Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа Друга Кременчуцька державна нотаріальної контори про визначення часток у праві спільної сумісної власності. На обґрунтування заявлених вимог повідомили, що 06 травня 1994 року згідно договору міни, посвідченого нотаріусом 2-ї Кременчуцької державної нотаріальної контори Головко В.В. ,громадянами [PERSON], [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] було набуто у власність квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване у відповідності до вимог закону Кременчуцьким «МБТІ». Як вбачається із довідки КП «КМБТІ Полтавської обласної ради» за вих. №61/3614 від 27.09.2016 року. У зв'язку із тим, що в 1996 року Позивачі переїхали на постійне місце проживання до м. Славутича, єдиним користувачем квартири [ADDRESS], був - [PERSON], на руках у якого постійно і знаходився вищевказаний договір міни. З часом цей договір було втрачено. Тому у 2016 році [PERSON] у встановленому законом порядку отримала дублікат вказаного Договору. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з усього належного йому рухомого та нерухомого майна, зокрема із частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишив. Єдиною спадкоємицею за законом, яка належним чином прийняла спадщину, являється його донька Позивач - [PERSON]. Факт її родинних стосунків із померлим засвідчуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Факт прийняття спадщини після померлого позивачем засвідчується Довідкою Другої Кременчуцької ДНК від 14.03.2018 року за №358/02-14 «Про коло спадкоємців» . Після смерті [PERSON] для полегшення розпорядження правом власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] вирішили свої частки у вищевказаній квартирі подарувати позивачу [PERSON]. Для здійснення реєстрації вищезазначеного Дублікату договору міни у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про реєстрацію приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте на дану заяву Позивачем було отримано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.09.2018 року за №42975957 . Рішення державного реєстратора мотивоване тим, що хоча і право власності у померлого зареєстровано належним чином, зареєструвати право власності на підставі Дублікату договору міни за іншими співвласниками можливо лише після реєстрації спадщини після смерті [PERSON]. Зареєструвати ж право власності на частку , яка належить лише Позивачам (тобто за виключенням частки Померлого), неможливо оскільки квартира перебуває у спільній сумісній власності (без виділу часток кожного із співвласників). Тому Позивачеві було рекомендовано звернутися до нотаріуса, у якого було заведено спадкову справу після смерті [PERSON] 30.10.2018 року Позивач звернувся до другої Кременчуцької ДНК із заявою про оформлення спадкових прав та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON]. Але на вказану заяву Позивач отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії . Свою відмову нотаріус мотивувала тим, що на день звернення немає можливості встановити склад спадкового майна після померлого, тобто не визначена його частка у спільному майні. Нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду для визначення частки померлого у вказаній квартирі. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з*явилися. Прохали слухати справу без їх участі. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з*явився. Направили клопотання про розгляд справи без участі представника. Третя особа Друга Кременчуцька державна нотконтора в судове засідання не з*явилися, направили клопотання про розгляд справи без їх участі та винести рішення на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до договору міни, посвідченого нотаріусом 2-ї Кременчуцької державної нотаріальної контори Головко В.В. громадянами [PERSON], [PERSON]. [PERSON]. [PERSON] було набуто у власність квартиру [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстроване у відповідності до вимог закону Кременчуцьким «МБТІ». Як вбачається із довідки КП «КМБТІ Полтавської обласної ради» за вих. №61/3614 від 27.09.2016 року. В 1996 р. позивачі переїхали на постійне місце проживання до м. Славутича. Єдиним користувачем квартири [ADDRESS], був - [PERSON], у якого знаходився вищевказаний договір міни. Але з часом цей договір було втрачено. Тому у 2016 році [PERSON] у встановленому законом порядку отримала дублікат вказаного Договору. [INFO] року помер [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з усього належного йому рухомого та нерухомого майна, зокрема із частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Заповіту на випадок смерті [PERSON] не залишив. Єдиною спадкоємицею за законом, яка належним чином прийняла спадщину, являється його донька позивач - [PERSON]. Факт її родинних стосунків із померлим засвідчуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Факт прийняття спадщини після померлого позивачем засвідчується Довідкою Другої Кременчуцької ДНК від 14.03.2018 року за №358/02-14 «Про коло спадкоємців» . Після смерті [PERSON] для полегшення розпорядження правом власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] вирішили свої частки у вищевказаній квартирі подарувати позивачу [PERSON]. Для здійснення реєстрації вищезазначеного Дублікату договору міни у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач звернулася до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області із заявою про реєстрацію приватної спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте на дану заяву Позивачем було отримано Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 13.09.2018 року за №42975957 . 30.10.2018 року позивач звернулася до Другої Кременчуцької ДНК із заявою про оформлення спадкових прав та видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS], що належить померлому [PERSON]. Але їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв*язку з тим, що на день звернення немає можливості встановити склад спадкового майна після померлого, тобто не визначена його частка у спільному майні. Частина 2 ст. 372 Цивільного Кодексу України встановлює, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено законом або домовленістю між ними. Враховуючи те, що жодного договору між співвласниками квартири про її поділ не було укладено, також відсутні будь-які судові рішення, які вплинули б на розмір частки будь-кого із співвласників, слід вважати, що на кожному з її співвласників, тобто [PERSON]. [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить ідеальна частка у розмірі 1/4 вказаної квартири. Відповідно до ст.321 ЦК України закріплене принцип непорушності права власності, передбаченого ст.41Конституції України. Право власності є недоторканим. Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Отже право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Так ч.1 та ч.2 ст.367 ЦК України визначено, що майно, яке перебуває у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленості між ними. За правилами ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ частки з майна, що є у спільній сумісній власності. Згідно ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] до виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа Друга Кременчуцька державна нотаріальної контори, про визначення часток у праві спільної сумісної власності підлягає задоволенню .

Outcome: approved