Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

Позивачі: [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що їм на праві приватної власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Спільно із позивачами у зазначеному житловому будинку проживають донька позивачів - [PERSON] та онук - [PERSON]. Відповідач [PERSON] до 09 грудня 2014 року перебував у шлюбі із донькою позивачів, при цьому з жовтня 2013 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає, проте є зареєстрований за даною адресою. Позивачі здійснюють догляд за будинком, сплачують всі комунальні та експлуатаційні витрати по його збереженню. На підставі викладеного, позивачі просять суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи Новоайдарського РС УДМС України в Луганській області Євдокимова Л. І. у попереднє судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності у зв'язку з завантаженістю на роботі, заперечень щодо позовних вимог не надала, покладалася при вирішенні спору на розсуд суду. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав. Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом. Відповідно до ст.383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї. Позивачі є власниками житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, копія якого додана до матеріалів справи (а.с.4-6). Позивачі зареєстровані у передбаченому законом порядку у відповідному будинку (а.с.21-23,17-19), проживають в ньому та здійснюють догляд за будинком, сплачують комунальні та експлуатаційні витрати по його збереженню. Відповідач [PERSON] до 09 грудня 2014 року перебував у зареєстрованому шлюбі з донькою позивачів - [PERSON]. Відповідач зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку, що підтверджено домовою книгою, копія якої додана до матеріалів справи та відміткою у паспорті в графі «місце проживання» (а.с. 7-13,25-27) проте тривалий час, з жовтня 2013 року, не проживає у вказаному будинку, місце проживання його не відоме, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації, що перешкоджає позивачам реалізувати в повній мірі права власників на користування та розпорядження своїм майном та спонукало звернутися до суду за захистом порушених прав. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає за необхідне застосувати дану норму ЦК України при вирішенні спору, оскільки в даному випадку спірні відносини виникли між власником житла та колишніми членом його сім`ї, а не наймачем. Судом достовірно встановлено, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з жовтня 2013 року без поважних на то причин, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 319, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved