Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачі просять відшкодувати майнову та моральну шкоду, завдану пошкодженням майна позивача внаслідок неякісного ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER], який був проведений на СТО відповідача. Стверджують, що 30 квітня 2014 року на СТО відповідача проводився ремонт паливної системи зазначеного автомобіля, а 02 травня 2014 року під час рух спалахнула пожежа в моторному відсіку автомобіля і автомобіль було пошкоджено. Вважають, що між ремонтом паливної системи автомобіля та його займанням є причинно-наслідковий зв'язок. Просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 74932,50 грн., яка визначена висновком товарознавчого дослідження, на користь [PERSON] відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн., а також на користь обох позивачів витрати на проведення авто товарознавчої експертизи у розмірі 700 грн. Позивач [PERSON], який в судовому засіданні представляв свої інтереси та був представником позивачки [PERSON] за довіреністю, в судовому засіданні підтримав в повному обсязі заявлені позовні вимоги та доводи позовної заяви, на яких вони ґрунтуються. Відповідач ФОП [PERSON] та його представник [PERSON] в суді заперечили проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідач не проводив ремонту автомобіля «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER], не вчиняв дій, або бездіяльності, які б знаходилися в прямому причинному зв'язку з пошкодженням автомобіля позивача. Вважають позовні вимоги безпідставними. На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини: З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 25) та копії свідоцтва про шлюб (а.с. 20) вбачається, що власником автомобіля засобу «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER], є позивачка [PERSON]. Остання 08 липня 2012 року видала довіреність на користування вказаним транспортним засобом позивачу [PERSON] (а.с. 21). З оцінених в сукупності копій акту про пожежу від 02 травня 2014 року (а.с. 27) та висновку за результатами перевірки матеріалу ЖЄО (а.с. 28) вбачається, що 02 травня 2014 року орієнтовно о 15 год. 35 хв. в м. Дніпропетровську біля будинку № 2 по вул. Глінки вказаний легковий автомобіль зайнявся і внаслідок пожежі було знищено моторний відсік та лобове скло автомобіля. За висновком судової пожежо-технічної експертизи № 70/30-40 від 30 липня 2015 року, осередок виникнення зазначеної пожежі знаходився в правій частині моторного відсіку автомобіля, а саме з правої сторони від двигуна, ближче до салону автомобіля. Причиною виникнення пожежі є виникнення аварійних режимів роботи в осередку виникнення пожежі (в моторному відсіку, з правої сторони від двигуна, ближче до салону автомобіля) та подальше займання палива автомобіля внаслідок розгерметизації паливної системи. Згідно копії висновку дослідження авто товарознавця від 23 березня 2015 року (а.с. 33-50), вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER], пошкодженого внаслідок пожежі становить 74932,50 грн. За проведення вказаного авто товарознавчого дослідження [PERSON] 17 березня 2015 року сплачено 700 грн., що підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордеру (а.с. 51). Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного. Суд виходить з того, що згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями та бездіяльністю майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд враховує роз'яснення, викладені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за якими суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Також суд враховує роз'яснення, викладені у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», за якими відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Позивач [PERSON] стверджує, що причиною виникнення пожежі є неякісний ремонт паливної системи його автомобіля, який був проведений на СТО відповідача 30 квітня 2014 року. Відповідач в свою чергу заперечує сам факт проведення ним ремонту автомобіля позивачів. На підтвердження факту здійснення ремонту позивачами надана копія товарного чеку № 151 від 30 квітня 2014 року, виданого від імені ПП [PERSON] на здійснення чистки інжектора з вартістю робіт в 350 грн. З пояснень [PERSON] вбачається, що оригінал зазначеного товарного чеку ним був втрачений. ФОП [PERSON] підтвердив, що сам бланк товарного чеку та відбиток штампу про сплату належить йому, однак такий товарний чек ним не видавався. В судовому засіданні у якості свідка було допитано [PERSON], який показав, що в його присутності відповідачем позивачеві [PERSON] було видано товарний чек, копія якого додана до позову, і він підтверджує той факт, що наявна в матеріалах справи копія відповідає оригіналу. Суд враховує той факт, що свідок [PERSON] є братом позивача [PERSON] і заінтересований в результаті розгляду справи, разом з тим, показання зазначеного свідка узгоджуються з показаннями допитаного в якості свідка [PERSON], який показав, що бачив як на СТО відповідача за адресою: [ADDRESS] приблизно рік тому проводили ремонт автомобіля [PERSON] З урахуванням того факту, що відповідач не зміг обґрунтувати те, яким чином товарний чек міг потрапити до позивачів іншим чином, ніж при проведенні оплати за виконані роботи, суд не вбачає підстав ставити показання свідків під сумнів і вважає доведеним факт того, що 30 квітня 2014 року на СТО ФОП відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], позивачу [PERSON] було надано послуги з чистки інжектора автомобіля «Mitsubishi Lanser», реєстраційний номер [NUMBER], за що [PERSON] відповідачу було сплачено 350 грн. Доводи позивачів про те, що під час надання зазначених послуг відповідачем був замінений паливний фільтр, замінювалися хомути та шланги, судом відхиляються, оскільки доказами не підтверджені. Суд керується вимогами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд виходить з того, що сам факт пошкодження автомобіля внаслідок пожежі сторонами не оспорюється, натомість відповідачем не визнається наявність дій або бездіяльності з його боку, які б могли спричинити виникнення пожежі. Позивачами не доведено, що відповідач виконав роботи з чистки інжектора неякісно, і що вони спричинили виникнення пожежі в автомобілі. Сам той факт, що ремонт автомобіля хронологічно передував виникненню пожежі підтверджує лише можливість такого причинно-наслідкового зв'язку, однак не доводить його наявності. Позивачами суду не надані інші докази на підтвердження вчинення відповідачем протиправних винуватих дій або бездіяльності, які б знаходилися в прямому причинному зв'язку з завданням позивачу майнової та моральної шкоди. Судом представнику позивача в судовому засіданні роз'яснювалися обов'язки щодо доказування, роз'яснені джерела доказів, було запропоновано подати суду інші докази на підтвердження викладених у позовній заяві фактичних обставин а також роз'яснено обов'язок суду сприяти повному та всебічному з'ясуванню обставин справи і способи реалізації такого обов'язку. Позивачі своїми процесуальними правами скористалися на власний розсуд та інші докази суду не надали. Таким чином, обґрунтування позивачами позовних вимог в цій частині ґрунтується виключно на припущеннях, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 60 ЦК України. Оскільки наданими сторонами та дослідженими судом доказами не доведено, що відповідачем були вчинені протиправні винуваті дії або бездіяльність, які б знаходилися в прямому причинно-наслідковому зв'язку з завданням позивачам майнової та моральної шкоди, відсутні і визначені ст.ст. 1166, 1167 ЦК України підстави для покладення на відповідачів відповідальності за таку шкоду і у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі, понесені позивачами судові витрати, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, розподілу між сторонами не підлягають.

Outcome: dismissed