матеріальної допомоги по утриманню будинку та сплаченню комунальних платежів відповідач не надає, а всі обов`язки по утриманню домоволодіння лежать повністю на позивачах. Зважаючи на вищевикладене, позивачі просилb суд визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Позивачі надали суду заяву, якою просила розглянути справу без їх участі, заявлені вимоги підтримали, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань шляхом публікації оголошень на вебпорталі судової влади України, в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Представник третьої особи надав заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами, а вирішити спір на розсуд суду приймаючи рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 02 вересня 2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 90685372 від 27.06.2017 року та копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НМО № 897866 від 27.06.2017 року, договору купівлі-продажу домобудівлі від 26.11.1991 року, позивачу на праві спільної часткової власності належить 52/100 частини домобудівлі розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки виданої Токарівською сільською радою Білозерського району Херсонської області № 327д від 18.08.2020 року та акту підтвердження складеного 26.08.2020 року депутатом Токарівської сільської ради Білозерського району Херсонської області Волковою О.А. у присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] , в належному на праві власності [PERSON] житловому будинку [ADDRESS] дійсно з 22.02.2000 року зареєстрований [PERSON] , 1957 року народження, але фактично не проживає за вказаною адресою з 2010 року. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 72 ЖК України визначено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Положеннями ст.ст.\~150,\~156\~ЖК України\~вказано,\~що громадяни,\~які мають\~у приватній\~власності будинок\~(частину\~будинку),\~квартиру,\~користуються ним\~(нею)\~для особистого\~проживання і\~проживання членів\~їх сімей\~і мають\~право розпоряджатися\~цією власністю\~на свій\~розсуд:\~продавати,\~дарувати,\~заповідати,\~здавати в\~оренду,\~обмінювати,\~закладати,\~укладати інші\~не заборонені\~законом угоди. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно положень ст. 405 ЦК України члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове\~приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання на території України» № 1382-IV від 11 грудня 2003 року, зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється на\~підставі:заяви особи\~або її\~представника,\~що подається\~до органу\~реєстрації;судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні надано достатньо доказів того, що [PERSON] більше як один рік не проживає за місцем реєстрації, має інше фактичне місце проживання, підстав для збереження за ним житлового приміщення та інших домовленостей між сторонами немає, а реєстрація відповідача за вищевказаною адресою є перешкодою у здійсненні позивачами права користування та розпорядження своїм майном, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved