Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 03 вересня 2013 року за актовим записом №90 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області. Свої вимоги мотивує тим, що 03 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , однак спільне життя сторін не склалося, вони перестали розуміти одне одного, у зв`язку з цим припинили шлюбні стосунки. Зараз сторони не проживають разом, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~ Позивачка в судове засідання не з`явилась, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання \~не з`явився, \~надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден, визнає його в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутністю. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями\~206,\~207\~цього\~Кодексу. Частина 1 статті \~ст.\~206\~ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в звязку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб, який був зареєстрований 03 вересня 2013 року відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Саратського районного\~управління юстиції\~в Одеській\~області,про що складено відповідний актовий запис №90, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області. Від шлюбу сторони мають одну дитину: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 11 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.8). Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства і не мають наміру їх поновлювати, тому їх сім`я носить виключно формальний характер. Шлюб у сторін перший, майновий спір у них відсутній. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] існує лише формально та позов підлягає задоволенню, оскільки ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просила після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Щодо вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь сплаченого нею судового збору, суд прийшов до наступного. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подання позовної заяви позивачка сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок, що підтверджується : оригіналом квитанції\~ № 95 від 14 грудня 2018 року (а.с.1); оригіналом квитанції №77 від 23 квітня 2019 року (а.с.2). Тож, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути сплачений нею судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved