Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду та просять винести рішення, яким усунути перешкоди у здійсненні їхнього права власності на житлову квартиру [ADDRESS] та визнати [PERSON] [INFO] таким, що втратив право користування житловою площею у зазначеній квартирі. Позивачі посилаються на те, що їм за правом власності належить квартира [ADDRESS] на підставі Договору дарування від 29.04.2014 р., посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Борисенко В.С., р. №518., де постійно мешкає та зареєстрована їх дочка [PERSON]. Крім неї у квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON], але вже тривалий час не проживає у квартирі та у добровільному порядку залишив квартиру та мешкає за іншою адресою. У квартирі не має майна відповідача, спального місця, особистих речей, він не приймає участі в утриманні квартири, сплаті обов'язкових платежів. У добровільному порядку припинити реєстрацію у квартирі відповідач не бажає, своє місце проживання приховує, бо вже більше року не мешкає у квартирі. Позивачі вважають, що реєстрація відповідача у будинку порушує їхні права власників, вони не мають можливості в повній мірі реалізувати своє право на житло, а тому мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні цих прав. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення відповідні вищенаведеному, у межах позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлені належним чином через оголошення у пресі - у офіційному виданні Харківської обласної ради та Харківської обласної державної адміністрації газеті «Слобідський край» від 21.04.2015 р. за № 47, про причини неявки до судового засідання не повідомив. Зі згоди представника позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] за правом власності належить одно кімнатна, ізольована квартира за [ADDRESS], загальною площею 33,0 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, розташована у житловому будинку за [ADDRESS], на підставі Договору дарування від 29.04.2014 р., посвідченому приватним нотаріусом ХМНО Борисенко В.С., р. №518. ( а.с.9). Як вбачається з довідок КП «Жілкомсервіс» від 17.10.2014 р. та 23.12.2014 р. у спірній квартирі постійно проживає та зареєстрована з 03.11.2004 р. [PERSON], відповідач [PERSON] зареєстрований з 03.12.2013 р. ( а.с.15). Факт того, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з березня 2014 р., у судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Свідки пояснили, що вони, як сусідка та колишня дружина відповідача бачили, що [PERSON] добровільно залишив спірне житло на початку 2014 року, усі свої особисті речі він вивіз у невідомому напрямку, своє місце проживання відповідач приховує та ніякого зв'язку з ним в останній рік не має. Судом встановлено, що реєстрація відповідача за адресою квартири перешкоджає позивачам належним чином користуватися своєю власністю. Оскільки у добровільному порядку відповідач не припиняє свою реєстрацію у будинку, позивачі вимушені звернутися до суду із позовом, бо вважають своє право власників порушеним. Відповідно до ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачі, як власники житлової квартири не можуть в повній мірі реалізувати своє право власності, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, тому що в ній до теперішнього часу зареєстрований відповідач, якій з березня 2014 р. фактично у квартирі не проживає, його речей у квартирі не має, спірне житло відповідач залишив добровільно, право відповідача на проживання в квартирі позивачами не порушувалися. Свою реєстрацію в спірній квартирі відповідач своєчасно не припинив, але більше ніж за рік не зробив ніяких дій по вселенню та відновленню своїх житлових прав у спірному будинку. Тому суд вважає необхідним усунути перешкоди в користуванні позивачами належною власністю та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловою площею в спірній квартирі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved