Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

Позивачка 12 лютого 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 1995 року по 14 грудня 2004 року. Від сумісного подружнього життя мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який є студентом третього курсу денної форми навчання за спеціальністю «Обслуговування комп'ютерних систем і мереж» у Дніпропетровському радіоприладобудівному коледжі, і потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Просила стягувати з нього аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Від позивача надійшла заява, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи повідомлялася належним чином, письмово просила слухати справу її відсутність. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 1995 року по 14 грудня 2004 року (а.с.6). Мають повнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.810), який є студентом третього курсу денної форми навчання за спеціальністю «Обслуговування комп'ютерних систем і мереж» у Дніпропетровському радіоприладобудівному коледжі (а.с.7) і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їх утримання застосовуються норми ст. 191 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягувати з відповідача у судовому порядку аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку, щомісячно, на утримання повнолітнього сина до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 12 лютого 2015 року, оскільки повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати. В силу ст. 88 ЦПК України, з урахуванням Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 243,60 грн. необхідно стягнути з відповідача у дохід держави.

Outcome: approved