Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із даною позовною заявою та просили визнати за кожним в порядку спадкування право власності на 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до технічного паспорту. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивачі зазначили, що 05.04.2011 року помер їх батько - [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на будинок, який розташований за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Германівка, вул. Дніпрової Чайки, 21. Позивачі звернулись для оформлення спадщини після смерті батька до Обухівської районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину, їм було відмовлено у зв'язку відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Позивачі в судове засідання не зявились, представник позивачів подав до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві та розглядати справу без нього та позивачів. Відповідач [PERSON] сільська рада Обухівського району Київської області, про розгляд справи повідомлявся належним чином, в судове засідання свого представника не направив, подав заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності їхнього представника, та ухвалити рішення згідно із чинним законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 05 квітня 2011 року помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 211693. Після смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, в тому числі на житловий будинок за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Германівка, вул. Дніпрової Чайки, 21. Відповідно до листа № 1427/02-14 від 05.07.2016 року, державного нотаріуса Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, підтверджуючі право власності [PERSON] на нерухоме майно. Як вбачається з виписок із погосподарської книги [PERSON] сільської ради Обухівського району Київської області від 11.07.2016 року, житловий будинок належав [PERSON]. Згідно з технічного паспорту на житловий будинок № 21 по вул. Дніпрової Чайки с. Германівка Обухівського району Київської області від 02.07.2016 року будинок побудовано у 1965 році. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 165/2011 після померлого [PERSON], позивачі є єдиними спадкоємцями після смерті свого батька. Згідно із ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах І селищах міського типу Української PCP, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року (надалі інструкція), реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української PCP, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у погосподарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правове гановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Вказана правова позиція погоджується з [PERSON] спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.13 року. Зокрема, пунктом 3.1 [PERSON] передбачено, що належність правовстановлюючих документів встановлюється судом ві/щовідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погоджено з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у по господарських книгах. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В по господарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обовязкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто, записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З врахуванням встановлених в судом обставин справи, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки інші можливості (окрім судового порядку) захисту прав позивачів відсутні.

Outcome: approved