Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 25% від його заробітку (доходу) щомісячно, й до закінчення її навчання у Національній академії внутрішніх справ України, та/або до досягнення нею 23-річного віку. Посилаючись на те, що їх дочка, народжена поза шлюбом, починаючи з 2014 року продовжує навчання на ІІ-му курсі юридично-психологічного факультету Національної академії внутрішніх справ України денного відділення, навчання платне, у зв»язку з чим потребує матеріального утримання з боку відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з тих же підстав. Зазначивши про те, що їх дочка продовжує навчання, яке потребує витрат, у зв»язку з чим знаходиться на її повному матеріальному утриманні, тому просить залучити до участі по матеріальному утриманню дочки відповідача, як батька. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином рекомендованою поштою з повідомленням про вручення (а.с.22-23). За таких підстав судом відповідно до положень статті 224 ЦПК України визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та заяви позивача. Вислухавши пояснення позивача, його доводи, дослідивши інші матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з»ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об»єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що дочка сторін БЯЛКІВСКА [PERSON], [INFO], починаючи з 2014 року продовжує навчання на ІІ-му курсі юридично-психологічного факультету Національної академії внутрішніх справ України денного відділення, навчання платне, у зв»язку з чим потребує матеріального утримання з боку відповідача, як батька (а.с.4, 21). Дочка сторін проживає з позивачкою. Відповідач не спростовує батьківство дитини. Сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, проживають за різними адресами. До досягнення дочкою повноліття відповідач за рішенням суду зобов»язаний сплачувати позивачці аліменти на утримання дитини. Відповідач, окрім дочки [PERSON], має ще одну біологічну дитину, що враховується судом при визначенні частки аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання його дочки [PERSON]. На даний час дочка [PERSON] є повнолітньою особою й продовжує навчання на ІІ-му курсі юридично-психологічного факультету Національної академії внутрішніх справ України, навчання платне, стипендію не отримує, перебуває на утриманні матері. Відповідно до частини першої статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 3 статті 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Відповідно до частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, й має можливість надавати своїй дочці матеріальну допомогу на час її навчання у розмірі 15% частки від його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання в академії. Даний розмір аліментів є прийнятним та достатнім як для отримувача, так й для стягувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомоги. Так, судом встановлено, що дочка сторін досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, з 2014 року продовжує навчання на ІІ-му курсі юридично-психологічного факультету Національної академії внутрішніх справ України по 30 червня 2018 року включно (а.с.21), потребує у зв»язку з цим у матеріальній допомозі, та наявністю у відповідача можливості надавати таку допомогу. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини 08 липня 2015 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1), тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти. При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати яких позивач була звільнена при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181 ч.1, 183, 184, 185, 191 ч.1, 91, 199 Сімейного кодексу України, з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів № 3 від 15.06.2006 року та,

Outcome: partial