Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, в якому посилаються на те, що 30 грудня 2014 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті позивач [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок № 91 по вул. Гагаріна в с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області. При вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом встановлено заборону відчуження вказаного житлового будинку, накладену 01.08.1995 року в реєстрі № 29 державним нотаріусом [PERSON] Власником житлового будинку зазначена громадянка [PERSON], яка ніколи не була власником цього будинку і ніякого відношення до нього не має. Заборона відчуження накладена у зв»язку з отриманням [PERSON] суди у розмірі 100\~000.000 купонів у 1995 році терміном на 10 років. Відповідно до витягу з реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна вбачається, що заборону зареєстровано 06.06.2005 року Вільнянською державною нотаріальною конторою за № 2052782. 28 січня 2008 року постановою державного виконавця відділу Вільнянської державної виконавчої служби Вільнянського РУЮ Запорізької області № 099285 накладений арешт на квартиру № 14 житлового будинку № 14 по вул. Слободчикова, в с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області, яке належить [PERSON] на праві власності у зв»язку з примусовим стягненням з [PERSON] на користь Михайлівського сількомунгоспа» грошових коштів у розмірі 2959 грн. 48 коп. Згідно довідки Михайлівського сількомунгоспу за № 43 від 20.08.2015 року станом на 20 серпня 2015 року за [PERSON] не має заборгованості по комунальних платежах. На теперішній час відповідач - Відділ Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області позбавлений можливості самостійно зняти арешт з нерухомого майна, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені через сплив строку їх зберігання. Враховуючи викладене, позивачі просять суд постановити рішення, яким зняти заборону на відчуження з дому №91 по вул. Гагаріна, с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, арешт на квартиру № 14 житлового будинку № 14 по вул. Слободчикова, в с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області. Представник відповідача - Відділ Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, повідомлений про час і місце судового розгляду належним чином, в судове засідання не з»явився. Суд розглядає справу в порядку ст. 224 ЦПК України за наявністю в матеріалах справи документів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається із рішення Вільнянського райсуду Запорізької області від 08 вересня 2015 року ( справа № 314/3971/15-ц) за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, померлій 30. 12.2014 року [PERSON] належав на праві власності житловий будинок № 91 по вул. Гагаріна в с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області. При вчиненні нотаріальних дій, нотаріусом встановлено заборону відчуження вказаного житлового будинку, накладену 01.08.1995 року в реєстрі № 29 державним нотаріусом [PERSON] Власником житлового будинку зазначена громадянка [PERSON], яка ніколи не була власником цього будинку і ніякого відношення до нього не має. Заборона відчуження накладена у зв»язку з отриманням [PERSON] суди у розмірі 100\~000.000 купонів у 1995 році терміном на 10 років. Відповідно до витягу з реєстру заборони відчуження об»єктів нерухомого майна вбачається, що заборону зареєстровано 06.06.2005 року Вільнянською державною нотаріальною конторою за № 2052782. 28 січня 2008 року постановою державного виконавця відділу Вільнянської державної виконавчої служби Вільнянського РУЮ Запорізької області № 099285 накладений арешт на квартиру № 14 житлового будинку № 14 по вул. Слободчикова, в с. Михайлівка, Вільнянського району, Запорізької області, яке належить [PERSON] на праві власності у зв»язку з примусовим стягненням з [PERSON] на користь Михайлівського сількомунгоспа» грошових коштів у розмірі 2959 грн. 48 коп. Згідно довідки Михайлівського сількомунгоспу за № 43 від 20.08.2015 року станом на 20 серпня 2015 року за [PERSON] не має заборгованості по комунальних платежах. На теперішній час відповідач - Відділ Державної виконавчої служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області позбавлений можливості самостійно зняти арешт з нерухомого майна, оскільки матеріали виконавчого провадження знищені через сплив строку їх зберігання. Відповідно до інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна вбачається наявність обтяження нерухомого майна житлового будинку № 91 по вул. Гагаріна в с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області, у виді заборони, накладеної 06.06.2005 року Вільнянською державною нотаріальною конторою. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV в редакції, діючий на час розгляду справи (надалі Закон №606-XIV). Предметом заявленого позову є зняття арешту майна боржників та оголошення заборони на його відчуження. Відповідно до ст. 1 Закону № 606-XIV виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). За приписами ст. 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу». Згідно з ч. 1 ст.11 Закону № 606-XIV державний виконавець зобовязаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону № 606-XIV державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. За приписами ст. 52 Закону № 606-XIV звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Наслідки завершення виконавчого провадження встановлені ст. 50 Закону № 606-XIV. Частиною 1 вказаної статті Закону передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. З довідки ощадбанку від 28.08.2015 р. за № 011/1048 на ім.»я начальника реєстраційної служби Вільнянського РУЮ вбачається, що Державний ощадний банк України в зв»язку з відсутністю кредитної заборгованості просить припинити нотаріальну заборону за об»єктом [PERSON] на об»єкт нерухомого майна житловий будинок № 91 по вул. Гагаріна в с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області. Відповідно до інформації відділу державної виконавчої служби Вільнянського РУЮ щодо накладання арешта на майно - [PERSON], то згідно перевірки реєстру виконавчих проваджень у 2009 по 2013 рік у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на даний час станом на 08.09.2015 р. згідно перевірки Реєстру виконавчих проваджень виконавчі провадження завершено по п.2 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження». З витягу єдиного реєстру заборон відчуженні об»єктів нерумого майна у порядку доступу нотаріусів вбачається, що власником будинку № 91 по вулиці Гагаріна в с. Матвіївка, Вільнянського району є [PERSON]. Але вказане майно належить [PERSON], а не боржнику [PERSON]. За таких обставин, судом достовірно встановлено, що заборона відчуження на будинок № 91 по вулиці Гагаріна в с. Матвіївка, Вільнянського району, Запорізької області власником якої була [PERSON] було накладено державним нотаріусом помилково. Але, через знищення матеріалів виконавчого провадження зі спливом строку зберігання, позивач позбавлена можливості позасудового вирішення вказаного спору, тому її права підлягають захисту. Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved