Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов мотивувала тим, що вони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду було розірвано, від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, чим ставить її та дитину в тяжке матеріальне становище. Позивачка прохає суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, прохала задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, пояснивши, що аліменти сплачувати згоден, однак, у частці від заробітку, оскільки він має постійне місце роботи. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Лубенського міськрайонного суду від 22.10.2012 року було розірвано (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який проживає разом з позивачкою і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що ставить позивачку та дитину у скрутне матеріальне становище, інших стягувачів не має, а тому, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину якого одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Разом з тим, згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Як вбачається з матеріалів справи, а також враховуючи пояснення відповідача, останній працює на посаді водія з 19.07.2013 року по даний час в ТОВ «Соната 777», отримує заробіток (а.с.17). Отже, відповідач має регулярний заробіток і підлягають стягненню аліменти за правилами ст.ст.182, 183 СК України, тобто у частці від доходу. Суд вважає, що доводи позивачки про те, що відповідач іноді працює, а іноді не працює, що є істотним значенням для вирішення справи і надає підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються матеріалами справи та показами самого відповідача. Також, позивачка при подачі до суду матеріалів позовної заяви була звільнена від сплати судових витрат, при таких обставинах судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial