Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, вимоги вмотивовано тим, що після смерті матері [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді ? частки житлового будинку [ADDRESS], належної померлій на підставі права власності. 27.03.2001 року сину померлої [PERSON] нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку спадкового будинку. 04.04.2001 року [PERSON] на підставі договору дарування подарував [PERSON] 2/3 частки належних йому в житловому будинку [ADDRESS]. [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно належить 37/50 часток у вищевказаному житловому будинку. При зверненні позивачами до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових справ їм було відмовлено, на підставі того, що за [PERSON] зареєстровано 37/50 часток, що відповідає 111/150 часток будинку, нотаріус позбавлений можливості оформити належні спадкоємцям по 25/150 часток будинку кожному. Просили суд позовні вимоги задовольнити. В судове засідання сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, представники позивачів на позові наполягають, відповідач з позовом згоден, представник третьої особи [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши добуті в судовому засіданні докази, вважає необхідним позов задовольнити. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Наявність родинних відносин між позивачами і померлою підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 8). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку [ADDRESS], належної померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 25.08.1998 року (а.с. 6). Відповідно до ст. 549 ЦК України (у редакції 1963 року), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 19.05.1999 року позивачі звернулися до нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. 27.03.2001 року за реєстровим № 320 на ім'я [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частку спадкового будинку. На інші 2/6 частки житлового будинку свідоцтва про право на спадщину на ім'я позивачів не видавалися (а.с. 15, 16). 04.04.2001 року [PERSON] на підставі договору дарування подарував [PERSON] 2/3 частки належних йому в житловому будинку [ADDRESS] (а.с. 11). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] належить 37/50 часток у житловому будинку [ADDRESS], даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с. 12). Відповідно до положень ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. При зверненні позивачами до нотаріальної контори з метою оформлення своїх спадкових справ їм було відмовлено, на підставі того, що за [PERSON] зареєстровано 37/50 часток, що відповідає 111/150 часток будинку, нотаріус позбавлений можливості оформити належні спадкоємцям по 25/150 часток будинку кожному (а.с. 15, 16). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до положень ст.ст. 368, 370 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлені позивачами вимоги підлягають задоволенню, оскільки вони є спадкоємцями за законом, відмову від спадщини не заявляли та іншим чином визнати право спільної сумісної власності на належне їм спадкове майно, яке залишилося після смерті матері та складається з житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], не мають змоги.

Outcome: approved