Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON] , Територіальної громади в особі Миколаївської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іваненко Світлана Василівна про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, в якому просять в якому просять встановити юридичний факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є мамою покійного батька [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , бабусею та визнати за ними в рівних частках (по 1/2 частині), право власності на квартиру [ADDRESS] , яка належала їхній покійній бабусі, [PERSON] , померлій [INFO] , на праві власності, в порядку спадкування за законом, як таким, що прийняли спадщину в порядку ч. 4 ст. 1268 ЦК України. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що їхня бабуся [PERSON] , померла [INFO] . За життя їй на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (1/2 частина). Власником іншої частини даної квартири був [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 12 лютого 1996 року, зареєстрованого в ММБТІ 12.03.1996 року за реєстровим № 8308. \~ \~ \~ \~ [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після смерті сина прийняла його мати [PERSON] , тому як одна була зареєстрована з ним та проживала за однією адресою на час його смерті, однак не встигла оформити своїх спадкових прав у зв`язку із смертю. \~ \~ \~ \~Їхній батько [PERSON] був сином [PERSON] 29 квітня 2006 року він одружився з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінив прізвище на « [PERSON] ». \~ \~ \~ \~ [INFO] [PERSON] помер. В Свідоцтві про право власності на житло від 12 лютого 1996 року на спадкову квартиру, власники значаться як [PERSON] та [PERSON] , але, прізвища їхньої бабусі та іншого співвласника [PERSON] правильно пишуться «КлИмашевич» та « [PERSON] існіченко». Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 04.11.2013 року зазначений факт належності правовстановлюючого документу був встановлений. Рішення набрало законної сили 15.11.13 року. \~ \~ \~ \~В грудні 2018 року позивачі звернулися до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іваненко С.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті бабки [PERSON] з боку батька, а саме, квартири [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~ Нотаріус прийняла в них заяву, надала роз`яснення, але відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину з тієї підставі, що при огляді документів, які посвідчують докази родинних стосунків [PERSON] з його матір`ю, виявлено, що його прізвище при народженні було як « [PERSON] », що підтверджено Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, від 09 листопада 2018 року за № 00021408577. У свідоцтві про народження [PERSON] , батько вказаний як [PERSON] . Таким чином існують розбіжності в написанні прізвища бабусі « [PERSON] » з покійним батьком « [PERSON] ». У зв`язку з чим було запропоновано внести зміни в свідоцтво про смерть спадкодавця. Для вирішення цього питання позивачі звернулися до Корабельного відділу ДРАЦСу із заявою про внесення змін до актового запису про смерть № 762 від 27.08.2004 року. У Висновку від 24.10.2018 року, який вони отримали за результатом розгляду нашої заяви, значиться, що внести зміни до актового запису про смерть № 762 від 27.08.2004 року, змінивши прізвище померлої з « [PERSON] », на « [PERSON] » не можливо, адже державна реєстрація смерті проведена на підставі лікарського свідоцтва про смерть № 280 від 27.08.2004 року. У зв`язку з чим у позивачів відсутні докази родинних стосунків зі спадкодавцем. Крім цього нотаріус зазначила, що у [PERSON] , є чотири внука(чки) : [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . З вищевикладеного виникає спірне питання, щодо кола спадкоємців та встановлення часток спадкоємців - після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У відповідності до ст.ст. 49, 68 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус пропонувала звернутися до суду з питань встановлення родинних стосунків із спадкодавцем та визнання права власності на спадкове майно. Позивачі у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити. Представник Миколаївської міської ради у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не сповістив. Третя особа надала заяву про розгляд справи без її участі. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, та зі згоди позивачів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного. Бабуся позивачів [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про смерть. За життя їй на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] (1/2 частина). Власником іншої частини даної квартири був [PERSON] . Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 12 лютого 1996 року, зареєстрованого в ММБТІ 12.03.1996 року за реєстровим № 8308. [PERSON] помер [INFO] . Спадщину після смерті сина прийняла його мати [PERSON] , тому як одна була зареєстрована з ним та проживала за однією адресою на час його смерті, однак не встигла оформити своїх спадкових прав у зв`язку із смертю. Тобто, [PERSON] стала власницею квартири [ADDRESS] одноособово. [PERSON] був сином [PERSON] 29 квітня 2006 року він одружився з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінив прізвище на « [PERSON] ». [INFO] [PERSON] помер. В грудні 2018 року позивачі звернулися до Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Іваненко С.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті бабки [PERSON] з боку батька, а саме, квартиру [ADDRESS] . Нотаріус прийняла в них заяву, надала роз`яснення, але відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину з тієї підставі, що існують розбіжності в написанні прізвища бабусі « [PERSON] » з покійним батьком « [PERSON] », тобто, відсутні докази родинних відносин. Крім цього вона зазначила, що у бабусі позивачів [PERSON] , є чотири внука(чки): [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] . [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . У відповідності до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкритій спадщини (тому внучка [PERSON] , яка народилася після смерті своєї бабусі не має права на спадкування). Спадкоємцями, які прийняли спадщину могли бути лише її внуки, що були неповнолітніми на день її смерті, у порядку ст. 1265, 1268 ЦК України. Однак, у онуки [PERSON] , відповідачки у справі, яка народилася [INFO] , в актовий запис про народження внесено інформацію щодо внесення відомостей про визнання батьківства від 29 квітня 2006 року, тобто після смерті, спадкодавців, наш батько її офіційно удочерив. На підставі вищевикладеного виникає спірне питання, щодо кола спадкоємців та встановлення часток спадкоємців - після смерті [PERSON] . яка померла [INFO] . Той факт, що [PERSON] є мамою батька позивачів [PERSON] , а відповідно і їхньою бабусею, підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану від 27.10.2010 року з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Також зазначене родинне походження підтверджується «по батькові», яке було у їхнього батька, а саме « [PERSON] ». З Витягу з державного реєстру актів цивільного стану від 19 липня 2013 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18 квітня 1966 року, а/з 910 в міському відділі ДРАЦС ММУЮ. Після реєстрації шлюбу мали спільне прізвище [PERSON] имашевич. Отже, прізвище бабусі « [PERSON] », яке зазначено в актовому записі про смерть № 762 від 27.08.2004 року, записано з орфографічною помилкою. Її правильне прізвище, яке вона носила більшу частину свого життя « [PERSON] ». А прізвище позивача є похідним від його батька « [PERSON] », що підтверджується його свідоцтвом про народження. Відповідно до п.1 ч.1\~ст.315 ЦПК України, \~суд розглядає\~справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин тягне для позивачів юридичні наслідки, а саме, дає змогу отримати спадщину. Таким чином судом достеменно встановлено, що [PERSON] є мамою батька позивачів [PERSON] і, власне, їх бабусею. За змістом ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до пункту другого частини першої\~ст. 3 Цивільного кодексу України\~визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених\~Конституцією України\~та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч. 1 та 2\~ст. 321 Цивільного кодексу України).\~\~ Так, позови про визнання права власності спрямовані на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Відповідно до\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі\~статтею 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі\~статтею 1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті\~1220,\~1222,\~1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. \~ \~ \~ \~Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу (ч. 4 ст. 1268 ЦК України). Цивільне законодавство надає право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина. В даному випадку суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог позивачів застосувавши до спірних правовідносин саме ст. 1265 ЦК України, адже правова природа даної норми дозволяє успадкувати майно родичам спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. За такого, суд вважає цілком доречну та обґрунтовану вимогу позивачів про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] по Ѕ частини кожному в порядку спадкування за законом. За такого суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved