Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

Позивачка 28.05.2021 року звернулась до суду із позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини з матір`ю, посилаючись на те, що [PERSON] , [INFO] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] , який було розірвано за рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 09.07.2020 року ( рішення набрало законної сили 09.08.2020 року ). Копію рішення суду долучено у додатках до позовної заяви. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] ( копія свідоцтва про народження № [NUMBER] долучено у додатках до позовної заяви ), який проживає з нею. Судовим наказом Полтавського районного суду Полтавської області від 10.08.2020 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходу ) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 03.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття. 16.02.2021 року було відкрито виконавче провадження відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ( ВП № 64519440 ) виданою старшим виконавцем Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Північно - східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми ). Згідно розрахунку від 26.02.2021 року № 5536, починаючи з серпня 2020 року по лютий 2021 року, розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів складає 21 578, 00 гривень. З часу припинення шлюбних відносин вона з сином проживає окремо від відповідача, він займається влаштуванням свого життя, достовірно місце його роботи невідомо, але він протягом 2020 року - на початку 2021 року перебував у іншому місті та до міста Полтави не повертався. З нею спілкування не підтримує та вона не має можливості з ним спокійно поспілкуватись та вирішити важливі питання, що стосуються життя їх сина, на телефонні дзвінки не відповідає. У сина наявний телефон, та він не обмежується у спілкуванні з батьком, адже протягом сімейного життя у дитини не було браку спілкування, та вони з відповідачем приділяли йому увагу та турботу, саме тому спілкування дитини з відповідачем вона повністю підтримує та ніяким чином не чинить у цьому перешкод. Однак, сам відповідач вже протягом року самоусунувся від участі у вихованні сина та не бачить його протягом року. Відповідно до консультативного висновку психолога щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини № 81 від 01.03.2021 року, наданого практичним психологом, психотерапевтом УСП - [PERSON] : «Тато наразі більше бере участь у вихованні по телефону, але [PERSON] з задоволенням з ним зустрічається, знає, що саме від тата взяв сил, витривалість... Хвилюється, щоб тато не зник з його життя, не відмовлявся від зустрічей, вважає, що цілком реально з обома батьками вибудувати добрі стосунки, навіть якщо вони не проживають разом, кожного з них бачить важливим для себе». На даний час син - [PERSON] проживає з нею у квартирі за адресою: [ADDRESS] , належна її матері - [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ), яка відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 02 жовтня 2008 року ) змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] ». Копія свідоцтва про народження на підтвердження ступеню споріднення надано у додатках до позовної заяви ( свідоцтво про народження [NUMBER] ). Дана квартира має загальну площу 60,8 кв.м., житлову площу 34,7 кв.м. У квартирі створені усі умови для проживання дитини, він тут проживає з народження, є його кімната, власний особистий простір, поруч проживають його друзі та його рідні, знаходиться його школа, тобто у дитини вже сформовано його середовище, його коло друзів та інтересів, тут йому комфортно та безпечно. За місцем реєстрації у них знаходиться заміський будинок і вони там не проживають, адже з дитиною не зручно їздити з с. Кротенки до міста, окрім того вони мають квартиру у місті Полтава. Позивачка намагається якнайбільше створити для дитини здорове середовище для розвитку та зменшити психологічну травму від того, що його батьки тепер проживають окремо. Відповідно до консультативного висновку психолога щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини № 81 від 01.03.2021 року наданого практичним психологом, психотерапевтом УСП - [PERSON] : «Всі потреби базової безпеки дитини задоволені, він почуває себе оточеним любов`ю як з боку членів сім`ї, так і з боку друзів однокласників. [PERSON] не сумнівається, що всі його люблять, що з ним цікаво спілкуватись. Мама вчить його бути відповідальним, бути самостійним. Тобто, формує всі необхідні для підліткового віку навички. В хлопчика добре розвинені мислення, мовлення, широкий словниковий запас». Син навчається у Полтавській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 38 Полтавської міської ради Полтавської області у 3-А класі. Відповідно до характеристики виданої класним керівником від 17 лютого 2021 року : «Учень має добрі розумові здібності. Виявляє самостійність на уроках, співпрацює з іншими учнями, з`ясовує конфлікти мирним шляхом. Хлопчик добрий, чуйний, вразливий. [PERSON] захоплюється спортом, відвідує секцію баскетболу. Останнім часом більше мати цікавиться навчанням і розвитком сина, займається вихованням». Окрім духовного розвитку, вона дбає і про здоров`я дитини, вони проходять профілактичні медичні огляди і відповідно до довідки від 16.02.2021 року з Медичного кабінету «Дитячий лікар», дитина є абсолютно здоровою. Син відвідує заняття із спортивної гімнастики за відповідним графіком занять, вона приводить його до спортивного закладу та забирає з занять, що підтверджується довідкою виданою Директором школи спортивної акробатики та гімнастики. За заняття сплачує щомісячно 1 000 гривень, що підтверджується квитанціями долученими у додатках. Вона офіційно працевлаштована та працює у ТОВ «Везерфорд Україна» з 20 листопада 2018 року на посаді закупника, має стабільну заробітну платню та має можливість повністю забезпечувати потреби дитини, його повноцінний розвиток та харчування ( довідка про дохід долучена у додатках ). На роботі має добрі характеристики та позитивно характеризуюсь, неодноразово мала відзнаки та подяки від керівництва ТОВ «Везерфорд Україна», що підтверджується характеристикою з місця роботи, виданою 10.02.2021 року. Відповідно до довідки серії ПА № 2226265 МВС України, станом на 28.02.2021 року, вона до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має та у розшуку не перебуває ( довідка долучена у додатках до позовної заяви ). Окрім того, вона має квартиру [NUMBER] , придбану за договором купівлі - продажу від 29 вересня 2014 року ( копія договору долучена у додатках ), що розташована у [ADDRESS] . Загальна площа квартири складає 30,1 кв.м., житлова площа 16, 5 кв.м. Проживати там не має можливості, адже у квартирі не має умов для проживання та на даний час вона проводить там ремонт та поліпшує житлові умови, окрім того, площа квартири не дозволить повноцінне формування там місця для дитини та дорослого. У майбутньому дана квартира буде подарована синові - [PERSON] . На даний час нею, як матір`ю, створені усі умови, як психологічні так і матеріальні, для того аби дитина мала повноцінний розвиток, де всі його базові потреби будуть задоволені. І відповідно до характеристики з навчального закладу та висновку від психолога, нею ці обов`язки у повному обсязі виконано, дитина зростає у щасливому середовищі. Відповідно до консультативного висновку психолога щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини № 81 від 01.03.2021 року наданого практичним психологом, психотерапевтом УСП - [PERSON] : «Переживання мами стосовно необхідності дотримання системних правил у вихованні сина є адекватним у існуючій віковій реальності. При розбіжностях у підходах наслідком може стати невротизація сина. Із метою уникнення даної проблеми рекомендовано проживання на території мами з можливістю регулярного, узгодженого по часу спілкування з татом, а також врегулювання потенційних розбіжностей у поглядах на виховання між батьками». Вирішити нагальні питання, що стосуються дитини, з відповідачем не вбачається можливим, він не має бажання спілкуватись з нею, на телефонні дзвінки не відповідає, на смс - повідомлення також, точне місце його перебування їй невідоме, що унеможливлює мирне урегулювання спору. Юридичне визначення місця проживання сина з матір`ю має вирішальне та важливе значення, адже це сприятиме тому, що дитина не буде вириватись із свого звичного та щасливого для неї середовища, матиме юридично закріплене місце, де вона проживає та зростає, унеможливить подальші маніпуляції, де у центрі буде перетягування дитини та сприятиме формуванню поняття безпечного середовища та свого дому. При цьому у відповідача, його права на участь у вихованні та піклуванні про сина, ніяким чином не обмежуються, адже наявність батька у житті сина є для нього важливим і вона надалі сприятиме їх спілкуванню, окрім того, після розірвання шлюбу фактично місце проживання дитини не змінилось і він проживає з мамою. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Як передбачено ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами та особисте виховання дитини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина,спір між ними може вирішуватися судом. При цьому, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до п. 1 ст. 9 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. При розгляді даної категорії справ необхідно врахувати практику та висновку Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ, Суд ), який у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. «Декларацією прав дитини», прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до принципів 2 та 6 «Декларації прав дитини», прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особисті потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Розглядаючи справи щодо місця проживання дитини, суди враховують рівність прав матері та батька і беруть до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Про це йдеться у постанові Великої Палати ВС від 17 жовтня 2018 р. у справі № 402/428/16-ц ( провадження № 14-327цс18 ). На виконання вимог ст. 175 ЦПК України відсутні інші позови до цього ж відповідача ( відповідачів ) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Нею не вживались заходи забезпечення позову або доказів по справі. Докази на обґрунтування своїх позовних вимог долучено у додатках до позовної заяви (окрім заяви про виклик свідків, яка буде долучена на підготовчому судовому засіданні). Оригінали доказів наявні у позивача по справі. Орієнтовний розрахунок судових витрат складається з : 1. Суми судового збору у розмірі 908,00 гривень; 2. Витрат на професійну правничу допомогу у розмірі приблизно 5 000 гривень. Орієнтовний розмір витрат визначено згідно з долученого розрахунку затрат часу адвокатом на виконання своїх обов`язків згідно з договором про надання правової допомоги та може бути уточнено залежно від збільшення обсягу роботи. Прохала : - Визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] , яка проживає у [ADDRESS] , адреса реєстрації: [ADDRESS] . - Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] суму судових витрат, що складаються з судового збору 908,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень. В судове засідання сторони у справі не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Де представник позивача - адвокат Піддубний Д.