Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] 24.04.2017 року звернулися у суд із позовною заявою, в якій, з урахуванням поданої 05.03.2018 року заяви про зміну предмета позову, просять провести реальний розподіл земельної ділянки площею 0,0700 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої у смт. Славське Сколівського району Львівської області, кадастровий номер 4624555700:01:001:0004, між ними та відповідачем, як її трьома співвласниками відповідно до визначених ідеальних часток співвласників по 1/3 частині у кожного. Зокрема просять надати позивачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки А: 9,81 м. п.; 27,15 м. п.; 7,11 м. п. та 28,35 м. п.. Просять надати позивачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 26,48 м. п.; 4,70 м. п.; 3,13 м. п.; 27,15 м. п. та 26,48 м. п.. Просять надати відповідачу [PERSON] у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б: 9,81 м. п., 26,15 м. п.; 8,24 м. п. та 26,48 м. п.. Судові витрати у справі позивачі просять покласти на відповідача. Ухвалою судді від 25.04.2017 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Судові засідання у справі відбувались 04.05.2017 року та 22.05.2017 року. У свою чергу, у судовому засіданні, котре відбулось 22.05.2017 року, судом постановлено ухвалу про призначення у даній справі судової земельно-технічної експертизи для зясування технічної можливості поділу спірної земельної ділянки між її співвласниками та можливих варіантів такого поділу. Провадження у справі на час проведення судової земельно-технічної експертизи зупинено, а матеріали справи скеровано експертній установі для виконання зазначеної ухвали. Ухвалою суду від 07.02.2018 року провадження у справі поновлено та одночасно, у звязку із набранням 15.12.2017 року чинності Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до ГПК України, ЦПК України, КАС України та інших законодавчих актів», котрим ЦПК України викладено у новій редакції, вирішено питання про продовження судового розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження. Судові засідання у справі відбувались 06.03.2018 року та 03.04.2018 року. Зясування обставин справи та дослідження доказів мало місце у судовому засіданні 03.04.2018 року. Позов обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка належать позивачам та відповідачу на праві спільної часткової власності у відповідних ідеальних частинах і така обставина підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. Спільне володіння, користування та розпорядження спірною земельною ділянкою є неможливим через неприязні відносини позивачів із відповідачем, а тому є необхідність проведення її реального розподілу і, таким чином, усунення порушень прав позивачів як її співвласників. Позивачі зазначають, що відповідач у добровільному порядку відмовляється провести реальний розподіл спірної земельної ділянки, згоду на такий розподіл не надає. Відтак, на переконання позивачів, спір може бути вирішено тільки у судовому порядку у межах наданих повноважень. При цьому, на підтримання уточнених позовних вимог позивачі посилаються на висновок № 3193 судової земельно-технічної експертизи від 29.01.2018 року, виконаний у даній справі на підставі відповідної ухвали суду про призначення такої експертизи. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, хоча була завчасно належно повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення їй особисто поштового відправлення від 10.03.2018 року (а. с. 107), про причини своєї неявки суд не повідомила. Разом з тим, її належно уповноважений представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 3-4) та заяві про зміну предмета позову (а. с. 100-101), надав пояснення, аналогічні наведеним у позові та заяві про зміну його предмету. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був завчасно належно повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому особисто поштового відправлення від 10.03.2018 року (а. с. 108), про причини своєї неявки суд не повідомив. Разом з тим, позивач [PERSON] подав суду заяву від 02.04.2018 року (а. с. 111), в якій просив проводити розгляд справи по суті без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а про ухвалене рішення просив повідомити у встановленому порядку. Відповідач [PERSON] та її належним чином уповноважений представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили у повному обсязі, просили у позові відмовити. Заперечення проти позову обґрунтовані відсутністю правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, а також оформлення свого часу права на таку земельну ділянку позивачами у шахрайський спосіб, про що триває кримінальне провадження. Як наслідок, існуючі правовстановлюючі документи на спірну земельну ділянку, на переконання відповідача, не можуть братися судом до уваги, а, відтак, позов є безпідставним. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників справи, які звились у судове засідання, оцінивши зібрані письмові докази по справі, дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, сторонам на праві спільної часткової власності по 1/3 частині кожному, належить земельна ділянка площею 0,0700 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої у смт. Славське Сколівського району Львівської області, кадастровий номер 4624555700:01:001:0004, що підтверджується належним чином засвідченою копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 733554, виданим 05.09.2005 року Славською селищною радою Сколівського району Львівської області та зареєстрованого у встановленому порядку за № 010546000732 (а. с. 8). Хоча сторонами втрачено виданий їм на руки примірник оригіналу такого правовстановлюючого документа на земельну ділянку, однак інший його примірник знаходиться в архіві відділу Сколівського району ГУ держгеокадастру у Львівській області, звідкіля позивачами й одержано та долучено до матеріалів справи його належно засвідчену копію, як і копію технічної документації про виконані роботи по підготовці та видачі Державного акта на право приватної власності на землю (а. с. 17-38). При цьому, на підтвердження судом належності сторонам спірної земельної ділянки на праві власності враховано ту обставину, що таке право перейшло до них в силу ст. 334 ЦК України (у редакції, діючій станом на дату виникнення спірних правовідносин), на підставі договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 04.08.2005 року, посвідченого та зареєстрованого у встановленому порядку за № 1038 (а. с. 9), котрий і став підставою для видачі згаданого вище Державного акта на право власності на земельну ділянку, як документа, що в силу ст. 126 ЗК України (у редакції, діючій станом на дату виникнення спірних правовідносин), посвідчує право на земельну ділянку. Крім того, зазначене право сторін було зареєстроване у визначеному на час його виникнення порядку, що сторонами не заперечувалось, а також стверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 4604804082017 (а. с. 13-16). Відтак, виходячи також з існуючої та сталої практики Європейського суду з прав людини, який, при оцінці доказів, керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», та указує, що «така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 52 рішення у справі\~«Єрохіна проти України»\~від 15 листопада 2012 року, заява № 12167/04; п. 93 рішення у справі «[PERSON] проти України»\~від 16 січня 2014 року, заява № 6318/03), суд вважає доведеною у повній мірі ту обставину, що ідеальні частки сторін у земельній ділянці площею 0,0700 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої у смт. Славське Сколівського району Львівської області, кадастровий номер 4624555700:01:001:0004, визначені відповідно до належно зареєстрованого їх права власності. При цьому, суд брав до уваги також і відсутність будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження оспорювання відповідачем у встановленому порядку зазначених вище договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 04.08.2005 року чи Державного акта на право власності на земельну ділянку від 05.09.2005 року, як і наявності судових рішень про притягнення позивачів чи інших осіб до кримінальної відповідальності за шахрайство, повязане із укладенням та виготовленням таких правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 356 та ч. 1 ст. 358 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна у натурі, яка відповідає його частці у праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. В силу ч. 1 ст. 86, п. «б» ч. 1 ст. 87 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при придбанні у власність земельної ділянки двома чи більше особами за цивільно-правовими угодами. Частинами 1, 3-5 статті 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Учасник спільної часткової власності відповідно до розміру своєї частки має право на доходи від використання спільної земельної ділянки, відповідає перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільною земельною ділянкою, і повинен брати участь у сплаті податків, зборів і платежів, а також у витратах по утриманню і зберіганню спільної земельної ділянки. Статтею 143 ЦПК України (у редакції, діючій станом на дату постановлення ухвали про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи) було передбачено, що для зясування обставин, які мають значення для справи та потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу. Передбачена така обставина для призначення експертизи у справі і статтею 103 ЦПК України у чинні редакції. Згідно висновку № 3193 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по даній справі (а. с. 87-91), виконаним 29.01.2018 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України на виконання ухвали суду, поділ спірної земельної ділянки є технічно можливим, а на розгляд суду пропонується єдиний можливий варіант такого розподілу, згідно якого позивачу [PERSON] пропонується надати у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки А (червоний колір табл. № 1 додатку № 2 до висновку експерта): 9,81 м. п.; 27,15 м. п.; 7,11 м. п. та 28,35 м. п.; позивачу [PERSON] пропонується надати у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б (синій колір табл. № 1 додатку № 2 до висновку експерта): 26,48 м. п.; 4,70 м. п.; 3,13 м. п.; 27,15 м. п. та 26,48 м. п.; відповідачу [PERSON] пропонується надати у власність земельну ділянку площею 233,33 кв. м. з такими розмірами по периметру за рухом годинникової стрілки від точки Б (жовтий колір табл. № 1 додатку № 2 до висновку експерта): 9,81 м. п., 26,15 м. п.; 8,24 м. п. та 26,48 м. п.. Таким чином, судом встановлена технічна можливість реального розподілу спірної земельної ділянки, яка визначалась експертом на основі результатів проведеного на місці обстеження (огляду), без відхилення від ідеальних часток у такій земельній ділянці їх співвласників. За наведених вище та встановлених судом обставин, виходячи у тому числі і з намірів сторін щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про можливість проведення реального розподілу земельної ділянки площею 0,0700 га. для ведення особистого селянського господарства, розташованої у смт. Славське Сколівського району Львівської області, кадастровий номер 4624555700:01:001:0004, за єдиним варіантом вказаного вище висновку № 3193 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 29.01.2018 року по даній справі, оскільки такий є технічно можливим, а відхилення від ідеальних часток співвласників при цьому відсутнє. При такому поділі землі у натурі враховано її розташування по відношенню до суміжних земельних ділянок та дороги, а також можливість влаштувати прохід або проїзд на запропоновані поділом земельні ділянки з доступом до них зі сторони дороги (табл. № 1 додатку № 2 до висновку експерта). В силу ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 158 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Такі земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, вирішуються виключно судом. Враховуючи наявність між сторонами неприязних відносин та спору з приводу володіння, користування і розпорядження належною їм на праві спільної часткової власності земельною ділянкою, суд, у межах наданих повноважень, вважає за необхідне провести розподіл такої земельної ділянки у цілому, у межах заявлених позовних вимог, усунувши, таким чином порушення прав позивачів як співвласників земельної ділянки. Одночасно, у звязку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь кожного із позивачів підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати у справі, а саме 320 грн. сплаченого кожним окремо судового збору згідно квитанцій від 13.04.2017 року (а. с. 1, 2).

Outcome: approved