Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивачка 23 листопада 2016 року звернулась до Ленінського районного суду м.\~Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 11 вересня 2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з 2012 року, а також, наголошуючи на тому, що причиною розпаду родини є різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та довіри, що суперечить інтересам сторін, у зв'язку із чим, позивачка була вимушена звернутись до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилась. Про день час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала письмову заяву, в якій просить справу розглядати без своєї присутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності не надсилав. Крім того, до суду повернувся конверт з відправленням, що направлявся відповідачу із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно актового запису №580, складеного 11 вересня 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.4). Позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Сторони проживають окремо з 2012 року, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. При таких обставинах, суд вважає, що сімя сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, із відповідача належить стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір в сумі 551,20 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 800,00 грн., всього в сумі 1\~351,20 грн.

Outcome: approved