Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, в якому просять визнати неправомірною відмову щодо приватизації квартири [ADDRESS], визнати за ними право на приватизацію, зобов'язати відповідача провести приватизацію за відсутністю ордеру і передати у власність квартиру [ADDRESS] у відповідності до вимог Закону України ««Про приватизацію державного житлового фонду». У позові зазначили, що [PERSON] з 1969 року проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є основним наймачем зазначеної квартири. Разом з нею з 27.02.1988 року у квартирі зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 31.10.2017 року позивачі звернулися до Районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району з заявою про оформлення квартири у приватну власність, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», але листом від 03.11.2017 року, їм було відмовлено у здійсненні приватизації у зв'язку з тим, що до заяви не було додано ордер про надання жилої площі. У судове засідання позивачі не з'явилися, суду надали письмові заяви з клопотанням про розгляд справи у їх відсутності, позов просять задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав суду письмове заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи без їх участі. Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що у квартирі, яка розташована за адресою: [ADDRESS] мешкають і мають право на житло на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»: [PERSON], [PERSON], [PERSON] З метою приватизації житлового приміщення 31.10.2017 року позивачі звернулися до органу приватизації з заявою про переоформлення передачі у власність квартири, однак отримали відмову у здійсненні приватизації у зв'язку з відсутністю ордера на зазначену квартиру, листом № К-144 від 03.11.2017 року (а.с.5-6). В жовтні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Департаменту житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з питань надання копії ордеру на квартиру [ADDRESS] та отримала відповідь К-4993 від 27.10.2017 року про те, що у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту, коринці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року, тому надати запитувану інформацію не уявляється можливим (а.с.7). Відповідно до статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму. Пунктом 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради. Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірну квартиру позивачів не розповсюджується. Позивачі мали ордер на квартиру на момент вселення. На момент вселення позивачів діяли нормативно-правові акти, відповідно до яких ордер на приміщення був дійсний протягом 30 днів, а при вселенні в надане жиле приміщення громадяни здавали ордер у житлово-експлуатаційну організацію. Враховуючи те, що відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру в будинку недійсним в судовому порядку визнаний не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, тому відповідач не мав права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру. Дії відповідача порушують конституційне право позивача на приватизацію житла. Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачі вселені у квартиру на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, відсутність ордеру позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири та враховуючи, що у позивачів є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім копії ордеру, який вони не можуть надати з незалежних від них причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved