Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказавши, що [INFO] помер їх батько [PERSON]. Після смерті батька. відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частки житлової квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. Вказана чсастка квартири належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.11.1993 року відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів. Вказує, що за життя [PERSON] склав заповіт, в якому заповів усі свої права та обов'язки, які належать йому на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати йому у майбутньому та усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну йому на праві особистої власності частку квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]- позивачам [PERSON] та [PERSON] Також зазначають, що вони фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] у вигляді зазначеної квартири, оскільки звернулись до нотаріальної контори у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, в наслідок чого було заведено спадкову справу № 252/2013, але їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, у зв'язку з тим, що [PERSON] за життя не зареєстрував своє право власності на вказану квартиру у відповідних органах. Крім того підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є й те, що не виділена частка померлого у спільному майні. Інших спадкоємців у померлого немає. Посилаючись на вищевикладене, просять суд визначити частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності, як рівні - по ? частки; визнати за [PERSON] право власності на1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], визнати за [PERSON] право власності на1/4 частку квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. У судове засідання позивачі не з'явились, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надійшла заява, в якій потерпіла просила справу розглянути за її відсутності, визнавши позовні вимоги. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.11.1993 року відділом по приватизації житлового фонду Луганської міської ради народних депутатів квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON](а.с.9). [PERSON] та [PERSON] є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого 22.12.1955 року РАЙ ЗАГсом Октябрьського району м. Ворошиловграду (а.с.12). [PERSON] та [PERSON] яваляються батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 40), та [PERSON] [INFO] (а.с. 44). В подальшому, [PERSON] змінила прізвище у зв'язку із вступом у шлюб на «[PERSON]», відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 19.08.1978 року Палацом Щастя м. Ворошиловграду (а.с. 39), а [PERSON] змінила прізвище у зв'язку із вступом у шлюб на «[PERSON]», у відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 27.11.1981 року Міськвідділом ЗАГС м. Вінниця (а.с. 43). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 01.07.2013 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції (а.с.16). Згідно заповіту від 28.08.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу [PERSON] за номером в реєстрі 3022, [PERSON] заповів усі свої права та обов'язки, які належать йому на момент складання заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть належати йому у майбутньому та усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в тому числі належну йому на праві власності частку квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]- позивачам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с. 10). Відповідно до відповіді УКМ ЛМР від 25.11.2013 року, внесення додаткового запису «в рівних долях» до раніше виданих свідоцтв про право власності на житло не вимагається у відповідності до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (а.с. 13). 18.12.2013 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції Луганської області [PERSON] було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], у зв'язку з тим, що із завою звернулась неналежна особа (а.с. 11). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно з ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. З повідомлення Завідуючого третьої Луганської державної нотаріальної контори №523/02-14 від 26.02.2014року вбачається, що після смерті [PERSON] [INFO], заведена спадкова справа №252/2013 на підставі заяви про прийняття спадщини від [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. також надійшла заява від [PERSON], про відмову від прийняття спадщини (а.с.30). Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідності до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю (ч. 1 ст. 368 ЦК України). Згідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки в свідоцтві про право власності на житло не зазначені частки кожного зі співвласників, в наслідок чого позивачі не мають можливості оформити спадкові права після смерті батька, котрий залишив на їх ім'я заповіт, іншій спадкоємець дружина померлого відмовилась від своєї частки в спадщині після смерті чоловіка, суд вважає позовні вимоги заявлені обґрунтовано та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved