Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду і просять виділити їм в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, ідеальну частку з спільної часткової власності на житловий будинок в [ADDRESS] загальною площею, житловою площею наступні приміщення: веранду площею 5,4 кв.м, кладову площею 2,7 кв.м, коридор площею 5,4 кв.м, кухню площею 10,1 кв.м, кімнату площею 12,0 кв.м, прибудову, ганок, сарай-літню кухню, сарай, сарай, сарай, сарай, навіс, туалет, огорожу, мотивуючи тим, що житловий будинок, який розташований по [ADDRESS] , знаходиться в спільній частковій власності трьох фізичних осіб: їх - позивачів та [PERSON] - нині покійного. Вони - позивачі, на підставі свідоцтв про право на спадщину, виданих 15.02.2017 Овруцькою державною нотаріальною конторою, є власниками по 1/4 ідеальній частці у праві спільної часткової власності на житловий будинок, або по 1/2 частці на 1/2 частину вказаного житлового будинку. [PERSON] помер. Після його смерті спадщину фактично прийняла [PERSON] , яка фактично проживає у частині житлового будинку, але офіційно спадкові права не оформила. Вони нещодавно вирішити оформити право власності на свою частину земельної ділянки, яка надана для обслуговування належної їм частини житлового будинку, але не змогли, так як необхідно спільне звернення всіх співвласників. Тобто, оскільки, [PERSON] помер, його спадкоємець не оформила право власності на спадкову частину будинку, то вони не можуть реалізувати своє право на володіння землею. Вищевказані приміщення будинку та господарські споруди використовуються співвласниками незалежно один від одного. Витрати по утриманню, експлуатації, ремонту, а також безпосередньо експлуатація та обслуговування здійснюються сторонами окремо та незалежно один від одного. З вказаних підстав змушені звернутися до суду. В судове засіданні сторони не з`явилися. Позивачі надали заяву, у якій просять проводити розгляд справи без їх участі. Свої позовні вимоги підтримали. Відповідачі про причини неявки не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та розпискою про отримання судової повістки. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачам на праві спільної часткової власності належить 1/2 частини житлового будинку в [ADDRESS] , а саме: по 1/4 частині, що і становить 1/2 частку вказаного житлового будинку. Вказану частину будинку вони успадкували після смерті батька - [PERSON] , який помер [INFO] . Право власності зареєстровано за позивачами у встановленому законом порядку. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, витягами про реєстрацію в Спадковому реєстрі, витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.02.2017 (а.с. 13, 15, 19-22). Довідка виконавчого комітету Овруцької міської ради від 15.07.2020 №7-1026 свідчить, що в іншій частині будинку, а саме: по [ADDRESS] , проживає [PERSON] . З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна, а саме, щодо будинку [ADDRESS] , та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що 1/2 частина будинку на праві спільної часткової приватної власності належить позивачам по 1/4 частині, а право власності на іншу 1/2 частину будинку не зареєстровано. Тобто, відповідач [PERSON] не оформила право власності на 1/2 частину будинку у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 3 ст. 358 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. В ч.6 постанови від 04.10.1991 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення. Таким чином, з аналізу змісту ст.ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слідує, що виділ часток жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, а також довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №171 від 24.06.2020 будинок [ADDRESS] двохквартирний та має два окремі входи. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зважаючи, що відповідачем - [PERSON] право власності на 1/2 частину спірного будинку не зареєстровано у встановленому законом порядку, що позбавляє позивачів можливості оформити право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування їх 1/2 частини житлового будинку, яка була передана покійному [PERSON] в приватну власність (а.с.9); будинок має два окремі входи, тобто наявна визначена законом технічна можливість виділення позивачам в натурі 1/2 частки в спірному житловому будинку, а тому суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Однак, з огляду на різницю розміру площі кімнати згідно експлікації приміщень будинку, яка є меншою, ніж зазначено в позові, а саме: 11, 8 кв.м, а не 12 кв.м, позов підлягає частковому задоволеню. Відповідно до ч.3 ст.364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Позивачами сплачено судовий збір в розмірі 843 грн. 00 коп. в доход держави, виходячи з інвенаризаційної вартості будинку станом на 19.01.2012. Оскільки, інвентаризаційна вартість будинку згідно довідки КП «Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №171 від 24.06.2020 становить станом на 24.06.2020 110619 грн., то сума судового збору становить 1106 грн. 19 коп. (1% від ціни позову). Відповідно недоплачена сума судового збору, а саме: 263 грн. 19 коп. підлягає стягненню з позивачів в рівних частинах.

Outcome: partial