Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позові посилається на те, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 02 листопада 2003 року. У шлюбі в них народилося троє дітей - син [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , які наразі проживають разом з позивачкою. Відповідачем подано до суду позов про розірвання шлюбу. Після припинення фактичних шлюбних відносин чотири місяці тому, вона з дітьми проживає окремо та самостійно утримує дітей. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, не бере участі у їх вихованні та утриманні. Вважає, що з урахуванням інтересів дітей відповідач має сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину. Він є працездатним, аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей не має. Вважає, що встановлення аліментів у твердій грошові сумі є найбільш доцільним, зважаючи на мінливий дохід відповідача. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 2500 гривень на кожну дитину щомісячно починаючи із дня пред`явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. Про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, шляхом обулікування оголошення про виклик в судове засідання на офіційному веб-сайті суду. Крім того про повторне належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи свідчить розписка про отримання судової повістки. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Заяв та клопотань від сторін до суду не поступало. Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні належними доказами встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання по утриманню дітей належно не виконує. Діти сторін - син [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , проживають разом з позивачкою та перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 pоку, батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» для дітей віком до 6 років з 01 грудня складає 2100 гривень, а від 6 до 18 років - 2618 гривень. Позивачка не надала суду доказів про наявні доходи відповідача та розмір таких доходів. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач ухиляється від матеріального утримання своїх дітей, враховуючи матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, не має інших утриманців, суд приходить висновку, що з [PERSON] слід щомісячно стягувати на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в сумі по 2000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: partial