Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просять стягнути з відповідача на їх користь по 250000,00 грн моральної шкоди та по 5000,00 грн судових витрат, які пов`язані з оплатою витрат на професійну правничу допомогу. Свої вимоги мотивують тим, що внаслідок ДТП, яке трапилось 21.12.2018 року, їх матір - [PERSON] померла [INFO] . Згідно вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12.08.2019 року винним у ДТП визнано [PERSON] .. Загальний розмір заподіяної моральної шкоди пов`язаний із смертю їх матері у вказаній ДТП, позивачі оцінюють в сумі 500000,00 грн по 250000,00 грн на кожного. Оскільки [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Чернігівський військовий лісгосп», тому останній повинен відшкодувати завдану шкоду. Ухвалою судді від 25 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 11.12.2019 року протокольною ухвалою суду, залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] . Представником відповідача ДП Чернігівський військовий лісгосп адвокатом Помаз А.П. надано суду відзив, в якому зазначає, що не заперечує, що водій [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП «Чернігівський військовий лісгосп», однак ДТП, що сталась 21.12.2018 року приблизно о 17 год 10 хв. за участю [PERSON] , було спричинено останнім не під час виконання ним трудових обов`язків, а тому останній є відповідальною особою за завдану шкоду. Також зазначає, що витрати на правничу допомогу є завищеними, оскільки справа не є складною та не потребує значного часу для її вирішення та надання доказів. Представником відповідача [PERSON] адвокатом Сагаль С.В. надано суду відзив, в якому зазначає, що [PERSON] працював понаднормово, та в той день саме на вимогу роботодавця слідував до місця навантаження-розвантаження лісопродукції. Вважає, що матеріалами службового розслідування не доводиться та обставина, що саме [PERSON] використовував автомобіль в своїх цілях, а саме без дозволу керівництва взяв службовий автомобіль та поїхав з села Дзюбівка з місця стоянки в напрямку м. Ічня до магазину для придбання товарів для власних потреб. Матеріали справи не містять протилежних доказів, тому вважає, що [PERSON] не є належним відповідачем по справі. Представником відповідача ДП Чернігівський військовий лісгосп адвокатом Помаз А.П. подано заперечення на відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Сагаль С.В., в якому зазначає, що службове розслідування відповідає дійсним обставинам, робочий час на підприємстві затверджений з 08 години до 17 години. Керівництвом не видавався наказ про роботу за межами робочого (надурочного) часу та [PERSON] відповідно не виплачувалась доплата. Позивачі та їх представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. Представник відповідача ДП Чернігівський військовий лісгосп в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві та запереченнях. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Допитана у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] відшкодував вартість поховання та кредит матері, який довелося погашати. Так, спочатку біля моргу представники лісгоспу передали 40000,00 грн від [PERSON] . Потім у лютому та березні 2019 року, отримала ще від [PERSON] : 30000,00 грн; 35000,00 грн, та 8000,00 грн, у зв`язку з поминками. Її сестра [PERSON] коштів не отримувала. Розписки написала пізніше, бо [PERSON] давав гроші добровільно. На похороні було багато людей, тому всі суми були такі великі. Також отримала біля 7000,00 грн від МТСБУ у рахунок відшкодування лікування. Допитана у якості свідка [PERSON] суду пояснила, що її сестра [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в розмірі: 40000,00 грн; 35000,00 грн; 30000,00 грн; 8000,00 грн. Ці кошти пішли на похорони, поминальні дні та погашення кредиту. Кошти з МТСБУ сестра отримала на відшкодування витрат на лікування. Свідок [PERSON] суду пояснив, що був у відрядженні, працював на ФОП. Займалися заготівлею лісу. [PERSON] також з ними працював, жили у будинку лісгоспу. В той день виїхав [PERSON] перший, а він виїхав за ним на тракторі. В подальшому побачив, що трапилось ДТП за участю [PERSON] .. Вказує на те, що бувало, що [PERSON] працював і до 20 години. Зі слів [PERSON] , останній їхав перекладати ліс. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює на посаді лісничого Краснянського військового лісгоспу. В день ДТП перебував у відрядженні в м. Боярка. Автомобіль Камаз який був закріплений за [PERSON] в той день займався вивезенням деревини з лісгоспу. Йому повідомили, що робіт вже не буде, тому о 16 годині він зателефонував майстру [PERSON] та повідомив, що роботи для Камазу вже не має і його експлуатацію необхідно припинити. Згодом біля 18 години йому зателефонував [PERSON] та повідомив, що автомобіль потрапив у ДТП, та зі слів водія останній збив людину і їхав у м. Ічня у магазин. Також повідомив, що автомобіль поставили на стоянку, та дозволу на виїзд автомобіля в магазин він не давав. В той день, завданням [PERSON] було відвезти ліс на проміжний склад. Робочий день на підприємстві з 08 по 17 годину. Відвантаження після 17 години не було. [PERSON] йому казав, що відшкодував 70000,00 грн та 40000,00 грн. Свідок [PERSON] суду пояснив, що працює на посаді майстра Краснянського військового лісгоспу. В день ДТП працювали з 08 години. Вивозили продукцію на проміжний склад. Після обіду чекали фуру під загрузку, але йому зателефонував керівник та повідомив, що фури не буде, в зв`язку з чим вони поставили автомобіль, та він провів [PERSON] додому. Згодом останній зателефонував, та повідомив, що збив людину. В подальшому вони зустрілись в м. Ічня. [PERSON] йому сказав, що їхав по цигарки. ДТП відбулось після робочого часу. Після 17 години не працювали. Допитаний у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що в той день біля 16 години приїхав з лісу додому поїсти, а потім поїхав по роботі у службових справах. Повинна була приїхати машина на загрузку, тому [PERSON] сказав що потрібно перекласти ліс, щоб з ранку було легше завантажити. Вважав, що працює водієм, а за документами виявилося, що слюсарем. Проживав у хаті в с. Дзюбівка з працівників лісгопу один. Також у хаті жили три особи від ФОП [PERSON] . Працював із 07 години і до 20 години. Час ДТП був біля 16 години 30 хвилин. Після ДТП зателефонував [PERSON] і попросив гроші, які він передав потерпілій у розмірі 40000,00 грн, які він згодом йому повернув. Потерпіла [PERSON] написала про це розписку. Гроші передавав, щоб допомогти потерпілим. З потерпілою [PERSON] не спілкувався. Заслухавши сторони, покази свідків та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 12 серпня 2019 року по справі № 733/646/20, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь [PERSON] та [PERSON] по 5000,00 грн витрат на правову допомогу /а.с18-19/. Вироком суду встановлено, що 21 грудня 2018 року приблизно о 17-10 год [PERSON] , керуючи спеціалізованим вантажним автомобілем Камаз-43105, реєстраційний номер [NUMBER] , рухався по вул. Васильченка в с. Дзюбівка Ічнянського району Чернігівської області в напрямку м. Ічня Чернігівської області. Рухаючись у вказаному вище напрямку о 17-10 год, біля господарства № 8 на вул. Васильченка, [PERSON] у порушення п. 2.3 б, 10.1 ПДР проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи кермо спеціалізованого вантажного автомобіля праворуч допустив розвертання (занос) задньої частини спеціалізованого вантажного автомобіля за умовною годинниковою стрілкою, в результаті чого допустив наїзд лівою боковою частиною спеціалізованого вантажного автомобіля на пішохода [PERSON] , яка рухалася в зустрічному зі спеціалізованим вантажним автомобілем напрямку руху, у результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закрита черепно-мозкова травма, садна лівої половини обличчя, субарахноїдальний крововилив (крововилив під м`яку мозкову оболонку) правої долі мозочка головного мозку, закрита травма органів грудної клітки, множинні двобічні прямі та непрямі переломи ребер, уламкові переломи правої лопатки та лівої ключиці, розрив міжхребцевого диску на рівні 6-7 го шийних хребців, перелом тіла грудини, крововилив в навколо аортальну клітковину грудного відділу аорти з переходом на корінь правої легені, правобічний гемоторакс (кров в плевральній порожнині приблизно 200 мл), лівобічний гемопневмоторакс (кров та повітря в плевральній порожнині (операція: дренування лівої плевральної порожнини по Бюлау 21.12.2018 р у 19-20 год)), крововилив в навколо ниркову клітковину лівої нирки, розрив суглобової сумки правого ліктьового суглобу, уламковий перелом верхньої третини лівої малогомілкової кістки, синці лівої сідниці та обох нижніх кінцівок, садно лівого стегна, від яких померла [INFO] в Ічнянській ЦРЛ. Факт належності ДП «Чернігівський військовий лісгосп» автомобіля Камаз-43105, реєстраційний № [NUMBER] , учасниками судового розгляду не оспорюється. В момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ДП «Чернігівський військовий лісгосп» як власника автомобіля Камаз-43105, реєстраційний № [NUMBER] , застрахована не була. В порядку ст.35, п.41.1 ст.41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України по справі № 56052 щодо вищезазначеного страхового випадку (ДТП 21.12.2018 року), виплатило [PERSON] : 4846,20 грн - за шкоду в результаті ДТП (4598,00 грн - понесені витрати на поховання та 248,20 грн - витрати на лікування [PERSON] по мінімальному розміру п.24.2 /а.с.153-155,156/, 2772,32 грн - витрати на лікування [PERSON] /а.с.161-173/. Позивачі не заперечують, що [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти на загальну суму 113000,00 грн на поховання померлої [INFO] [PERSON] та виплату її кредиту. Згідно з частинами першою та другою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (стаття 23 ЦК України). Частиною 2 ст. 1167 ЦК України передбачено, що якщо моральну шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала. Відповідно до ч.2-4 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної безпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобов`язана відшкодувати її на загальних підставах. Якщо неправомірному заволодінню іншою особою транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом сприяла недбалість її власника (володільця), шкода, завдана діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, відшкодовується ними спільно, у частці, яка визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. По справі встановлено, що [PERSON] будучи працівником ДП «Чернігівський військовий лісгосп» та займаючи посаду водія автотранспортних засобів (вантажні автомобілі) Краснянського військового лісництва, перебував у відрядження згідно наказу № 368-ОС від 17.12.2018 року в м. Ічня-2, обх.№1 ЛГД№1 для реалізації лісопродукції, терміном на 6 календарних днів з 17.12.2018 року по 22.12.2018 року /а.с.25-29/. З представлених правил трудового розпорядку для робітників і службовців ДП «Чернігівський військовий лісгосп» /а.с.65-66/, вбачається, що загальний режим роботи встановлений з 08 год. до 17 год., та ІІ зміна з 17 год. до 02 години. З показань свідків [PERSON] та [PERSON] , вбачається, що 21.12.2018 року, [PERSON] працював з 08 години, що останній також не заперечував. Судом встановлено, що в день дорожньо-транспортної пригоди 21.12.2018 року [PERSON] працював з 08 год. до 17 год, тривалість зміни не збільшувалась. Останній займаючи посаду водія та перебуваючи у відрядженні, для виконання своїх посадових обов`язків мав право доступу до автомобіля КАМАЗ-4310, реєстраційний № [NUMBER] , який закріплений за ним відповідним наказом /а.с.27,29/, та користувався ключами від нього. З представлених матеріалів службового розслідування по факту ДТП, яке мало місце 21.12.2018 року в м. Ічня /а.с.52-58/, вбачається, що за результатами цього розслідування було встановлено, що водій автотранспортного засобу КАМАЗ-4310, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] використовував службовий автомобіль в своїх цілях, а саме без дозволу керівництва взяв службовий автомобіль та поїхав з села Дзюбівка місця стоянки в напрямку м. Ічня до магазину для придбання товарів для власних потреб. Також було встановлено, що водій [PERSON] самовільно взяв службовий автомобіль в неробочий час після 17 годині без згоди на те керівництва. При проведенні цього службового розслідування, сам [PERSON] у своїй пояснювальній 26.12.2018 написав, що взяв службовий автомобіль після закінчення робочого дня, щоб з`їздити в магазин. Таким чином, показання дані [PERSON] при допиті як свідка та показання свідка [PERSON] стосовно того, що [PERSON] виконувава робоче завдання під час ДТП, суд визнає недостовірними. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Зважаючи на викладене, кожна сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивач та відповідач). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам фактичних матеріалів і доказів не збирає. За положеннями ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює докази належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності. Відповідачем [PERSON] не надано належних доказів, які підтверджували б той факт, що 21.12.2018 року о 17 год. 10 хв. він керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ-4310», реєстраційний № [NUMBER] , слідував до місця навантаження-розвантаження лісопродукції на вимогу роботодавця в робочий час. Зважаючи на те, що з боку ДП «Чернігівський військовий лісгосп» відсутня недбалість при забезпеченні схоронності належного їй автомобіля, [PERSON] неправомірно - у неробочий час, самовільно і не у зв`язку з виконанням трудових обов`язків водія Краснянського військового лісництва, заволодів належним цьому підприємству транспортним засобом марки КАМАЗ-4310, реєстраційний № [NUMBER] , після чого, керуючи даним автомобілем, скоїв вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, тому суд прийшов до висновку, що [PERSON] відповідно до ч.3 ст. 1187 ЦК України зобов`язаний відшкодувати завдану шкоду на загальних підставах. При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховується характер правопорушення, глибина душевних та фізичних страждань потерпілих. Виходячи з викладеного та обставин справи, з [PERSON] на користь позивачів слід стягнути моральну шкоду у розмірі 15000,00 грн, по 75000,00 грн кожному.. Оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору, то з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 1500,00 грн, як того вимагає ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial