Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO]. помер їх батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на ? частину квартири [ADDRESS]. Після смерті батька позивачі звернулись до приватного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом, але нотаріус їм відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ? частини спірної квартири, які належали [PERSON], [PERSON] та [PERSON], було подаровано [PERSON]. Позивачі вважають, що їх батько не розумів значення своїх дій під час підписання договору дарування, оскільки був інвалідом І групи, потребував постійного стороннього догляду. Просять визнати недійсним договір дарування ? частин квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідачів в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що в вересні 2002р. [PERSON] отримав виробничу травму, згодом йому була встановлена І група інвалідності. Дізнавшись, що [PERSON] завжди буде інвалідом, його дружина відмовилась від нього та позбавила його батьківських прав. Весь час, починаючи з вересня 2002р. і по день його смерті за померлим доглядала його матір [PERSON] та рідна сестра [PERSON] Остання фактично утримувала своїх батьків та брата-інваліда, купувала йому дорогі ліки, які [PERSON] на свою мізерну пенсію не міг купити, годувала його, купала, прала його одяг, підтримувала психологічно та морально, тому всі відповідачі та вже померлий [PERSON] подарували їй свої частки спірної квартири. [PERSON] завжди був дієздатний, у нього не було жодних психічних розладів, що привели б до втрати дієздатності. Тому представник відповідачів просить в задоволенні позову відмовити. Від третьої особи Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори надійшов лист з проханням слухати справу у відсутність їх представника. Представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, надав суду лист, в якому повідомляє, що договір дарування посвідчений згідно норм чинного законодавства. Просить розглянути справу у відсутність представника Головного управління юстиції у м. Києві за наявними документами та доказами, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Від третьої особи Служби у справах дітей Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації надійшов лист з проханням слухати справу у відсутність їх представника та винести рішення в інтересах та на користь дитини. Суд, вислухавши пояснення сторін, взявши до уваги письмові пояснення третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 225 Цивільного кодексу України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є доньками [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. 16.10.1993р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 30.10.2003р. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.03.2000р. квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по ? частині спірної квартири. Згідно договору дарування від 16.01.2003р. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подарували ? частин квартири [ADDRESS] [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть від 09.09.2010р. [PERSON] помер [INFO]. Згідно свідоцтва про смерть від 08.05.2007р. [PERSON] помер [INFO]. Листом від 15.05.2013р. приватний нотаріус повідомила [PERSON] про те, що свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки належність спадкодавцеві [PERSON] квартири [ADDRESS] не підтверджується жодним документом. Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна ? частина квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло; ? частини квартири [ADDRESS] на праві власності зареєстровані за [PERSON] на підставі договору дарування від 16.01.2003р. Згідно довідки № 342-39/6/1 [PERSON] було призначено допомогу: компенсацію по догляду за інвалідом І групи [PERSON] з 30.05.2007р. по 01.09.2010р. Згідно акту судово-психіатричного експерта № 807 від 24.09.2014 року [PERSON] у період підписання договору дарування (16.01.2003р.) страждав на «Органічне ураження головного мозку травматичного ґенезу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням» (шифр по МКХ-10 F02.8). За своїм психічним станом в цей період [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Як вбачається з матеріалів справи позивачі просять визнати договір дарування недійсним у зв`язку з тим, що їх батько не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, так як страждав на тяжку хворобу. Тоді як сторонами даного правочину є не тільки їх батько [PERSON], а і їх дідусь та бабуся [PERSON] та [PERSON] Позивачами не обґрунтовані вимоги щодо інших учасників правочину та на якій підставі вони просять визнати недійсним весь договір дарування, оскільки інші сторони договору не визнавалися недієздатними та були вільними в прийнятті рішення щодо розпорядження своєю власністю. Оскільки актом судово-психіатричного експерта № 807 від 24.09.2014 року встановлено, що [PERSON] у період підписання договору дарування (16.01.2003р.) страждав на «Органічне ураження головного мозку травматичного ґенезу з вираженим інтелектуально-мнестичним зниженням» (шифр по МКХ-10 F02.8). За своїм психічним станом в цей період [PERSON] не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв'язку з вищевикладеним суд приходить до висновку щодо задоволення вимог позивачів частково, а саме визнання частково недійсним договору дарування ? частин квартири [ADDRESS], який укладений 16.01.2003р. між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в частині дарування [PERSON] ? частини квартири [ADDRESS]. В задоволенні іншої вимоги суд відмовляє у зв'язку з необґрунтованістю на законі та недоведеністю матеріалами справи. Враховуючи викладене,

Outcome: partial