Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на безоплатну приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони зареєстровані та фактично мешкають за адресою [ADDRESS] з 1980 року. Зазначена квартира була надана позивачу [PERSON] та а підставі ордеру виданого на її імя на підставі якого її було вселено в зазначену квартиру де позивачу і мешкають по теперішній час. В січні 2019 року позивачі звернулися до відповідача з заявою про приватизацію житла, проте листом від 24.01.2019 року їм було відмовлено в проведенні в приватизації оскільки відсутній ордер на надання житлової площі. Позивачі просять визнати за ними право на безоплатну приватизацію в рівних частках квартири [ADDRESS] за відсутності ордеру про надання житлової площі. Позивачі в судове засідання не з`явилися, представник позивачів надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач просить ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства України. При цьому зазначивши, що відповідно до п. 4.21 Положення, районним адміністраціям міської ради делеговані повноваження в частині приватизації житла. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні, яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Відповідно до пп. 17, 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань жилого-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010 № 109/17404), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім її на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, та надає чітко визначений перелік документів, зокрема, копію ордеру про надання жилої площі. За результатами розгляду документів, наданих до районної адміністрації позивачами на приватизацію житла за адресою: [ADDRESS] було встановлено відсутність копії такого ордеру, у звязку з чим було відмовлено у приватизації цього житла та повідомлено про позицію районної адміністрації щодо проведення приватизації в звязку з наданням позивачем неповного пакету документів (відсутність ордеру), як того вимагає чинне законодавство. Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Отже, районна адміністрація відмовляючи в приватизації житла за адресою: [ADDRESS] , діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Також просить розглядати справу за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 12.13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що згідно довідки департаменту реєстраційних послуг від 04.08..2017 року № 04-26/5-9138 позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 23.07.1980 року по теперішній час. Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг від 04.08.2017 року № 04-26/5-9157 позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 10.12.1988 року по теперішній час. Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг від 04.08.2017 року № 04-26/5-9155 позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 07.07.1982 року по теперішній час. Згідно довідки департаменту реєстраційних послуг від 04.08.2017 року № 04-26/5-9136 позивач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 24.05.2006 року по теперішній час. Позивачі виявили бажання приватизувати вищезазначену квартиру, в звязку з чим зверталися до відповідача з відповідною заявою, але листом відповідача № Н-0018-В від 24.01.2019 року їм було відмовлено в приватизації, оскільки позивачами до заяви про приватизацію не було надано копію ордера про надання жилої площі. Через відсутність ордеру на вищевказану квартиру, позивачі звернулися до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради за наданням його копії, листом від 06.06.2018 року Департаментом надано відповідь про відсутність можливості надати копію ордеру на заселення до квартири через те, що на обліку та зберіганні знаходяться ордери тільки починаючи з 1984 року. Позивачі по справі, участі у приватизації не приймали, у додаткових списках не значаться та житлові чеки не використали. За змістом відмови, районної адміністрації по Вознесенівському району, не оспорюючи законність проживання позивачів у вказаній вище квартирі, вказує на неможливість її приватизації з тих підстав, що ордер на квартиру відсутній, а його надання є обов`язковим і заміна ордеру іншим документом неможлива. Пунктом 5 ст.\~16\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду, органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир(будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 ЖК України, до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів віднесено видача ордерів на жилі приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. За змістом ст. 58 ЖК України, ордер є єдиною підставою для вселення у жиле приміщення. Відповідно до п. п. 69, 70, 72 Постанови ради Міністрів Української РСР від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР»(розділ IV), ордер на жиле приміщення видається на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів та є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення, дійсний протягом 30 днів. Ордер вручається громадянинові, на імя якого він виданий, або за його дорученням іншій особі. При одержанні ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) членів сім`ї, включених до ордера. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації; ордер зберігається як документ суворої звітності. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5статті 2 цього Закону. Відповідно до п. 11 ст.\~8\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст.\~1\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно зі ст.\~2\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. З аналізу вказаних правових норм випливає, що ордер це документ, що має тимчасову дію та є законною підставою вселення особи до житлового приміщення. Тому, суд приходить до висновку, що позивачі мають право на приватизацію квартири, в якій вони зареєстровані і мешкають, а відмова відповідача в реалізації їх права на приватизацію порушує права позивачів. Оцінюючи в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про на явність законних підстав про визнання за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] право на безоплатну приватизацію квартири.

Outcome: approved