Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому вказують, що у березня 2004року позивачі купили житловий будинок , розташований за адресою: [ADDRESS]. Зазначений житловий будинок належав [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 7 липня 1955року Свердловською державною нотаріальною конторою. Вони віддали [PERSON] гроші за будинок , а вона передала їм ключі від будинку, документи на нього та за її згодою вони вже як власники вселилися у будинок і з того часу постійно мешкають у будинку. Договір купівлі-продажу будинку позивачі нотаріально не посвідчили, так як не були готові документи на будинок, а згодом зробити це вже не представлялося можливим , так як [PERSON] [INFO] померла. Спадщину після її смерті прийняла її рідна дочка, відповідачка по справі [PERSON]. Після смерті матері відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом , посвідчене 06 жовтня 2008року 1-ю Свердловською державною нотаріальною конторою, на зазначений житловий будинок , однак досі не переоформила право власності на зазначений будинок на них у встановленому законом порядку, тому позивачі змушені звернутися з дійсним позовом до суду. Згідно ст..316 ЦК України правом власності є право особи на майно , яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Згідно ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом особистого майнового права й інтересу. Одним зі способів захисту їх порушеного права є визнання права власності на зазначене нерухоме майно. Згідно ст.. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку , визначеному законом. Згідно ст..328 ЦК України право власності здобувається на підставах , не заборонених законом , зокрема з угод. Право власності передбачається виниклим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності встановлена судом. У відповідності зі ст.. 344 ЦК України «Особа, що добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно. Право власності на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Позивачі з березня 2004року постійно проживають у зазначеному житловому будинку та зареєстровані за місцем проживання , про що свідчить штамп у паспорті. Вони підтримують технічний стан будинку, роблять ремонт, сплачують комунальні послуги, мають витрати, пов,язані з його управлінням і утриманням. Вони відкрито володіють зазначеним житловим будинком, й користуються ним , як власники. Спірним житловим будинком вони заволоділи добросовісно й продовжують відкрито , безперервно ним володіти вже більше 10 років. Крім того вони володіють й правовстановлюючими документами на зазначений житловий будинок, а саме свідоцтвом про право на спадщину, технічним паспортом , будинковою книгою. Заборгованості по комунальним послугам немає. Згідно технічного паспорту , складеного Свердловським МБТІ, житловий будинок , розташований за адресою: [ADDRESS], має житлову площу 14,1 кв.м., загальну площу 33,2 кв.м. і йому належать наступні господарські будівлі та споруди: сарай «В»- сарай, «К»- убиральня, №1-2-огорожа, №3-водопровід. Вартість будинку становить 20000грн. Ніхто на зазначений житловий будинок не претендує. Для позитивного рішення судом даного питання в них є всі необхідні документи й докази. Зазначені вище обставини, підтверджуються документами доданими до заяви,а також це підтвердять численні свідки. Позивачі просять суд визнати за ними, у рівних частках, право приватної власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 33,2 кв. м, житловою площею 14,1 кв. м, з належними йому господарськими будівлями та спорудами: «В»- сарай, «К»-убиральня, №1-2-огорожа, №3-водопровід - за набувальною давністю. Позивач [PERSON] у судове засідання не з,явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , позовні вимогує підтримує у повному обсязі , наполагає на їх задоволенні . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з,явилася, але надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позовні вимогує підтримує у повному обсязі , наполагає на їх задоволенні . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення . Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1.ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В ччастині 4 ст. 344 ЦК України зазначено , що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до вимог п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06.10.2008року посвідчене державним нотаріусом 1-ї Свердловської нотаріальної контори Власовою В.А., зареєстрованого у реєстрі за № 1866 (а.с.6), житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON]. У судовому засіданні було встановлено, що позивачі з березня 2004 року постійно проживають у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] і з цього часу вони відкрито, безперервно володіють чужим нерухомим майном, зробили у ньому ремонт, сплачують комунальні платежі, що також підтверджується довідкою від депутата Свердловської міської ради Вивденка С.Г. (ас-11) Із технічного паспорту від 15.11.2012 року, убачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], загальною площею 33,2 кв. м, житловою площею 14,1 кв. м, до якого належать господарські будівлі та споруди: «В»- сарай, «К»- убиральня, №1-2-огорожа, №3-водопровід. Таким чином суд приходе до висновку, що позивачі протягом 10 років відкрито, безперервно володіють чужим нерухомим майном, яким вони добросовісно заволоділи і тому відповідно до ст. 344 ч. 4 ЦК України суд вважає визнати за позивачами, у рівних частках, право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], загальною площею 33,2 кв. м, житловою площею 14,1 кв. м, з належними йому господарськими будівлями та спорудами: «В»- сарай, «К»-убиральня, №1-2-огорожа, №3-водопровід.

Outcome: approved