Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Позивачка 10.07.2017 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2000 року. Від подружнього життя у них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Утримує дітей лише вона. Відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні дітей. Останній офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви. 02.10.2017 року відповідач подав зустрічну позовну заяву, у якій просить виключити з актового запису про народження за № 46 від 03 червня 2015 року на ім'я [PERSON], [INFO] виданого Виконавчим комітетом Соснівської міської ради м. Червоноград Львівської області, запис про батька [PERSON]. Вимоги обґрунтовані тім, що 28.06.2017 року о 01.20 год., повернувшись з роботи, він побачив дружину в ліжку з іншим чоловіком. Після цього в нього з'явилася підозра, що [PERSON], [INFO] не є його біологічною дочкою. Зазначає, що згоден сплачувати аліменти тільки біологічним дітям. Після 28.06.2017 року разом не проживають. Ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 11.10.2017 року, клопотання відповідача за первісним позовом [PERSON] задоволено, та у справі призначено судово-генетичну експертизу. Позивачка за первісним позовом та її представник в судовому засіданні первісний позов підтримали, з підстав вказаних у позовній заяві, зустрічний позов визнали. Відповідач за первісним позовом та його представник в судовому засіданні первісний позов визнали частково, відповідач погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини на двох біологічних дітей, зустрічний позов підтримали, з підстав, вказаних у позові. Заслухавши сторін та їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження [NUMBER]. Під час подружнього життя з [PERSON], [PERSON] народила троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини (ч.1 ст.122 СК України). Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується (ч.ч. 1, 6 ст. 136 СК України). Відповідно до абз. 2 п. 9, абз. 3 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК (1618-15), згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За результатами генетичного дослідження, а саме висновку експерта №10/928 від 11.12.2017 року, [PERSON], [INFO], не може бути біологічним батьком [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного вище, беручи до уваги вищевказаний висновок експерта від 11.12.2017 року №10/928, суд вважає зустрічний позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Окрім цього, відповідач за первісним позовом матеріальної допомоги на утримання двої своїх біологічних дітей не надає, останні перебувають на утриманні позивачки за первісним позовом. Водночас згідно зі статтею 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч.8 ст.7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст.142 цього ж Кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ураховуючи наявність у відповідача за первісним позовом постійного доходу, виходячи з його обов'язку брати участь в утриманні двох своїх біологічних дітей, суд дійшов висновку про необхідність присудження стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом аліментів у розмірі 1/3 частки зі всіх видів його заробітку (доходу)на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На підставі наведеного вище, враховуючи те, що відповідач за первісним позовом не являється біологічним батьком [PERSON], [INFO], то вимога позивачки за первісним позовом про стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/2 частини є необґрунтовано, а тому первісний позов підлягає до часткового задоволення, у межах, зазначених вище. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved