Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися з цивільним позовом до Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третьої особи садово городнього товариства «Надія» в якому просять суд визнати за кожним право власності на 1/2 частину садового будинку [ADDRESS]. Свої вимоги мотивують тим, що [INFO] року помер їх батько [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2011 року. До складу спадщини увійшло право власності на земельну ділянку площею 0,0801 га для ведення садівництва, яка розташована на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в садово городньому товаристві «Надія», що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.09.1995 року, та садовий будинок [ADDRESS], 1989 року побудови, який розміщений на вказаній вище земельній ділянці. Своїм майном на випадок смерті [PERSON] не розпорядився, а тому спадкування його майна відбувається за законом Після смерті батька позивачі звернулися до державного нотаріуса п'ятої Львівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та 11.10.2016 року їм було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно яких кожен із позивачів успадкував по 1/ 2 частку земельної ділянки для ведення садівництва, яка знаходиться в [ADDRESS]. У видачі позивачам свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище садовий будинок було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. З цих підстав просять визнати за кожним в порядку спадкування після смерті батька на 1/ 2 частину садового будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивачі не з'явилися, не повідомили суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду були належним чином повідомленими, однак подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти винесення заочного рішення. Представник відповідача Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в у судове засідання повторно не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Представник третьої особи садово городнього товариства «Надія» в судове засідання повторно не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. З письмової згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 27.06.2011 року, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. До складу спадкової маси після його смерті, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, увійшло право власності на земельну ділянку площею 0,0801 га для ведення садівництва, яка розташована на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області в садово городньому товаристві «Надія», що належала [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 28.09.1995 року, та садовий будинок [ADDRESS], 1989 року побудови, який розміщений на вказаній вище земельній ділянці. За життя [PERSON] своєю власністю на випадок смерті не розпорядився, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після його смерті відбувається за законом почергово. До спадкоємців першої черги [PERSON] належать його діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], [NUMBER]. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON] 23.10.2004 року зареєструвала шлюб з [PERSON], у зв'язку з чим змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище «[PERSON]». 11.10.2016 року державним нотаріусом п'ятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] та [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані в реєстрі за № 5-1076 та № 5-1079, з яких слідує, що спадкоємцями зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] [INFO], який помер 25 червня 2011 року, є його діти [PERSON], [INFO] - 1/ 2 (одна друга) частки спадщини та [PERSON], [INFO], - 1/2 (одна друга) частки спадщини. Спадщина, на яку у вказаних частках видано це свідоцтво, складається із земельної ділянки 0,0801 га, яка призначена для ведення садівництва, розташована на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, в СТ «Надія». На даний час позивачі не мають можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку іншої частини спадкового майна, а саме садового будинку [ADDRESS], 1989 року побудови, оскільки спадкодавець за життя не встиг зареєструвати право власності за собою. Відповідно до п.3.2 наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» із змінами та доповненнями, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року. У відповідності до п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, який затверджений Наказом Міністерства Регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 13.06.2012 року № 304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Згідно даних Технічного паспорту, що складений фізичною особою підприємцем [PERSON] 24.10.2016 року на садовий будинок, [ADDRESS], такий складається з А-2 - садовий будинок (1989 року побудови, загальною площею 128,2 м.кв., житловою 51,4 кв.м.), 1- коридор, 2 - паливна, 3 - кухня, 4 - санвузол, І - гараж, 5 - хол, 6-житлова літня, 7 - житлова літня, 8 - житлова літня; А-1 прибудова; № 1 ворота, № 2 огорожа. Згідно довідки № 3 від 01.09.2016 року, яка видана головою садово городнього товариства «Надія», [PERSON] дійсно являвся членом садово городнього товариства «Надія», та йому належала земельна ділянка № 1, площею 0, 0801 га, на території Раковецької сільської ради Пустомитівського району Львівської області. На даній земельній ділянці розташований садовий будинок, який був побудований в 1989 році, але не був введений в експлуатацію. Заборгованості перед товариством по сплаті членських внесків та плати за землю загальної користування, за даний об'єкт немає. З викладеного слідує, що [PERSON] за час свого життя з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на садовий будинок [ADDRESS], що знаходиться в садово -[ADDRESS]. Згідно ст. 328 ЦПК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З врахуванням встановленого суд вважає, що на даний час позивачі [PERSON], [PERSON], які являються єдиними спадкоємцями майна спадкодавця за законом, не мають можливості здійснити своє право на спадкування садового будинку [ADDRESS], що знаходиться в садово городньому товаристві «Надія» в позасудовому порядку, оскільки спадкодавець [PERSON], за життя здійснив будівництво вказаного садового будинку проте не виготовив до дня смерті правовстановлюючих документів на такий та не зареєстрував право власності за собою. І така реєстрація після смерті спадкодавця не може бути вчинена згідно вимог діючого законодавства. Тому право власності спадкоємців - позивачів по справі [PERSON], [PERSON] підлягає захисту в судовому порядку. З врахуванням наведеного вище та враховуючи те що позивачі у визначений законом строк подали нотаріусу заяви про прийняття спадщини, та вважаються такими, що прийняли спадщину, тобто фактично набули право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню.

Outcome: approved