Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до ДП «Новотроїцький елеватор» про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невчасно виплачену заробітну плату, вказуючи на те, що з 09.03.2005 року вона працювала бухгалтером-касиром на ДП «Новотроїцький елеватор». Наказом № 38 від 01.04.2014 року її було звільнено на підставі ст. 38 КЗпП. Відповідач при звільненні не виплатив позивачці заробітну плату в повному обсязі. Окрім того, не зважаючи на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 21.07.2014 року про стягнення ДП «Новотроїцький елеватор» на користь [PERSON] 11 923, 61 грн. невиплаченої заробітної плати та 12 530, 43 грн. середнього заробітку за час затримки виплати при звільненні, відповідач ухиляється від виплати позивачці належних коштів. Позивачка просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати належних розрахункових при звільненні в період з 10.07.2014 року по 26.02.2015 року у сумі 29 364 грн. 24 коп. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги, зазначені у заяві, підтримала у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача у судові засідання призначені на 04.02.2015 року та 26.02.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що вбачається з поштового повідомлення. Згідно ст..224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним винести заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно запису у трудовій книжці виданій 14.04.1983 року позивачка [PERSON] працювала в ДП «Новотроїцький елеватор» з 09.03.2005 року на посаді бухгалтера-касира. З 01.04.2014 року позивачка звільнена із займаної посади згідно зі ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ДП «Новотроїцький елеватор» від 27.05.2014 року № 203 [PERSON] дійсно працювала на даному підприємстві бухгалтером, заборгованість по середньоденній заробітній платі перед позивачкою станом на 26.05.2014 року становила 16 509, 99 грн. Згідно ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі несплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явленим звільнення працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до абз. 3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року (далі -Порядок), середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці, що передують події, якою пов'язана відповідна виплата. Згідно п. 5 Порядку нарахування виплат у випадку збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку). Враховуючи, що відповідач визнає що ним не виплачена заборгованість по заробітній платі позивачці у розмірі 16 509, 99 грн., суд вважає, необхідним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, тобто в сумі 29 364, 24 грн., оскільки виплати відповідачем не проведені до цього часу. Згідно ст. ст. 88, 89 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 293, 64 грн. Відповідно до ст.ст. 115-117 КЗпП України,

Outcome: approved