Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дітей з матір'ю, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 вересня 2011 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області. За час шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 26 жовтня 2017 року шлюб між ними розірвано. Діти проживають разом із нею в [ADDRESS] Відповідач проживає разом із батьками в с.Тулиголове Кролевецького району. Він вважає, що дочка [PERSON] повинна проживати разом із ним, а тому в них виник спір щодо визначення місця проживання. З метою захисту інтересів дітей та попередження можливих конфліктів між нею та відповідачем вважає, що питання визначення місця проживання дітей з нею необхідно вирішити в судовому порядку. Просить суд визначити місце проживання дітей: дочки [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], за місцем проживання матері за адресою [ADDRESS] Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.20) Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву в якій просить суд розгляд справи проводити без його участі позовні вимоги визнає. Представник третьої особи служби у справах дітей Кролевецької РДА в судове засідання не з'явився, надав висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] із якого убачається, що служба в справах дітей Кролевецької РДА не заперечує щодо визначення місце проживання двох малолітніх дітей разом з матір'ю. Суд, вивчивши акт обстеження умов проживання служби в справах дітей Подільської районної в м.Києві державної адміністрації від 12 вересня 2017 року та висновок органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації від 31.01.2018 року, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом при розгляді справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 вересня 2011 року виконавчим комітетом Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис № 05 (а.с.31) За час шлюбу у сторін народилося двоє дочок, а саме [INFO] року [PERSON], та [INFO] року [PERSON], що підтверджується відповідними свідоцтвами про їх народження (а.с.10, 11) За змістом рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 26 жовтня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 31). [PERSON] працює в дошкільному навчальному закладі №570 Подільського управління освіти м.Києва на посаді помічника вихователя з 14.06.2017 року, що підтверджується довідкою за підписом директора ДНЗ №570 (а.с.9), за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.13) За змістом довідки ДНЗ №570 від 03.07.2017 року [PERSON], [INFO], відвідує дошкільний навчальний заклад №570 з 14 червня 2017 року (а.с.14) Позивачка бажає вирішити спір, який існує між нею та відповідачем, щодо визначення місця проживання їхніх дітей в судовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. За змістом статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані піклуватися про духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. За змістом акту обстеження умов проживання служби в справах дітей Подільської районної в м.Києві державної адміністрації від 12 вересня 2017 року за адресою [ADDRESS], санітарно-гігієнічний стан відповідає нормі. В квартирі у наявність необхідна побутова техніка, меблі. Для малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] облаштована окрема кімната, окремі ліжка, забезпечені одягом на всі сезони, забезпечені іграшками, облаштовані місця для навчання (а.с.12) За змістом висновку від служби в справах дітей Кролевецької районної державної адміністрації 31.01.2018 року щодо визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] разом із матір'ю [PERSON] служба в справах дітей Кролевецької райдержадміністрації вважає за доцільне залишити місце проживання малолітніх дітей разом із матір'ю [PERSON] (а.с.30) При визначенні місця проживання дітей суд враховує акт обстеження умов проживання служби в справах дітей Подільської районної в м.Києві державної адміністрації від 12 вересня 2017 року та висновок органу опіки та піклування Кролевецької районної державної адміністрації від 31.01.2018 року, вік дітей, стан їхнього здоров'я, доброзичливе відношення позивачки до дітей, наявність у матері місця проживання, місця роботи, за яким позивачка характеризується виключно позитивно. Крім того, суд враховує і те, що відповідач [PERSON] позовні вимоги щодо визначення місця проживання їхніх спільних дітей за місцем проживання матері [PERSON] визнає (а.с.21) У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України обставини, які визнаються учасникам справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до принципу ст. 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю. При цьому суд враховує, що діти є малолітніми та у віці 6 років та 4 років недоцільно розлучати дітей з матір'ю, оскільки це негативно може вплинути на їх психічний стан та розвиток. Отже, суд вважає, що місце проживання двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід визначити за адресою [ADDRESS], за місцем проживання матері [PERSON], що буде відповідати інтересам дітей. З відповідача на користь позивачки підлягає стягненню відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп., сплачений при подачі позову до суду та документально підтверджений. Відповідно до ст.ст.150, 155, 160, 161 СК України, ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved