Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивачка 30 вересня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 11 березня 2005 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано Красногвардійським районним управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №124. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. З травня 2012 року відповідач перестав брати участь у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги, не займався вихованням сина, став зловживати спиртними напоями, проявляв неповагу до позивачки, вчиняв сварки, що негативно впливало на дитину. З січня 2013 року сторони проживають окремо, припиненні шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, почуття кохання втрачено, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Позивачка письмово просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки не повідомив. Про день, місце та час розгляду справи сповіщений належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я». Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 11 березня 2005 року, який був зареєстрований Красногвардійським районним управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №124 (а.с.5). Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання з січня 2013 року. Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач перестав брати участь у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги, не займався вихованням сина, став зловживати спиртними напоями, проявляв неповагу до позивачки, вчиняв сварки, що негативно впливало на дитину. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, почуття кохання втрачено, подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Майновий спір відсутній Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved