Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

Позивачка 16.03.2015 року звернулась до суду із даним позовом. У заяві посилалась на те, що 26.07.2015 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від подружнього життя у них народився син: [PERSON], [INFO]. Вважає, що їхня сім'я розпалась, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, нехтує сімейними цінностями, матеріально не забезпечує сім'ю. Через непорозуміння у сім'ї в них погіршилися відносини, що призвело до припинення шлюбних стосунків. Вони з відповідачем більше трьох місяців не проживають разом, сімейних стосунків не підтримують. Вважає, що примирення є неможливим, просить розірвати шлюб. Оскільки дитина проживає із нею та знаходиться на її утриманні просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки від його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання у розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, уточнила їх, просить шлюб розірвати та стягнути аліменти на дитину у розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача та кошти її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визанв частково, просить розірвати шлюб, а аліменти на сина та дружину стягувати у меншому розмірі, оскільки він заробляє близько 2000 грн. щомісячно, та витрачає кошти на найм житла, сплату житлово-комунальних послуг, харчування та одяг. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши докази суд встановив слідуюче: Сторони з 26.07.2012 року перебувають у шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] актовий запис № 168. Від подружнього життя у них народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] Судом встановлено, сторони не підтримують шлюбних відносин на протязі останніх трьох місяців, проживають окремо, не ведуть спільного побуту. З метою примирення подружжя та збереження сім'ї сторонам було надано строк для примирення терміном в 1 місяць, однак по його закінченні сторони надалі бажають шлюб розірвати. Суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно, збереження сім'ї не відповідало б їхнім інтересам. Тому позов в частині розірвання шлюбу слід задовольнити повністю. Що стосується вимог про стягнення аліментів та коштів на утримання, суд вирішив наступне. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони не можуть дійти згоди, щодо надання спільній дитині утримання у добровільному порядку. Так в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач добровільно надавав кошти на утримання дитини, але як вбачається із пояснень позивачки це було нерегулярно, та у розмірі, який був недостатньою для їхнього з сином проживання. Дитина проживає разом із позивачкою, окремо від відповідача та фактично перебуває на її утриманні. З огляду на це суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на сина - [PERSON]. Щодо розміру аліментів, суд вважає, що матеріальний стан відповідача не дає можливості сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачкою, а саме 1/3 частки від його заробітку (доходу), оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач отримує зарплату у розмірі 1600 - 1800 грн. на місяць. Частину даних коштів витрачає на придбання продуктів харчування, найм квартири,с плату житлово-комунальних послуг. Тому, на думку суду аліменти на дитину слід стягувати у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача. Вирішуючи вимоги про стягнення коштів на утримання дружини, до досягнення дитиною трьохрічного віку,суд дійшов до такого висновку. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, а саме до 21.12.2016 р., і має право на утримання від чоловіка. На думку суду розмір утримання заявлений позивачкою (500 грн.) є також завищений, і сплата відповідачем аліментів у такому розмірі значно погіршить його матеріальне становище. Окрім цього, сплату коштів на утримання слід проводити у частці від заробітку (доходу) відповідача, так як останній офіційно працює, має стабільну заробітну плату. Беручи до уваги вищенаведене, враховуючи вимоги розумності ат справедливості суд вважає, що кошти на утримання слід стягувати у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до змісту ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також, позивачка звільнена від сплати судового збору, щодо вимог про стягнення аліментів, тому на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, такі підлягають стягненню з відповідача у користь держави.

Outcome: partial