Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, в якому посилаються на те, що починаючи з 03.06.2010 року були зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] . 2. Посадові особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР 06.11.2017р., у супереч ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207 від 02.03.2016р., за відсутності правових підстав зняли с реєстрації місця проживання [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] Позивачі вважають зняття з реєстрації місця проживання незаконним та просять суд позовні вимоги задовольнити. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.11.2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.02.2019року призначено розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13.03.2019року залучено до справи, в якості третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, заперечує проти вимог позивача, просив долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву, додаткових клопотань не має. Представник відповідача Головного управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце були сповіщені належним чином, надали до суду заяву в якій зазначили, що Головне управління державної міграційної служби в Дніпропетровській області не може бути відповідачем по даній цивільній справі. Представник третьої особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з`явився, про час та місце були сповіщені належним чином. Треті особи - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю та просили відмовити в задоволені позовних вимог. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2010р. [PERSON] , [PERSON] були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою вони мешкають і на день розгляду справи. 06.11.2017 року до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради звернулися [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] із заявами про зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . При цьому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] надали: заяву про зняття з реєстрації місця проживання, заяву на обробку персональних даних, оригінал так опію договору купівлі-продажу 53/100 часток домоволодіння від 30.05.2017року, оригінал та копію договору купівлі-продажу 47/100 домоволодіння від 04.08.2017року, копії паспортів, квитанцію про сплату адміністративного збору. 06.11.2017 року на підставі отриманих від заявників документів, державним реєстратором відділу формування та ведення реєстру територіальної громади управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР Олещенко Оленою Валеріївною була зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] . Не погоджуючись із вказаним рішенням державного реєстратора, Позивачка звернулася до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської із заявою про проведення службовою перевірки законності дій державного реєстратора щодо прийняття рішення про зняття з реєстрації місця проживання. Згідно із висновком за результатами службової перевірки, затвердженого директором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради від 29.01.2019року, скасовано зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] [INFO] за адресою: [ADDRESS] ; внесено відповідні дані щодо реєстрації місця проживання неповнолітнього [PERSON] [INFO] разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; внесено відповідні зміни в звітність до Єдиного демографічного реєстру та Державного реєстру виборців щодо поновлення відомостей про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Суд вважає, що хоча відповідачем і визнано незаконною зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , однак вказана відповідачем адреса: [ADDRESS] , є помилковою, адже з червня 2010 року вони були зареєстровані в [ADDRESS] , у зв`язку з чим і звернулися до суду з даним позовом. Правовідносини щодо реєстрації, зняття місця проживання регулюються Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМ№У від 02.03.2016р. № 207. Згідно із ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» Зняття з реєстрації місця проживан ня особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Відповідно до Правил реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження. Документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги». Згідно із п.26 Порядку Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів). П. 27 Правил передбачає, що працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві. Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника): приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи; вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Верховний Суд України в своїй постанові від 01.03.2016 року прийшов до висновку, що ст. 7 Зу «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» визначає виключний перелік підстав для зняття з реєстрації місця проживання особи, є спеціальною нормою для регулювання відносин в сфері зняття особи з реєстрації у житловому приміщенні. Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що державному реєстратору заявниками: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , для зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] будь-яких правовстановлюючих документів, які б підтверджували відчуження [ADDRESS] на їх користь, не надавалося. Преамбула Декларації прав дитини 1959 року закріплює, щодитина внаслідок фізичної та розумової незрілості потребує спеціальної охорони і турботи, у тому числі й належного правового захисту. Відповідно до статті 16 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року жодна дитина не може бути об`єктом свавільного або незаконного втручання в її право на особисте і сімейне життя, недоторканність житла, таємницю кореспонденції або посягання на її честь та гідність. Законом України «Про охорону дитинства», норми якого кореспондуються з нормами Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44-сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою ВР України від 27 лютого 1991, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положення Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», Сімейного кодексу України та Закону України «Про охорону дитинства», дають право стверджувати, що законодавчі акти вимагають здійснення контролю за збереженням житлових та майнових прав дітей, забороняють зменшення житлової площі або погіршення умов проживання дітей. Вказане дозволяє зробити висновок про те, що при одержані спірних документів на зняття з реєстрації неповнолітньої особи від третіх осіб, а не від батьків, працівники відповідача повинні приділяти ретельну увагу та в своїх діях керуватися законами України, які стоять на захисті інтересів неповнолітньої дитини. Отже, невідповідність отриманих документів на зняття з реєстрації місця проживання вимогам статей 1, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» є підставою для відмови у знятті з реєстрації місця проживання особи. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Суд дає критичну оцінку доводам представника відповідача, висловлені ним у відзиві на позов та в судовому засіданні щодо невизнання позовних вимог позивача, оскільки вони є голослівними, безпідставними ті нічим не доведеними і спростовуються стабільними поясненнями позивача та його представника, наданими ними письмовими доказами, матеріалами справи в їх сукупності. За результатами системного аналізу вищенаведених норм та доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про те, що зняття [PERSON] та її неповнолітнього сина [PERSON] з реєстрації місця проживання: [ADDRESS] відбулося без правових підстав і у порушення встановленої Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» процедури. Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved