Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , де третіми особами є: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТАНОК», про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що ордер №4624 серії 082 від 13 жовтня 1982 року [PERSON] та членам її сім`ї: донькам - [PERSON] , [PERSON] , та онуку [PERSON] , надано у користування квартиру [ADDRESS] , яка перебуває у комунальній власності. Відповідно до акту, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Світанок» в зазначеній квартирі [PERSON] не мешкає з 01 травня 2016 року. Відповідачка не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і квартирою взагалі не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням власник майна - Вугледарська міська рада відповідачці не чинили. Враховуючи викладене, позивачка вважає, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] у зв`язку з тривалою, понад один рік відсутністю за місцем реєстрації, без поважної причини. Тому, позивачка просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з останньої витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Вугледарського міського суду Донецької області від 13 листопада 2019 року з метою недопущення порушення прав територіальної громади міста Вугледар Донецької області під час судового розгляду та ухваленні по справі судового рішення, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Вугледарську міську раду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні 28 вересня 2020 року пояснила суду, що визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необхідно для отримання субсидії для оплати житлово-комунальних послуг, оскільки вона витрачає всю пенсію на оплату комунальних послуг, в тому числі заборгованості зі сплати комунальних послуг, яка виникла за час проживання відповідачки у спірній квартирі. Зауважила, що після того, як [PERSON] виїхала з квартири, через півтора - два роки туди заселилась молодша дочка позивачки з дитиною. Зазначила, що квартира є двокімнатною, у одній з яких мешкає молодша дочка позивачки з дитиною, а в другій - позивачка. Тому, у разі якщо [PERSON] має намір мешкати у спірній квартирі, вона може жити разом к [PERSON] в одній кімнаті. Окрім того, зазначила, що відповідачка може увійти до квартири у будь-який час, так-як має власні ключі від неї. Однак, зазначила, що [PERSON] має ключ лише від одного замку та був випадок, коли позивачка зачинила двері на два замки, оскільки [PERSON] не вбирала за собою влаштований нею безлад у квартирі. В судовому засіданні 12 жовтня 2020 року позивачка пояснила, що приблизно через місяць, як [PERSON] перестала жити у спірному житловому приміщенні, [PERSON] зібрала м`ясо, підручники, подушку та через дядька передала їх відповідачці. Після того, як відповідачка в судовому засіданні висловила бажання жити у квартирі [ADDRESS] , позивачка на уточнююче питання суду зазначила, що категорично заперечує проти того, щоб [PERSON] проживала з нею та не впустить останню до квартири. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні 12 жовтня 2020 року заперечувала проти задоволення вимог позову. Зазначила, що позивачка її виселила зі спірної квартири примусово, самостійно житло [PERSON] не залишала. Зазначила, що до квартири її не впускали, та тривалий час не відчиняли двері. [PERSON] зібрала речі відповідачки та передала їх останній через рідного дядька. Зауважила про намір продовжувати проживати у спірному житловому приміщенні. Підтвердила наявність конфлікту між сторонами. Також відповідачка зазначила, що в ході одного з конфліктів, [PERSON] вдарила її, що в судовому засіданні підтвердила позивачка, однак зазначила, що [PERSON] провокувала її і вдарила першою. Окрім того, від відповідачки на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким остання заперечує проти задоволення вимог позову, оскільки вважає підстави позову необґрунтованими. Так, зазначено позивачкою і підтверджено відповідними письмовими доказами, що спірна квартира була надана останній та членам її родини відповідно до ордеру №4624 від 13 жовтня 1982 року, тобто як [PERSON] , так і [PERSON] , разом з іншими членами родини, є наймачами спірного житлового приміщення, але не його власниками. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] посилається на порушення її права, як власника квартири, та просить суд захистити її право власності, не надаючи суду доказів того, що вона є власником спірної квартири, тобто просить про захист неіснуючого права (а.с. 47-49). Від відповідачки не надходило клопотань про розгляд справи у поряду загального позовного провадження. Представника відповідачки [PERSON] в судовому засіданні 28 вересня 2020 року заперечувала проти вимог позову та просила суд в їх задоволенні відмовити. Зауважила, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] , оскільки позивачка умисно чинить їй перешкоди у цьому. Самостійно відповідачка не виїжджала зі спірної квартири, а [PERSON] вживала всі можливі дії, щоб виселити [PERSON] . Представник третьої особи Комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 186). Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності представника Комунального підприємства «Керуюча компанія з житлово-комунальних послуг Вугледарської міської ради» до суду не надходило. Представник третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТАНОК» про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 184). Від третьої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «СВІТАНОК» (а.с. 58, 65, 70, 78, 90). Представник третьої особи Вугледарської міської ради про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 185). Від третьої особи на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника Вугледарської міської ради (а.с. 71, 79, 80, 116, 117, 165). Допитана в судовому засіданні 28 вересня 2020 року в якості свідка [PERSON] показала суду, що є близькою подругою позивачки. Пояснила, що сторони проживали спільно у спірному житловому приміщенні приблизно до 2016 року - 2017 року, та за час їх спільного проживання між ними постійно виникали сварки. Відповідачка била [PERSON] , а остання в свою чергу боялась [PERSON] . Зауважила, що [PERSON] не сплачували комунальні послуги, а лише нажила заборгованість та виїхала з квартири. Зазначила, що [PERSON] має ключі від спірної квартири. Зауважила, що зі слів позивачки, їй відомо, що відповідачці належить будинок у селі Єгорівка Донецької області. Під час повторного допиту свідка [PERSON] в судовому засіданні 12 жовтня 2020 року, остання підтвердила, що була свідком того, як [PERSON] збирала продукти харчування, на думку свідка зіпсовані, та віднесла їх дядькові [PERSON] для передання останній. Свідок [PERSON] в судовому засіданні 28 вересня 2020 року показала суду, що є подругою позивачки, зазначила, що близько до 2016 року - 2017 року [PERSON] та [PERSON] проживали спільно та між ними постійно виникали сварки, а відповідачка знущалась на матір`ю - [PERSON] . Зауважила, [PERSON] має ключі від спірної квартири що [PERSON] . За час мешкання у спірному житловому приміщенні відповідачка не сплачували комунальні послуги. Зі слів позивачки, свідкові відомо, що відповідачці на праві власності належить будинок у селі Єгорівка Донецької області. В судовому засіданні 28 вересня 2020 року свідок [PERSON] показала суду, що перебуває у нейтральних відносинах з [PERSON] та у негативних відносинах з [PERSON] . Зауважила, що мешкає на одній площадці з [PERSON] . Свідок підтвердила, що близько трьох років [PERSON] не мешкає у спірній квартирі, а за час проживання у ній між сторонами постійно виникали конфлікти, сварки, які провокувала позивачка. Зазначила, що [PERSON] обмежувала особистий простір відповідачки, вживала активні дії для того, щоб остання виїхала з квартири, а позивачка могла вселити туди молодшу дочку, яка на теперішній час мешкає у спірному житловому приміщенні. Пояснила, що зі слів [PERSON] , їй відомо, що відповідачка сплачувала комунальні послуги та заборгованість зі сплати комунальних послуг, яка виникла до того, як [PERSON] вселилась у квартиру. Показала суду, що [PERSON] мешкала у квартирі з дитиною, так одного дня останні рано вранці вийшли з квартири, а близько 17 години 00 хвилин повертались додому, однак [PERSON] зачинила двері і вони не могли потрапити додому тривалий час. Від допиту в судовому засіданні інших заявлених свідків сторони відмовились. Суд, вислухавши пояснення сторін та покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ордеру №4642 серії 082 від 14 жовтня 1982 року, виданого Виконавчим комітетом Куйбишевської районної Ради народних депутатів міста Донецька, [PERSON] , сім`я якої складається з 2 осіб: [PERSON] та [PERSON] , на право зайняття двох кімнат у квартирі [ADDRESS] (а.с. 8). Відповідно до довідки №10 від 03 червня 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Світанок», за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 9). Згідно Акту від 03 червня 2019 року, виданого Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «СВІТАНОК», квартира [ADDRESS] є державною, основним наймачем якої є [PERSON] . В зазначеною адресою зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідачка у спірній квартирі не проживає з 01 травня 2016 року (а.с. 10). Як вбачається з копій квитанцій [PERSON] у період з липня 2018 року по листопада 2018 року здійснювала оплату житлово-комунальних послуг з газо-, водо -, тепло-, електропостачання та вивіз сміття (а.с. 16-27). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №14172 від 05 червня 2019 року, за період з другого кварталу 2018 року по перший квартал 2019 року інформація про отримання [PERSON] доходів відсутня (а.с. 32). Відповідно до довідки про доходи №1217 0920 6912 5222 від 04 червня 2019 року, виданої Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, [PERSON] отримує пенсію за віком, щомісячний розмір пенсійної виплати якої станом травень 2019 складав 1779,29 гривень (а.с. 33). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №227560472 від 09 жовтня 2020 року [PERSON] на праві приватної власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 196). Відповідно до листа Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області №Б-12/502/05-2019 від 05 серпня 2019 року за базами обліку ІПНП «АРМОР», а також за базами канцелярії Вугледарського ВП звернень від громадянки [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , які мешкають за адресою: [ADDRESS] , з питань неправомірних дій будь-кого до Вугледарського відділення поліції не надходило (а.с. 167). Згідно листа Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області №1814 від 24 квітня 2017 року повідомлення [PERSON] від 19 квітня 2017 року було зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області під №677. В ході проведеної перевірки встановлено, що у даному факті відсутні ознаки кримінального або адміністративного правопорушення. Роз`яснено право [PERSON] у разі, якщо останню не влаштовує проживання її доньки разом з нею у квартирі, на звернення до суду для врегулювання даного питання (а.с. 168). Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частинами першою, другою статті 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил 89 ЦПК України щодо оцінки доказів. Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК України). Аналіз статей 71, 72 ЖК України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні понад шість місяців та відсутність поважних причин. Згідно п. 10 постанови Пленум Верховного Суду України №2 від 12 квітня 1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад установлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року, пункт 50; у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) зазначив, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла. Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «Необхідне в демократичному суспільстві» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року). Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року по справі №521/6687/17. Так, саме на позивачку процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідачки понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у житловому приміщенні без поважних причин. Акт від 03 червня 2019 року, виданий Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «СВІТАНОК», наданий позивачкою на підтвердження тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, підтверджують лише факт відсутності [PERSON] у спірному жилому приміщенні з 2016 року, що не оспорюється сторонами, підтверджується показами свідків та у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню. Однак, причини відсутності відповідачки у спірному житловому приміщенні зазначений акт не містить. При цьому, суд критично ставиться до посилання [PERSON] щодо відсутності особистих речей відповідачки у спірному житловому приміщенні, як на підставу задоволення вимог позову, оскільки відсутність речей [PERSON] у житловому приміщенні, в якому вона є зареєстрованою, не є підставою для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, на підставі статті 71 ЖК України. Більш того, як вбачається з показів свідка [PERSON] , а також підтверджено сторонами у судовому засіданні, [PERSON] приблизно через місяць, як [PERSON] перестала жити у спірному житловому приміщенні, зібрала особисті речі відповідачки та через дядька передала їх останній. Окрім того, доводи позивачки, що [PERSON] не сплачувала комунальні платежі за квартиру не можуть мати наслідком позбавлення права користування нею. Також, з наданих до суду доказів та показів свідків неможливо встановити чи має відповідачка ключі від спірного житлового приміщення. Більш того, суд вважає необхідним наголосити на тому, що згідно показів свідків та пояснень як позивачки, так і відповідачки, між сторонами наявний конфлікт, який унеможливлював їх спільне проживання, а після того, як [PERSON] залишила спірне житлове приміщення її особисті речі протягом місяця залишались там, що свідчить про намір останньої мешкати у спірній квартирі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачка на порушення статей 12, 81 ЦПК України не довела в судовому засіданні факт відсутності відповідачки понад встановлені статтею 71 ЖК України строки у житловому приміщенні без поважних причин, зважаючи, що [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що не впустить [PERSON] до спірного житловолго приміщення, тому суд вважає необхідним відмовити у задоволенні вимог позову в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного. При зверненні [PERSON] до суду з даним позовом, останньою не було сплачено судовий збір, який у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» становив768,40 гривень, заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору та його стягнення з відповідачки. Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги, що суд дійшов висновку про не доцільність задоволення вимог позову [PERSON] в повному обсязі, суд вважає необхідним, на виконання вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з позивачки на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 768,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved