Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

Позивачка 27.07.2018\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~відповідача,\~в якому\~просить розірвати\~шлюб між\~нею та\~[PERSON],\~який зареєстровано\~11.06.1994\~року Палацом\~одруження «Центральний»,\~актовий запис\~№677. В обґрунтування позову позивач посилається на те, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені з 2016 року, з цього часу спільного господарства не ведуть. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між ними втрачено почуття поваги та любові. Від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітню [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO], які проживають разом з матірю. Позивач вважає, що подальше сімейне життя між ними неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дітей, що має вагоме значення. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01.08.2018 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, розглядати справу за її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Притула». Відповідач в підготовчому судовому засіданні\~ проти задоволення позову в повному обсязі не заперечував, про що надав суду відповідну заяву, проти ухвалення судом рішення в підготовчому засіданні не заперечував. \~ \~ \~ \~ Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №\~254679, 11.06.1994 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 11.06.1994 року Палацом одруження «Центральний», актовий запис №677. (а.с.14) Від шлюбу подружжя має двох дітей: повнолітню [PERSON], [INFO] та малолітню [PERSON], [INFO]. Спільного господарства та бюджету не ведуть. Їх сімя розпалась остаточно і поновлена бути не може. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до\~ч.3\~ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя та з урахуванням того, що відповідач визнав позов у повному обсязі, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить\~ інтересам\~ подружжя, що має\~ вагоме значення, в зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Позивач не\~вимагає компенсації\~за понесені\~судові витрати,\~пов'язані\~із зверненням\~до суду\~і розглядом\~цивільної справи.

Outcome: approved