Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] 06.12.2019 звернулася до суду з позовом до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON] . Вимоги мотивувала тим, що її мати [PERSON] , яка померла [INFO] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 015870 від 19.10.2001 належала земельна ділянка площею 1,2160 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області. Вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , яка у вересні 2019 року звернувшись до приватного нотаріуса отримала відмову в оформленні своїх спадкових прав у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді Городоцького районного суду Львівської області від 10.12.2019 провадження у справі відкрито. Позивачка в судове засідання не з`явилася, 18.05.2020 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з оголошеним карантином у Львівській області, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ньому. Крім того, зазначила про те, що у неї був рідний брат [PERSON] , який помер [INFO] , а його син, її племінник [PERSON] на частку у спадковому майні після смерті бабці не претендує, про що подав відповідну заяву від 24.02.2020 (а.с.41-42, 45-46). Представник відповідача - Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області до суду не з`явився, 23.06.2020 сільський голова Г.І. Іванів подав листа (а.с.55), в якому позовні вимоги [PERSON] визнав, просив про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вимогами ст.373 ЦК України, ст.81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27.04.2011 (а.с.12) [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] являється дочкою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серія [NUMBER] від 04.10.1957, копією паспорта позивачки та копією свідоцтва про укладення шлюбу, за яким вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » від 26.01.1980 (а.с.15-18). Згідно копії довідки № 712 від 30.10.2017, виданої виконавчим комітетом Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області, [PERSON] , 1932 р.н., постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті ( [INFO] ) в житловому будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] . На день її смерті у вказаному будинку зареєстрованих осіб не було (а.с.14). Після смерті [PERSON] спадщина за законом. Спадкодавцю на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 659 від 01.10.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 171, належала земельна ділянка площею 1,2160 гектарів в межах згідно з планом, яка складається з двох окремих земельних ділянок відповідно площами 0,5928 га, кадастровий номер 4620983400:03:000:0103 та 0,6232 га, кадастровий номер 4620983400:05:000:0134, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області, що підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЛВ № 015870 від 19.10.2001, а також Витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.09.2017 (а.с.5-11). Із листа приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Мухи М.Т. від 05.09.2019 № 257/01-16 (а.с.13) видно, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шараварою В.В. не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59369410 від 11.02.2020 (а.с.34-35). Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за законом майна своєї матері, але через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про необхідність визнання за нею права власності в порядку спадкування. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою.

Outcome: approved