Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] 25448,80 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. моральної шкоди; на користь [PERSON] 5401 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 16.07.2011р. між [PERSON] та [PERSON]. було укладено шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів 16.07.2011р. зроблено відповідний актовий запис за №1383. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. В середині весни 2011 року між позивачем [PERSON], спільно з її матір'ю [PERSON] та завідувачем їдальні технічного коледжу [PERSON], що по [ADDRESS], було домовлено про проведення святкування весілля в їдальні технічного коледжу. Щоб отримати дозвіл на проведення весілля в їдальні технічного коледжу, [PERSON] була написана заява на ім'я дирекції цього коледжу, яку відповідач самостійно прийняла. Через кілька днів після вказаної зустрічі, відбулася повторна зустріч між позивачем [PERSON] та відповідачкою на якій позивач передала відповідачці завдаток за проведення весілля у розмірі 2 000 грн., про що остання видала розписку за своїм підписом (в тому числі 1000 грн. за оренду залу). В червні 2011р. відбулася зустріч [PERSON] з відповідачем на якій фактично було обговорено меню страв на весілля (з розрахунку 190 грн. на людину). На цій же зустрічі було домовлено, що закупівлею продуктів харчування та приготуванням страв займатиметься відповідач, окрім м'ясного, овочів, фруктів, солодкого, води, спиртного, салату з цвітної капусти заправленого олією та передано їй 5000 грн. на закупівлю продуктів харчування, в присутності [PERSON], при цьому жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав. Через деякий час [PERSON] передала відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. додатково для закупівлі продуктів певних продуктів, розписки по даному факту складено не було. 16.07.2011р. відповідачу було передано залишкові 6300 грн. в присутності позивачів та [PERSON] Жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав. На весіллі позивачів, що мало місце в їдальні технічного коледжу, відбулося порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масове отруєння гостей, а саме близько 80 людей. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2012р. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.325 КК України (порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням) на підставі ст.ст.1 п.«є», 6 Закону України «Про амністію у 2011 році». У відповідності до постанов про визнання особи потерпілим від 28.10.2011р. та від 02.11.2011р. позивачів визнано потерпілими. Нанесення ушкодження здоров'я позивачам підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.07.2011р., довідкою-рецептом лікаря, заявою про надання санаторно-курортної путівки у санаторій «Шкло», зворотнім талоном до путівки, довідкою №7/23/10 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, санаторно-курортною карткою №164 від 23.11.2012 року, витягом №592 від 27.07.2011р. Вищевказаним кримінальним правопорушенням відповідачем завдане матеріальна шкода [PERSON] на суму 25448,80 грн. (витрати на весілля 20300 грн., витрати на УЗД - 80 грн., витрати на поїздку 5068,80 грн.); [PERSON] на суму 5401 грн. (витрати на лікування - 3091 грн., витрати на санаторно-профілактичне лікування 2310 грн.). Крім того, вважають, що внаслідок описаних дій відповідача, їм було заподіяно моральну шкоду, яку оцінюють по 25 000 грн. на кожного та просять стягнути таку з відповідача в судовому порядку. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, дали пояснення аналогічні змісту позову та заяви про збільшення позовних вимог, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі з метою святкування урочистості з нагоди свого весілля звернулись до керівництва їдальні технічного коледжу, що по [ADDRESS], з заявою щодо оренди приміщення їдальні та організації святкування. Так, в середині весни 2011 року між позивачем [PERSON], спільно з її матір'ю [PERSON] та завідувачем їдальні технічного коледжу - відповідачкою [PERSON] було досягнуто усної домовленості щодо організації проведення святкування весілля в їдальні технічного коледжу. Через декілька днів після вказаної зустрічі, відбулася повторна зустріч між позивачем [PERSON] та відповідачкою на якій позивач передала відповідачці завдаток за проведення весілля у розмірі 2 000 грн., про що остання видала розписку за своїм підписом (в тому числі 1000 грн. за оренду залу). В червні 2011р. відбулася зустріч [PERSON] (матері позивачки) з відповідачем на якій фактично було обговорено меню страв на весілля (з розрахунку 190 грн. на людину). На цій же зустрічі було домовлено, що закупівлею продуктів харчування та приготуванням страв займатиметься відповідач, окрім м'ясного, овочів, фруктів, солодкого, води, спиртного, салату з цвітної капусти заправленого олією та передано відповідачці 5000 грн. на закупівлю продуктів харчування, в присутності [PERSON], при цьому жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав. Через деякий час [PERSON] передала відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. додатково для закупівлі продуктів певних продуктів, розписки по даному факту складено не було. 16.07.2011р. відповідачу було передано залишкові 6300 грн. в присутності позивачів та [PERSON] Жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16 липня 2011 року, між позивачами [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом ДРАЦС ЛМУЮ за актовим записом 1383. Святкування з нагоди одруження позивачів відбулось в їдальні технічного коледжу, що по [ADDRESS], однак при цьому працівниками коледжу було допущено порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масове отруєння гостей, а саме близько 80 людей. Даний факт підтверджується актом перевірки дотримання санітарного законодавства від 17.07.2011 року проведеного ДЗ «Сихівською районною санітарно-епідеміологічною станцією м.Львова» МОЗ України, а також стверджується результатами санітарно-мікробіологічного дослідження №13008-13016 від 22.07.2011р., №12995-96 від 21.07.2011р., №12997-13007 від 22.07.2011р., №13017-13022 від 22.07.2011р., №13023-13028 від 22.07.2011р. та №13029-13034 від 22.07.2011р. проведених ДЗ «Личаківською районною санітарно-епідеміологічною станцією м.Львова» МОЗ України. За ознаками порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням, що мало місце 16.07.2011р. в їдальні технічного коледжу, що по [ADDRESS], Сихівським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області порушено кримінальну справу № 139-0324 про обвинувачення [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.325 КК України. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2012р. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.325 КК України (порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням) на підставі ст.ст.1 п.«є», 6 Закону України «Про амністію у 2011 році». Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою. Таким чином, в силу положень ч.4 ст.61 ЦПК України, вищезгадана постанова Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2012р. є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, а тому вина відповідача [PERSON] у порушенні санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням, що мало наслідком масове харчове отруєння при святкуванні урочистостей з нагоди одруження позивачів 16.07.2011р. - не підлягає доказуванню. Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками у даному випадку є витрати, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які б позивач міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода). Як вбачається з матеріалів справи, позивачі по справі, у зв'язку з діями відповідача та наслідками після таких дій, зазнали матеріальної шкоди, а саме: витрати понесені на організацію весілля (святкового столу) в сумі 20 300 грн., які були передані відповідачці частинами. Так, згідно протоколу допиту свідка [PERSON] від 12.08.2011р. в порядку кримінального провадження у кримінальній справі № 179-0076, остання дала пояснення згідно яких підтвердила факт передачі їй позивачами коштів на організацію весілля в їдальні технічного коледжу на загальну суму 20 300 грн. Крім того, позивачі понесли планові витрати на поїздку у країну Болгарію з метою відпочинку, яка фактично не відбулася з огляду на вищеописані події, що склали 220 Євро, які по курсу офіційному курсу НБУ станом на 16.04.2015р. становлять 5068,80 грн. Також, за наслідками отруєння, позивачі проходили лікування, зокрема витрати на УЗД - 80 грн., витрати на санаторно-профілактичне лікування (1071 грн. + 1239 грн.) = 2310 грн., витрати на купівлі медичних препаратів, що складає 3091 грн. Дані витрати позивачів підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями чеків про оплату у кількості 49 штук (а.с.35-40), копією підтвердження замовлення №727 від 11.07.2011р., копією квитанцій «Синево» від 25.08.2011р., довідкою № 127 від 11.02.2015р. відділу освіти Личаківського району м.Львова, копією заявки на бронювання автобуса у Болгарію від 09.07.2011р. та листом-відповіддю ТзОВ «САТС» від 12.08.2011р. Таким чином, матеріальна шкода завдана позивачу [PERSON], яка становить 25448,80 грн. та матеріальна шкода завдана позивачці [PERSON], яка становить 5401 грн., підлягає примусовому стягненню з відповідачки [PERSON] Частковому задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок його неправомірних дій, яку суд визначає наступним чином. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Абзац 2 ч.3 ст.23 ЦК України вказує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Зі змісту положень п.9 вказаної постанови Пленуму ВСУ вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Вирішуючи питання про розмір завданої позивачам моральної шкоди, суд виходить з того, що в результаті протиправних дій відповідача потерпілим - позивачам [PERSON] та [PERSON] було завдано моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку із ушкодженням здоров'я, що потребувало тривалого лікування; глибоких душевних страждань, з огляду на те, що позивачам прийшлось відновлювати своє добре ім'я перед друзями та родичами, які були присутні під час весілля та також отримали ушкодження здоров'я, погіршення нормальних життєвих та соціальних зв'язків, втрату можливості поїхати у запланований відпочинок, а також з огляду на глибину таких фізичних та душевних страждань позивачів, інших обставин справи та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача по 4 000 грн. завданої моральної шкоди на кожного з потерпілих. За таких установлених судом обставинам, заявлені позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню частково, судом задовольняються і стягуються з відповідача на користь позивача [PERSON] 25448,80 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди; а на користь позивача [PERSON] 5401 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди; в решті заявлених позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю вимог. Крім того, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору за подання вказаного позову, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог майнового характеру, а саме 388,50 грн. судового збору На підставі ст.ст.16, 22-23, 1167, 1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та

Outcome: approved