Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельної ділянкою. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що на підставі договору дарування укладеного 06.11.2002 року між громадянами [PERSON] (дарувальник) та [PERSON] (обдарований), вона отримала у власність 21/50 (42%) частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Співвласниками будинку [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON]. Для спільного обслуговування домоволодіння [ADDRESS] виділено 1 071 кв.м. - для постійного користування та 23 м. кв. - для тимчасового користування (рішення № 536 від 11.04.1953 р.). На момент виникнення первинних часток в праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], дарувальнику - [PERSON] належало 3/4 частини житлового будинку та земельна ділянка, яка відповідала розміру частини будинку належного їй на праві власності, а [PERSON] належало 1/4 частина житлового будинку та земельна ділянка, яка відповідала розміру частини будинку належного їй на праві власності. Згодом, відповідачами належну їм частину будинку було переобладнано шляхом її збільшення, таким чином збільшилася і їхня частка у спільному домоволодінні. Позивачка вважає, що розмір земельної ділянки, якою вона користується, повинен відповідати розміру первинної частки будинку належного дарувальнику [PERSON], що складало 3/4 частини будинку [ADDRESS]. Отже, відповідна частка землі й має бути виділена позивачці для обслуговування будинку у розмірі 75%. Просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], виділивши їй в користування земельну ділянку відповідно до первинних часток на момент їх виникнення у частині домоволодіння розміром 820,5 кв.м. 01.07.2013 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про виділення в натурі частини домоволодіння і встановлення порядку користування відповідно до виділеної в натурі частини домоволодіння. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що у 1990 року отримала в дар від [PERSON] 3/20 (15/100) частин будинковолодіння [ADDRESS]. Співвласниками є [PERSON] - 43/100, [PERSON] - 42/100. У 1953 році було виділено для обслуговування домоволодіння [ADDRESS], 1070 кв.м. земельної ділянки для постійного користування та 23 кв.м. для тимчасового користування. Між співвласниками будинку не було укладено ані письмової, ані усної угоди щодо порядку користування земельною ділянкою, фактичне використання земельної ділянки відповідачами [PERSON] та [PERSON] її не влаштовує, оскільки порушує право позивачки як землекористувача. За таких обставин, [PERSON] просить виділити їй в натурі та визнати за нею право власності на 15/100 частин домоволодіння [ADDRESS] із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: кімнату літ. 1-2, плошею 14 кв.м. та встановити порядок користування земельної ділянкою за адресою [ADDRESS], що відповідає 15% від загальної площі земельної ділянки. 03.07.2013 року [PERSON] звернулась до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про встановлення порядку користування земельної ділянкою у відповідності до часток домоволодіння. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що з 1986 року вона отримала свідоцтво на право власності на житловий будинок і з того часу частки у домоволодінні [ADDRESS] не змінювалися та становлять у [PERSON] (станом на 1986 р. - [PERSON]) - 21/50 (42/100), у [PERSON] - 29/50 (58/100). В 1990 році [PERSON] подарувала [PERSON] - 15/100. Відповідно до довідки КП «ЧООБТІ» від 08.08.2011 року частка будинковолодіння [ADDRESS] для [PERSON] становить 43/100, тобто 43%, для [PERSON] становить 42/100, тобто 42%, а для [PERSON] - 15/100, тобто 15%. Просить суд встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до часток, виділивши [PERSON] в користування земельну ділянку площею, що відповідає 43% загальної площі земельної ділянки, [PERSON] - 42 % загальної площі земельної ділянки, [PERSON] - 15% загальної площі земельної ділянки. Позивач за первісним позовом та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, оскільки вважають, що розмір земельної ділянки, якою користується [PERSON] повинна відповідати розміру її частки будинку на момент виникнення часток ? частин домоволодіння. Просили суд встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована по [ADDRESS], відповідно до варіанту № 4 висновку № 19-БТ судової будівельно-технічної експертизи. Проти зустрічних позовних заяв заперечували повністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення первісного позову, позовні вимоги не визнали та наполягали на задоволені зустрічного позову. Суду пояснили, що до цього часу між співвласниками домоволодіння [ADDRESS] не було укладено ані письмової, ані усної угоди про порядок користування земельною ділянкою, тому фактичне використання земельною ділянки [PERSON] не влаштовує, оскільки порушує її право як землекористувача. Жодних даних про те, що між співвласниками будинку склався саме такий порядок користування земельною ділянкою не має, як і не має даних про встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову та визнала зустрічний позов [PERSON] та наполягала на задоволенні свого зустрічного позову, пояснивши суду, що фактичне використання земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] її не влаштовує, оскільки порушує її права, як землекористувача, просила суд виділити їй в натурі 15/100 частин будинку зі своїм входом до будинку та вільного доступу до земельної ділянки відповідно до частки у майні. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, причини не явки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів, представників сторін, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, матеріали інвентаризаційної справи на будинковолодіння по [ADDRESS], матеріали цивільної справи № 2-352/12 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення порядку користування земельною ділянкою (позов залишений без розгляду за заявою позивача 05.06.2013р.), суд, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування частини жилого будинку від 06.11.2002 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 21/50 (42%) частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Жилий будинок з прибудовами цегляний, жилою площею 44,9 кв.м. та надвірні споруди: сарай під літ. «Б,б,В», вбиральня під літ. «Д», огорожа під № 1-3, 5, водоколонка під № 4, замощення І, розташовані на земельній ділянці загальною площею 1079 кв.м. Іншими співвласниками домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON] (43/100 частин будинковолодіння на підставі свідоцтва на право власності на житло виданого Черкаським міськвиконкомом від 14.11.1986 року) та [PERSON] (3/20 частин будинковолодіння на підставі договору дарування від 06.07.1990 року). Згідно з рішенням Черкаського міськвиконкому № 536 від 11.04.1953 р. за спірним домоволодінням [ADDRESS] закріплена земельна ділянка розміром 1071 кв.м в постійне користування та 23 м. кв. - для тимчасового користування. На момент виникнення первинних часток в праві власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], дарувальнику - [PERSON] належало ? частини житлового будинку та земельна ділянка, яка відповідала розміру частини будинку належного їй на праві власності, а [PERSON] належало 1/4 частина житлового будинку та земельна ділянка, яка відповідала розміру частини будинку належного їй на праві власності. Частина 2 ст. 120 ЗК України передбачає, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 120 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі або споруди, якщо інакше не передбачене у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року № 7 у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Враховуючи викладені обставини, виходячи з принципу доцільності, суд приходить до висновку про необхідність прийняття за основу варіанту № 4 висновку № 19-БТ судової будівельно-технічної експертизи від 30.04.2013 року, оскільки враховані ідеальні частки на момент їх виникнення. Разом з тим, зустрічні позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Встановлено, що рішенням Соснівського райвиконкому № 433 від 04.07.1983р. [PERSON] та [PERSON] надано дозвіл на добудову до житлового будинку замість приміщення літ. 1-1 коридору, кухні та житлової кімнати загальним розміром 4,0х9,5м, облицювання будинку цеглою із заміною покрівлі. Рішенням Соснівського райвиконкому № 738 від 28.12.1983р. [PERSON] дозволена добудова веранди та кухні загальним розміром 4,5х4,5м в зв»язку з розподілом будинку. На зміну рішення № 433 від 04.07.1983р., рішенням Соснівського райвиконкому № 224 від 20.04.1984р. [PERSON] дозволено замість приміщення літ.1-1 добудову коридору, кухні та двох житлових кімнат загальним розміром 4х11. Після здійснених добудов, за взаємною згодою співвласників, здійснено перерахунок часток у домоволодінні [ADDRESS] (рішення Черкаської міської ради народних депутатів № 460 від 25.09.1986 року): [PERSON] - 29/50, [PERSON] - 21/50. Відповідно до ч. 4 ст. 357 ЦК України співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно з ч. 3 п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. За таких обставин, твердження позивачки за зустрічним позовом [PERSON] про те, що розподіл земельної ділянки щодо часток які існують на даний час є хибними, так як при дослідженні інвентарної справи на домоволодіння по [ADDRESS], встановлено наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 04.12.1940 року 1/2 частина спірного домоволодіння належала [PERSON] та 1/2 належала [PERSON], у 1956 році була подарована 1/2 частина домоволодіння [PERSON], 1/4 частина домоволодіння [PERSON], 1/4 частина домоволодіння [PERSON]. Згодом [PERSON] подарувала належну її 1/4 частину домоволодіння [PERSON], після отримання дару у останньої стало 3/4 частин домоволодіння по [ADDRESS]. Даний факт не спростовувався відповідачами по первісному позову та був підтверджений в судовому засіданні допитаною як свідок [PERSON] Щодо позовних вимог [PERSON] Виділ спірного нерухомого майна - це виділ у натурі житлового будинку у відповідності з ідеальними частками співвласників (або в частках, близьких до ідеальних), з облаштуванням окремих ізольованих квартир, які відповідають вимогам будівельних норм і правил. Як зазначено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Таким чином, виділ в натурі часток із спірного нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, полягає у фактичному виділенні майна відповідно до ідеальних часток співвласників, з облаштуванням окремих ізольованих квартир, які повинні відповідати вимогам будівельних норм і правил. Висновком експертизи 31/се від 17.12.2013 року виділ 3/20 часток нерухомого майна, що належить позивачці за зустрічним позовом [PERSON], відповідно до діючих будівельних норм технічно не можливо. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні повідомили, що фактичного розподілу земельної ділянки по [ADDRESS] не було, всі користувалися загальною земельною ділянкою та спільним входом до домогосподарства з [ADDRESS]. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлення порядку користування земельною ділянкою необхідно провести відповідно до ідеальних часток у домоволодінні на час їх виникнення, тобто до здійснення добудов та перерахунку ідеальних часток співвласників згідно з рішенням Черкаської міської ради народних депутатів № 460 від 25.09.1986 року. У задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: approved