Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

Позивачка 20 листопада 2013 року звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], зацікавлені особи: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, Білгород-Дністровська міжрайонна прокуратура про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що її син [PERSON] разом з дружиною [PERSON], які є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], постійно ухиляються від виконання своїх обов'язків щодо виховання дитини, не виявлять батьківського та материнського піклування відносно сина, не приймають участі у матеріальному забезпеченні сина, не приходять до навчального закладу, де вчиться їх дитина, не цікавляться здоров'ям сина. На підставі вищевикладеного, уточнивши 05 березня 2014 року свої позовні вимоги, [PERSON] остаточно просить суд: позбавити [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьківських прав щодо [PERSON],[INFO] Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує (а.с.72). Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.68,69), в матеріалах справи є заяви, згідно яких вони не заперечують проти позбавлення їх батьківських прав (34,37). Представники зацікавленої особи - органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради та Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури надали заяви, відповідно до яких підтримують позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідачів (а.с.73,74). Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 09.02.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що у відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] (а.с.19-21), [PERSON] є онуком [PERSON], який зареєстрований та мешкає разом із нею за адресою: [ADDRESS]. Даний факт підтверджується відповідними документами, а саме: довідкою з місяця реєстрації, про склад сімї та прописку, № 181 від 13.11.2013 року, характеристикою [PERSON] від 13.11.2013 року та письмовою інформацією № 48 від 12.11.2013 року з Білгород-Дністровської загальноосвітньої школи I-III ступенів № 11 Одеської області (а.с.10-12). У відповідності до характеристики [PERSON], хлопець зарекомендував себе у школі, в якій навчається з першого класу, як дисциплінований, працелюбний учень. До виконання громадських доручень ставиться дбайливо. Батьки нехтують вихованням сина, з червня 2013 року [PERSON] проживає разом із своєю бабусею, [PERSON], яка приділяє належну увагу вихованню онука (а.с.13). Доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав у відношенні до їх дитини підтверджується висновком виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування, згідно якого доцільно та в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.59-60) У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно із ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. У відповідності до п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачами своїми батьківськими обов'язками у відношенні до [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно із ст..3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 р. (набрала чинності для України 27 вересня 1991 р.), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відповідність позбавлення батьківських прав відповідачів відносно їх сина [PERSON], [INFO], а отже суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved