Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, у якому просять визнати за ними право власності на 1/3 частини за кожним житлового будинку №26 по вул.Партизанській в с.Порошково Перечинського району Закарпатської області з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за законом за [PERSON], який помер 26 січня 2017 року. Позовні вимоги мотивують тим, що 26 січня 2017 року помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] та [PERSON] [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, яку останній прийняв після смерті своєї матері [PERSON], яка померла ще 15 березня 2009 року. Однак, покійний [PERSON] прийнявши спадщину не оформив її у встановленому законом порядку, оскільки передчасно помер у віці 51 року, позивачі у свою чергу прийняли спадщину за ним, так як на час його смерті та по теперішній час постійно проживали з ним в будинку №26 по вул.Партизанській в с.Порошково, вели спільне господарство. [PERSON] був головою вищевказаного домогосподарства, що стверджується довідками №3986 та №3987 від 25 вересня 2017 року, виданими виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області. На даний час вони бажають оформити спадщину за покійним [PERSON] на вищевказаний будинок, у звязку з чим звернулися до нотаріуса, однак така повідомила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки покійним не було виготовлено правовстановлюючий документ на даний житловий будинок, що є перешкодою у прийнятті спадщини, тому просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не зявилися, однак подали заяву, у якій просять розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують та просить такі задовольнити. Представник Порошківської сільської ради Перечинського району у судове засідання також не зявився, при цьому, подавши заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Так, у судовому засіданні встановлено, що 26 січня 2017 року помер чоловік [PERSON] та батько [PERSON] та [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №219345, виданого виконкомом Порошківської сільської ради Перечинського району Закарпатської області 27 січня 2017 року, актовий запис №05. Також встановлено, що при житті [PERSON] у встановленому законом порядку не оформив був право власності на житловий №26 по вул.Партизанській у с.Порошково Перечинського району Закарпатської області, який отримав у спадщину за заповітом від гр.[PERSON] Разом з цим встановлено, що на момент смерті [PERSON] у будинку №26 по вул.Партизанській у с.Порошково Перечинського району Закарпатської області були зареєстровані та постійно проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідка №4020 від 03 жовтня 2017 року, видана Порошківською сільською радою Перечинського району Закарпатської області. Крім цього встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] своєчасно звернулися в шестимісячний строк до Перечинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини на нерухоме майно, однак їм нотаріусом було відмовлено у оформленні такої спадщини у звязку з тим, що відсутні документи, які посвідчують право власності на житловий будинок №26, що розташований по вул.Партизанській в с.Порошково Перечинського району Закарпатської області. Разом з цим встановлено, що після спливу шестимісячного строку на прийняття спадщини будь-які інші спадкоємці не заявляли про свої права на спадкове майно. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 та ч.2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї… Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до розяснень, які містяться в абзаці 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно звернулися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на нерухоме майно, а також того, що нотаріус відмовила їм в оформленні права на спадщину із-за відсутності документів, які посвідчують право власності на спадкове майно, та того, що у позивачів на даний час існують певні перешкоди в оформленні спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому суд приходить до висновку, що до них слід використати винятковий спосіб захисту їх прав, а саме визнання за ними права власності на спадкове нерухоме майно. На підставі наведеного та

Outcome: approved