Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, покликаючись на те, що вони є співвласниками будинку [ADDRESS]. Вданому будинку зареєстрований також відповідач, однак з весни 2009 року не проживає у будинку, не підтримує відносини із ними, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS], зобов'язати Залізничний районний відділ Головного управління державної міграційної служби у Львівській області зняти [PERSON] з реєстрації у житловому будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, давши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8969859 від 16 листопада 2005 року, №8969946 від 16 листопада 2005 року будинок [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачам [PERSON], [PERSON] /а.с. 9, 12/ Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як встановлено в судовому засіданні в будинку [ADDRESS] прописаний також і відповідач [PERSON], який без поважних на те причин, не проживає у спірному будинку з весни 2009 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, що стверджується актами від 18 березня 2014 року, 14 вересня 2015 року, 09 листопада 2015 року, затвердженими ЛКП «Сяйво». /а.с. 14-16/ Отже, як безспірно встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] в будинку [ADDRESS] не проживає з весни 2009 року, за квартиру та комунальні послуги не оплачує, догляд за квартирою не здійснює, а тому відповідача [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Крім того, у задоволенні позовної вимоги щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстрації за адресою: [ADDRESS] слід відмовити, оскільки зі змісту ст. 3 ЦПК України випливає, що кожна особа має право звернутися до суду лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та потреба в такому захисті виникає тоді, коли зазначені права порушені, невизнаються чи оспорюються іншими особами, натомість позивачами чи їх представником не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що вони зверталися до Залізничного районного відділу Головного управління державної міграційної служби у Львівській області з проханням зняти відповідача [PERSON] з реєстрації у будинку [ADDRESS] та їм було, у будь-якій формі, у цьому відмовлено. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє часткове ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до часткового задоволення. Судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача [PERSON]

Outcome: partial