Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до відповідача про визнання за ними права власності по 1/3 частині житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] . Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] померла їхня мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно , зокрема і на житловий будинок [ADDRESS], що належав їй на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.1989 року. Після смерті матері вони звернулись з відповідними заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документі. Тому вони вимушені звернутися для захисту своїх прав до суду. [PERSON] та його представник в судове засідання не з»явились, надіслали заяву з проханням розглядати справу без їх участі . Позивачі [PERSON] та [PERSON] також в судове засідання не з»явились, надіслали заяви з проханням розглядати справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягають. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав клопотання з проханням розглядати справу без його участі . Представник Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради в судове засідання не з»явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та дані позивачами докази, суд вважає ,що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема і на житловий будинок [ADDRESS]. Позивачі являються дітьми спадкодавця, що підтверджується копіями свідоцтва про народження та про укладення шлюбу. Після смерті матері позивачі в установленому законом порядку звернулись до нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок [ADDRESS], їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на будинок (а.с.22). Договір купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 29.03.1989 року втрачено. Відповідно свідоцтва про право особистої приватної власності від 25.03.1974 року житловий будинок належав [PERSON] (а.с.13). Відповідно довідки виданої Олександрійським МБТІ від 29.03.1989 року право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 29.03.1989 року (а.с. 10 зворотний бік). Вказана інформація також підтверджується архівною довідкою Комунального підприємства «Олександрійське міжміське БТІ» № 228, виданою 07.03.2017 року. Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація про реєстрацію права власності на будинок [ADDRESS] відсутня. Відповідно до п.1 постанову Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК України РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Відповідно до роз»яснень, що містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року , норми п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, згідно з яким цей ЦК застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим кодексом, слід розуміти таким чином, що правила книги шостої ЦК може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР. Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. ч.1,2 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.(ч.1 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року). Та обставина, що житловий будинок [ADDRESS] увійшов до складу спадкового майна після смерті [PERSON] , підтверджується довідкою Олександрійського МБТІ № 228 від 07.03.2017 року. Оскільки позивачі в іншій спосіб, крім як вернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не можуть , то суд вважає за можливе їх вимоги задовольнити. Враховуючи, що спір виник не з вини відповідача, судові витрати суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved