Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

Позивачка 01 червня 2016 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 3-4). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що із 16 липня 2005 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з травня 2014 року, а також, наголошуючи на тому, що причиною розпаду родини є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, що суперечить інтересам сторін, просила розірвати шлюб із відповідачем. Позивачка в судове засідання не з'явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просила справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Прізвище просила залишити без змін після розірвання шлюбу (а.с. 15). Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій не заперечував проти розгляду справи без своєї присутності. Вимоги позову визнає у повному обсязі (а.с.14). Виходячи з того, що відповідно до ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю осіб, що не з'явились в судове засідання на підставі наявних доказів в матеріалах справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису № 439, складеного 16 липня 2005 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.10). Позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Мешкають окремо з травня 2014 року, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. При таких обставинах, суд вважає, що сім'я сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачкою при подачі позову було сплачено судовий збір і її вимоги задоволені, з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved