Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивачка [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право спадщину за заповітом від 26 вересня 2007 року належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . Їй стало відомо про те, що в належній їй квартирі зареєстровано місцезнаходження ТОВ «Ната-Транс», засновником якого є [PERSON] . Про реєстрацію місцезнаходження відповідача в належній їй квартири дізналась після надходження поштової кореспонденції, адресованої ТОВ «Ната-Транс». Зазначена юридична особа за вказаною адресою фактично не знаходиться і раніше не знаходилась, діяльність товариства за вказаною адресою не ведеться, офіс не розташовується, будь-які договори про передачу приміщення квартири в оренду відсутні, нею не надавалась згода на реєстрацію товариства в належній їй квартирі. Тобто, ТОВ «Ната-Транс» без її відома і згоди зареєструвало своє місцезнаходження за адресою належної їй квартири, чим порушило її права як власниці на вільне володіння, користування та розпорядження майном. Позивачка просить усунути перешкоди у здійснені права користування та розпорядження майном за адресою: [ADDRESS] , скасувавши реєстраційний запис, вчинений в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Ната-Транс» за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Громова, 9/57. В судове засідання представник позивачки - [PERSON] не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача ТОВ «Ната-Транс» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Костянтинівської міської ради в особі Відділу реєстрації в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. З`ясувавши позицію представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 вересня 2007 року є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 26 вересня 2007 року та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10-11,14). [PERSON] з 20 січня 2007 року зареєстрована в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується довідкою КП «ЖЕК № 6» (а.с.12). З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Ната-Транс» зареєстровано в реєстрі 09 жовтня 2018 року, місцезнаходження юридичної особи зазначено за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-19), тобто в належній на праві власності позивачці квартирі. За вказаною вище адресою відповідачу по справі надсилалась поштова кореспонденція, зокрема, лист від 19 червня 202 року, виклик державного виконавця від 11 червня 2020 року (а.с.16, 21). Судом досліджені документи, на підставі яких була здійснена реєстрація юридичної особи ТОВ « Ната-Транс» (а.с.45-54). В заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи ТОВ «Ната-Транс» зазначена адреса місцезнаходження юридичної особи: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Громова, 9/57. В той же час, з листа КП «Житлово-експлуатаційна контора №6» від 25 травня 2021 року № 211 вбачається, що за результатами перевірки встановлено, що за адресою: [ADDRESS] ТОВ «Ната-Транс» не знаходиться та діяльність не здійснює (а.с.62). Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. ч.1ст.316\~ЦК України\~правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.317 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319\~ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права. Відповідно\~ст. 386 ЦК України\~держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення\~ перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Відповідно до ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У частині першій ст.1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до\~ст. 93 ЦК України, місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку. Згідно п.45.2. ст.45 Податкового кодексу України\~податковою адресою юридичної особи є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців. Згідно п. 10 ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи. Частина 1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» визначає, що якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін. Відповідно п. 2 ч. 1\~ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі. З огляду на вищенаведене, державна реєстрація відповідача за адресою належної позивачці квартири, без волевиявлення останньої, є втручанням у право її власності і таке втручання не відповідає критеріям законності та порушує її право власності, що гарантується\~Конституцією України. Обставини справи свідчать про те, що реєстрація юридичної особи перешкоджає позивачці [PERSON] вільно користуватися своїм майном, а отже перешкоди, які чиняться у користуванні власністю повинні бути усунені. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, відповідно до положень с.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved