overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

Позивачка 26 грудня 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2001 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, місце та дату судового засідання була повідомлена належним чином. Надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату судового засідання був повідомлений належним чином. Надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 лютого 2001 року (а.с.6), мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.7/, яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 26 грудня 2014 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

Позивачка 26\~грудня 2017\~року звернулась\~до суду\~з позовом,\~у якому\~просила розірвати\~шлюб,\~укладений сторонами 02 червня 2001 року. Посилалась на те, що сторони під час шлюбу народили неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]; сімейне життя з відповідачем не склалося, вони поживають окремо, шлюбні відносини між ними припинені, примирення та подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя у сторін розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. Ухвалою суду від 04 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 10.00 год. 23 травня 2018 року. 23 травня 2018 року судом винесена ухвала про призначення справи до судового розгляду по суті на 11.00 год. 05 червня 2018 року. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала та проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином судовими повістками, відзиву на позов не надав. Відповідно до положень ст.280-283 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Як вбачається\~з матеріалів\~справи,\~сторони вступили в зареєстрований шлюб 02 червня 2001 року (а.с.5) та мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON],\~[INFO],\~та сина\~[PERSON],\~[INFO](а.с.6,7). Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає та не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею присвоєного після укладення шлюбу прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

Позивачка 26 грудня 2017 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що уклала шлюб з відповідачем 01 серпня 2014 року, який був зареєстрований в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 350. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стала несумісність характерів, втрата поваги один до одного, що призвело до припинення шлюбних стосунків, ведення спільного господарства з 2016 року. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 01 серпня 2014 року, який був зареєстрований в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 350 (а.с.3). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства внаслідок несумісності характерів, втрати поваги один до одного з 2016 року. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. [PERSON] того, згідно положень статті 141 ЦПК України з відповідача також належить стягнути на користь позивачки понесені судові витрати в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

Позивачка 26 квітня 2016 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2008 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Від позивача надійшла письмова заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2008 року (а.с.4), мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.5/, яка проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні. Згідно із ст..27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998, яка набула чинності для України 27.09.1991, батько (мати) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стверджуючи ці положення ч.2 ст.51 Конституції України та ст..180 СК України встановлюють обов'язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання дитини до її повноліття, починаючи з 26 квітня 2016 року, оскільки відповідач, будучи, батьком дитини зобов'язаний її матеріально утримувати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір» судовий збір в розмірі 551,20 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивачка 26 липня 2018 року звернулась до суду з вказаним позовом, у якому зазначала, що 09 листопада 1991 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого мають двох дітей, які вже досягли повноліття. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відмінність поглядів на життя та інші цінності, відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, подружню зраду з боку відповідача, з травня 2016 року подружні відносини між ними фактично припинені, у зв'язку з чим подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе, а згода сторін щодо розірвання його через органи ДРАЦС не досягнута, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 09 серпня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

Позивачка 26 листопада 2015 року звернулася до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вступила в шлюб з [PERSON], 30 вересня 2011 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №601. Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 30 вересня 2011 року. Шлюб був зареєстрований Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №601. (а.с.4). Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6). Встановлено також, що сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Майнового спору немає. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати, судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивачка 26 листопада 2015 року звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з 1994 року по 29 квітня 2003 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого 16 червня 1994 року у них народилася донька [PERSON]. 29 квітня 2003 року шлюб між ними було розірвано. На даний час донька [PERSON] є повнолітньою та з 1 вересня 2015 року навчається у Херсонському державному аграрному університеті, на денній формі навчання та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на потреби, пов`язані із навчанням доньки не надає Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму від дня подачі позовної заяви до 28 лютого 2017 року. Сторони в судове засідання не прибули. Позивачка\~ подала до суду заяву про уточнення позовних вимог, а саме: просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання\~ доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі, а саме по 500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до 28 лютого 2017 року, справу розглянути без її участі. Відповідач\~ подав до\~ суду заяву, в якій просив\~ справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що : згідно свідоцтва про народження [PERSON] (серія 1-КГ № 255430), остання народилася 16 червня 1994 року та її батьками є: батько-Гуцол [PERSON] та мати-Гуцол [PERSON]. Згідно довідки Херсонського державного аграрного університету № 10 від 3 жовтня 2015 року, [PERSON] навчається на 5 курсі денної форми навчання біолого-технологічному факультеті ДВНЗ Херсонський державний аграрний університет та зарахована до університету на бюджетній основі. Як вбачається із позову, сторони в добровільному порядку не змогли досягти домовленості, щодо сплати відповідачем аліментів на утримання доньки [PERSON], яка продовжує навчатися. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд, враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що відповідач є працездатним, а також те, що з позовом погодився, суд враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка 26 лютого 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з грудня 2011 року. Позивач в судове засідання не з'явилася, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом державної РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 596 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Як вбачається ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини і примушення до припинення шлюбних відносин, примушення до їх збереження не може мати місце, як передбачене ч.4 вказаної статті. Враховуюче вищевикладене, суд дійшов до висновку, що сімя розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з грудня 2011 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved