Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якій просять: Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платників податків з ДРФОПП № [NUMBER]) право власності на ? частину однокімнатної квартири № 27 загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] Визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платників податків з ДРФОПП №2315801148) право власності на ? частину однокімнатної квартири № 27 загальною площею 53,6 кв.м, житловою площею 17,3 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] Позивачі в судове засідання не з'явились, надали заяву про слухання справи без їх участі, заявлений позов підтримують та просять задовольнити у повному обсязі та без фіксування технічними засобами. Представник відповідача ХМР в судове засідання не з'явився , але надав до суду заяву про слухання справи без його участі на підставі закону. Суд, вивчивши надану заяву позивачів, відповідача, дослідивши надані докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON], на підставі рішення виконкому Харківської міської ради Харківської області від 14.08.2013 р. № 517 «Про визнання громадян наймачами житлової площі», є наймачами однокімнатної квартири [ADDRESS] В зазначеній квартирі, позивач [PERSON], зареєструвала свої місце постійного проживання з 18.03.1997 року, [PERSON] зареєстрована з 28.07.2004 року. В 2011 році позивачами було здійснено самовільну реконструкцію зазначеної квартири, в результаті якої загальна площа їхньої квартири була збільшена за рахунок приєднання балкону до житлової кімнати. Самовільна реконструкція їхньої квартири стало їм на заваді для того, щоб вони пройшли процедуру приватизації житла, у зв'язку з чим, вони вимушена визнавати своє право власності в судовому порядку. Своє право на приватизацію майна (житлові чеки) позивачі не використовували жодного разу. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації в тому числі належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Статтею З ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю. Приписами ст. 4 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», що приватизація державного житлового і фонду здійснюється на підставі приватизаційних паперів (житлових чеків), які одержуються всіма громадянами України і використовуються (погашаються) при приватизації державного житлового фонду. Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» незалежно від розміру загальної площі безоплатно передаються у власність громадян, у тому числі, займані ними однокімнатні квартири. Відповідно до ст. 64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до рішення виконкому Харківської міської ради Харківської області від 14.08.2013 р. № 517 «Про визнання громадян наймачами житлової площі» наймачами однокімнатної квартири [ADDRESS] є дві особи: [PERSON] - накмач, [PERSON] - дочка. Згідно даних технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого ТОВ «ІНВЕНТ-ХАРКІВ» (і.к.ю.о. 39050420) станом на 14.10.2014 р. (кваліфікаційний сертифікат АЕ №003286), спірна квартира складається з 1-ї житлової кімнати, а її загальна площа після реконструкції становить 53,6 кв.м. Згідно із ст. 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Зміст права власності становлять три складові (ст. 317 ЦК України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлена судом.

Outcome: approved