Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-14 00:00:00

Позивачі звернулася до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що їм на праві спільно приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2007 року належить по 1/3 частині будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Крім того, співвласником вищевказаного будинку також була [PERSON] , яка [INFO] померла. Після її смерті спадщину 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS] прийняла її донька [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки у вищевказаному житловому будинку значиться зареєстрованим окрім позивачів - відповідач [PERSON] ( чоловік померлої [PERSON] ), який після смерті дружини з 2015 року відмовився від прийняття спадщини на користь доньки - [PERSON] та виїхав з спірного помешкання забравши всі свої речі. Оскільки відповідач у спірному будинку не проживає, не сплачує комунальні послуги, забрав всі свої речі і виїхав з будинку. У зв`язку з чим, просить визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.06.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило. Від відповідача та третіх осіб відзиви до суду не надійшли. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.04.2007 року посвідченого нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі №3-734, [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина житлового будинку з господарськими спорудами та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право спадщину за законом від 02.04.2007 року посвідченого нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори зареєстрованого в реєстрі №3-741 [PERSON] належить на праві власності 1/3 частина житлового будинку з господарськими спорудами та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 97, складений та виданий 26.10.2010 року виконавчим комітетом Антонівської селищної ради м. Херсона Херсонська область, [PERSON] , [INFO] померла. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину житлового будинку з господарськими спорудами та побутовими будівлями за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до спадкової справи №281/2011 заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] її чоловік [PERSON] відмовився від прийняття спадщини на користь доньки - [PERSON] . Спадщину відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.02.2012 року посвідченого державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М., прийняла її донька - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до домової книги № [NUMBER] вбачається що за адресою: [ADDRESS] значиться зареєстрованим [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту від 19.04.2019 року посвідченого головою квартального комітету №10 Органу самоорганізації населення Антонівської селищної ради, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] ,значиться зареєстрованим, але не проживає відповідач по справі [PERSON] . Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. Об`єктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст. ст. 379, 382 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. З врахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки не мешкає в ньому більше ніж один рік без поважних причин, між позивачами та відповідачем відсутня будь-яка інша домовленість з приводу користування житловим приміщенням, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст.16, 316, 317, 319, 321, 383, 386, 391, ЦК України, ст.ст. 150 ЖК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р.,

Outcome: approved