Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

Позивачка 20 грудня 2013 року звернулась до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини (а.с.1). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем з 17 серпня 2012 року. Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Також, позивачка зазначила, що подружнє життя з відповідачем не склалося та фактично припинено з грудня 2013 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини, та утримання дружини не надає, у зв'язку із чим, вимушена звернутися із даним позовом. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трирічного віку, допустити негайне виконання рішення суду в розмірі місячного платежу. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просила суд справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.14). Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю не надсилав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружив, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що згідно актового запису № 868 зробленого 17 серпня 2012 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цідильного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.2,4). Відповідно до ст. 77 Сімейного Кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Відповідно до ст.79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини із всіх видів його заробітку (доходу) на утримання дружини в судовому порядку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення малолітнім сином - [PERSON], [INFO], трирічного віку. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за позовну заяву майнового характеру - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3-х розмірів мінімальної заробітної плати. Таким чином суд вважає, в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved