Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивачі звернулися до [PERSON] з позовом про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, мотивуючи позовні вимоги тим, що 27.02.2012 року помер батько позивачів [PERSON] Після смерті батька, відкрилась спадщина на належне йому майно. [PERSON] та [PERSON] належала земельна ділянка на праві спільної сумісної власності площею 0.0505 га, яка розташована по вул. І.Богуна, № 4, у м. Вінниці, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №825511 від 01.11.2005 року. 24.11.2012 року померла мати позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] не встигла прийняти спадщину відносно земельної ділянки та отримати свідоцтво про право на спадщину. Після смерті батьків, позивачі є спадкоємцями першої черги та прийняли спадщину на 21/25 житлового будинку № 4 по вул. І. Богуна у м.Вінниці з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 25.06.2014 року. До складу спадщини разом з іншим майном входить і належна померлому частина спільної земельної ділянки, проте Першою вінницькою державною нотаріальною конторою винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1902/02-31 від 04.06.2013 року, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану в м.Вінниці по вул. І. Богуна, № 4, після смерті 27.02.2012 року [PERSON], оскільки в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 825511, частка померлого [PERSON] у земельній ділянці, розташованій в м.Вінниці по вул. І. Богуна, № 4, що є обєктом права спільної сумісної власності, не визначена, свідоцтво про право на спадщину на вищевказане майно його спадкоємець [PERSON], видано бути не може. Позивачі не мають можливості оформити право на спадщину на успадковану частину земельної ділянки без визначення частки спадкодавця. У звязку з цим позивачі звернулися до суду та просили визначити, що частка [PERSON], який помер 27.02.2012 року, в земельній ділянці площею 0,0505 га, на яку відкрилася спадщина, яка знаходиться в спільній сумісній власності з [PERSON] та розташована за адресою: м. Вінниця. вул. І. Богуна, № 4, становить 3/4 [PERSON] та 1/4 [PERSON] В судовому засіданні позивачі просили суд позовну вимогу про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишити без розгляду. Позовну вимогу про визначення розміру частки у спільній сумісній власності підтримали в повному обсязі та просили позов в цій частині задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні не заперечила, щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.02.2012 року помер батько позивачів [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.02.2012 року, актовий запис № 587 (а.с. 4). 24.11.2012 року померла мати позивачів [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.11.2012 року, актовий запис № 3011 (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.06.2014 року, житловий будинок, з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по вул. І.Богуна, № 4 у м. Вінниці належить на праві спільної сумісної власності в розмірі 21/25 частки [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Земельна ділянка площею 0,0505 га, кадастровий номер 0510100000:02:017:0014, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд по вул. І.Богуна, №4, в м. Вінниця, що розташована на території Вінницької міської ради, належала померлому [PERSON] та відповідачу на праві спільної сумісної власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 825511 від 01.11.2005 року, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010500101178 (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Відповідно до п.п. «в» ч.2 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній власності мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності з виділенням частки співвласника може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом, або не встановлено судом. Відповідач [PERSON] та померлий [PERSON] користувались земельною ділянкою спільно. Домовленості про користування земельною ділянкою в інший спосіб між ними не було. Розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку не визначався. Саме з цієї підстави позивачу відмовили у видачі свідоцтва про право спадщини на землю. Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається зокрема при відкритті після нього спадщини. На підставі вищевикладене та

Outcome: approved