І. позов підтримав та прохав задовольнити, а відповідач надав телефонограму, вказавши, що позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Служби у справах дітей Київської районної в м. Полтаві ради не заперечував щодо його задоволення ( а. с. 69, 72, 82-84, 85 ). Тому, суд вважає за можливе, розгляд справи по суті у відсутності не з`явившихся сторін по наявним матеріалам справи та за наявності від них відповідних заяв. Судом встановлено всі обставини, на які послалась в позові позивачка і вони підтверджуються матеріалами справи на а. с. 10 - 44. Судом встановлено, що сторони від укладеного 08.07.2011 року шлюбу, який на даний час розірваний рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 09.07.2020 року, мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час син [PERSON] проживає з мамою у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Дана квартира належить її матері [PERSON] ( РНОКПП [NUMBER] ) та має загальну площу 60,8 кв. м., житлову площу 34,7 кв. м. У квартирі створені усі умови для проживання дитини, він тут проживає з народження, є його кімната, власний особистий простір, поруч проживають його друзі та його рідні, поруч знаходиться його школа, тобто у дитини вже сформовано його середовище, його коло друзів та інтересів, тут йому комфортно та безпечно. За місцем реєстрації у них знаходиться заміський будинок і вони там не проживають. Позивачка намагається якнайбільше створити для дитини здорове середовище для розвитку та зменшити психологічну травму від того, що його батьки тепер проживають окремо. Відповідно до консультативного висновку психолога щодо психоемоційних особливостей розвитку дитини №81 від 01.03.2021 року наданого практичним психологом, психотерапевтом УСП [PERSON] «Всі потреби базової безпеки дитини задоволені, він почуває себе оточеним любов`ю як з боку членів сім`ї, так і з боку друзів однокласників. [PERSON] не сумнівається, що всі його люблять, що з ним цікаво спілкуватись. Мама вчить його бути відповідальним, бути самостійним. Тобто формує всі необхідні для підліткового віку навички. В хлопчика добре розвинені мислення, мовлення, широкий словниковий запас». Син навчається у Полтавській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 38 Полтавської міської ради Полтавської області у 3-А класі. Відповідно до характеристики виданої класним керівником від 17 лютого 2021 року «Учень має добрі розумові здібності. Виявляє самостійність на уроках, співпрацює з іншими учнями, з`ясовує конфлікт мирним шляхом. Хлопчик добрий, чуйний вразливий. [PERSON] захоплюється спортом, відвідує секцію баскетболу. Останнім часом більше мати цікавиться навчанням і розвитком сина, займається вихованням». Окрім духовного розвитку, вона дбає і про здоров`я дитини, вони проходять профілактичні медичні огляди і відповідно до довідки від 16.02.2021 року з Медичного кабінету «Дитячий лікар», дитина є абсолютно здоровою. Син відвідує заняття із спортивної гімнастики за відповідним графіком занять, вона приводить його до спортивного закладу та забирає з занять, що підтверджується довідкою виданою Директором школи спортивної акробатики та гімнастики. За заняття сплачує щомісячно 1 000 гривень, що підтверджується квитанціями долученими у додатках. Вона офіційно працевлаштована та працює у ТОВ «Везерфорд Україна» з 20 листопада 2018 року на посаді закупника, має стабільну заробітну платню та має можливість повністю забезпечувати потреби дитини, його повноцінний розвиток та харчування. На роботі має добрі характеристики та позитивно характеризуюсь, неодноразово мала відзнаки та подяки від керівництва ТОВ «Везерфорд Україна», що підтверджується характеристикою з місця роботи, виданою 10.02.2021 року. Відповідно до довідки серії ПА № 2226265 МВС України, станом на 28.02.2021 року, вона до кримінальної відповідальності не притягувалась, не знятої чи непогашеної судимості не має та у розшуку не перебуває ( довідка долучена у додатках до позовної заяви ). Окрім того, вона має квартиру [NUMBER] , придбану за договором купівлі - продажу від 29 вересня 2014 року ( копія договору долучена у додатках ), що розташована у [ADDRESS] . Загальна площа квартири складає 30,1 кв. м., житлова площа 16,5 кв. м. Відповідач не надає добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. Згідно характеристики з навчального закладу позивачка приділяє належну увагу вихованню сина, відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням дитини, спілкується з класним керівником. Згідно висновку виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з матір`ю - [PERSON] ( а. с. 72-74 ). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст. 161 СК України, оскільки місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків ( усиновлювачів ) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина,спір між ними може вирішуватися судом. При цьому, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно п. 1 ст. 9 «Конвенції про права дитини» держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. При розгляді даної категорії справ необхідно врахувати практику та висновку Європейський суд з прав людини ( ЄСПЛ, Суд ), який у своєму рішенні від 01 липня 2017 року у справі «М.С. проти України» наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти : по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. «Декларацією прав дитини», прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до принципів 2 та 6 «Декларації прав дитини», прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особисті потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові й моральної та матеріальної забезпеченості. Малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Розглядаючи справи щодо місця проживання дитини, суди враховують рівність прав матері та батька і беруть до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Про це йдеться у постанові Великої Палати ВС від 17 жовтня 2018 р. у справі № 402/428/16-ц ( провадження №14-327цс18 ). Після пред`явлення позову позивачем відповідач його визнав у повному обсязі. Судові витрати по справі понесені позивачем підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених вимогіз відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved