Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Донецька з позовом до Територіальної громади в особі Кіровського районної в м. Донецьку ради «про встановлення факту приналежності майна на праві власності , визнання спадкоємцем четвертої черги, визнання права власності на майно». Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним. [INFO] померла [PERSON], яка раніше мешкала за адресою: [ADDRESS]. Після її смерті залишилося спадкове майно - домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Дане домоволодіння належало спадкодавцю на підставі договору дарування від 09.03.1959 року, посвідченого Кіровською державною нотаріальною конторою м. Сталіно за реєстровим № 2236. Даний договір був наданий для реєстрації та зареєстрований в Донецькому бюро технічної інвентаризації 12.07.1965 року. Даний правовстановлюючий документ та реєстрація здійснювалися на ім'я [PERSON], яка згодом змінила прізвище на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про шлюб. Іншого спадкового майна немає, інших спадкоємців першої, другої та третьої черги немає. Позивачка є родичкою [PERSON] Вона проживала з нею однією родиною з 7 років, тобто з 1972 року. Після отримання паспорту в 16 років вона була зареєстрована в даному домоволодінні з 19.02.1982 року. Дані обставини підтверджені даними домової книги на дане домоволодіння. Позивачка була зареєстрована і під дівочим прізвищем - [PERSON], так і після реєстрації шлюбу як [PERSON]. [PERSON] мешкала однією родиною як дружина з [PERSON] , який встановив опіку над позивачкою. Опікунство було встановлено відповідно до рішення Кіровського виконкому м. Донецька від 09.07.1980 року № 13/374-2. І [PERSON], і [PERSON] фактично для позивачки були батьками, вони виростити та виховали її. Згодом, коли [PERSON] та [PERSON] були старими та хворими людьми, позивачка піклувалася про них, надавала необхідну фізичну та матеріальну допомогу, вона похоронила [PERSON], померлу [INFO], та [PERSON], померлого [INFO]. Після смерті [PERSON] позивачка продовжувала мешкати та бути зареєстрованою в даному домоволодінні. Вона мешкає в даному домоволодінні по теперішній час. Вона постійно здійснювала та здійснює необхідний ремонт будинку, прибирання території, користується земельною ділянкою. Позивачка постійно оплачувала до смерті спадкодавця, а також оплачує після смерті спадкодавця всі необхідні платежі по даному домоволодінню, що підтверджено відповідними квитанціями за різні роки, написаними позивачкою власноручно. Однак вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки власник домоволодіння [PERSON] не удочерила позивачку. Позивачка проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавцем на момент її смерті, тобто прийняла спадщину. Правовстановлюючим документом на домоволодіння на ім'я спадкодавця є договір дарування, посвідчений Кіровською державною нотаріальною конторою м. Сталіно 09.03.1959 року за реєстровим № 2236. Даний договір наданий до реєстрації в БТІ м. Донецька та зареєстрований 12.07.1965 року. Однак за текстом даного договору був подарований будинок та надвірні побудови, розташовані на земельній ділянці площею 375 кв.м., а в БТІ м. Донецька на підставі вищевказаного договору була зареєстрована земельна ділянка за власницею по нормі 375 кв.м. В зв'язку з тим, що в БТІ м. Донецька зареєстрований нежитловий будинок та надвірні побудови відповідно до вищевказаного договору дарування, які безпосередньо є предметом договору, а земельна ділянка 375 кв.м, яка не є самостійним предметом договору, позивачка не має можливості в теперішній час належним чином зареєструвати домоволодіння в органах БТІ. Така реєстрація може бути здійснена тільки власником або особою по довіреності від власника, що на даний час неможливо. Дана земельна ділянка площею 375 кв.м. була раніше надана минулому власнику, [PERSON] на підставі Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від однієї до п'яти включно, від 06.01.1959 року, посвідченого 07.01.1959 року Кіровською державною нотаріальною конторою м. Сталіно за реєстровим № 1936. Згодом розмір земельної ділянки 375 кв.м. вказаний у вищевказаному договорі дарування від 09.03.1959 року, на якому розташований житловий будинок та побудування. Житловий будинок та надвірні побудови, розташовані за адресою: [ADDRESS], повністю добудовані, вони зведені на земельній ділянці, яка була відведена для цієї мети. За таких обставин, позивачка просить суд встановити факт належності на праві власності [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS], визнати її спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], а також визнати за нею право власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання з'явилася, свої вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Позивачка не заперечувала проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає необхідним прийняти заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 06 січня 1957 року, посвідченого нотаріусом Кіровської нотаріальної контори за реєстровим номером 1936, [PERSON] було виділено земельну ділянку в [ADDRESS] загальною площею 375 квадратні метри для побудови індивідуального житлового будинку. Як вбачається з копії договору дарування від 09 березня 1959 року , [PERSON] подарував [PERSON] домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці площею 375 квадратні метри. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Кіровським бюро ЗАГС м. Сталіно, 17 серпня 1959 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище - [PERSON]. Як вбачається з копії технічного паспорту домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS], складається з: житлового будинку ( літ А-1) загальною площею 69, 3 кв.м., жилою площею 23,1 кв.м., прибудови літ. а, тамбуру літ. а1, прибудови літ. а2, убиральні літ. Д, сараїв літ. М, Е, И, душу літ. Ж, навісів літ. З, Л, водопровідної ями літ. К, огородження №1, 4-8, тротуару ІІ. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції в м. Донецьку 03 грудня 2003 року. [PERSON] проживала однією родиною разом з [PERSON], якого рішенням Кіровської районної Ради народних депутатів № 13/379-1 від 09 липня 1980 року було призначено опікуном над позивачкою. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції в м. Донецьку 17 серпня 2007 року. Спадщина на вищевказане домоволодіння відкрилася в день смерті власника, [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст.. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Шестимісячний строк на прийняття спадщини закінчився 02.06.2004 року, тобто в період дії нового ЦК України. Таким чином, до даних правовідносин застосовуються норми ЦК України 2004 року. Відповідно до ст.. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як вбачається з копії домової книги, позивачка зареєстрована у спірному домоволодінні з 26.04.1988 року. Відповідно до ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до акту громадського комітету Кіровського району м. Донецька мікрорайону № 1 від 25 травня 2011 року, [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], з 1973 року, вона мешкала разом з [PERSON] та [PERSON], доглядала за ними до їх смерті, здійснила захоронення та залишилася проживати в будинку по теперішній час, здійснює поточний ремонт будинку, прибирання території, користується земельною ділянкою. Позивачка постійно оплачує всі необхідні платежі по даному домоволодінню, що підтверджено копіями квитанцій за різні роки. Як вбачається з відповіді КП « БТІ» м. Донецька , відповідно до комп'ютерної бази даних КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька право власності на об'єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], в КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька не зареєстровано. Відповідно до архівних матеріалів справи № 6/5048 за даними обстеження станом на 26.01.1965 року, 06.06.1984 року домоволодіння [ADDRESS] про інвентаризовано на ім'я [PERSON] на підставі договору дарування від 09.03.1959 року, реєстр № 2236. Документи, які підтверджують право власності, до реєстрації в КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька, надані не були. Копії правовстановлюючих документів в матеріалах справи відсутні. Паспортних даних про власників нерухомого майна в КП Бюро технічної інвентаризації м. Донецька немає. Позивачка на теперішній час провести належну реєстрацію спірного домоволодіння в органах БТІ не може, оскільки така реєстрація може бути проведена лише власником або особою по довіреності від власника, що на даний час неможливо. На підставі вищевикладеного, проаналізувавши обставини по справі, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved