Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просять визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві. До попереднього судового засідання позивачі підтримали позовні вимоги, просили суд слухати справу за їх відсутності, подавши до суду відповідні письмові заяви. Судом встановлено, що 09 листопада 2014 року померла тітка позивачів, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 317895, виданого виконкомом Малоєрчиківської сільської ради, Сквирського району, Київській області, за актовим записом № 74. Позивачі зазначили, що тітка залишила заповіт, посвідчений виконкомом Малоєрчиківської сільської ради, Сквирського району, Київської області від 20.06.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 16, відповідно до якого все своє майно заповіла, їх батькам: [PERSON] та [PERSON], які від спадщини по заповіту відмовляються та не заперечують, щоб майно успадкували позивачі по справі. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на майно, а саме: земельна ділянка, площею 4.4376 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради, Сквирського району Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 111601 від 15.12.2010 року, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельної ділянки, площею 2.5229 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради, Сквирського району, Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 140605 від 07.10.2004 року, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачі є спадкоємцями за законом, прийняли спадщину після смерті спадкодавця шляхом подачі заяви до нотаріальної контори протягом шестимісячного строку, згідно ст.1269 ЦК України. Позивачі провели поховання спадкодавця, зберігають майно померлої, доглядають будинок, володіють предметами побуту та правовстановлюючими документами. Крім позивачів є ще спадкоємець за заповітом, діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON], які відмовляються від спадщини, за заповітом, та не заперечують проти того, щоб спадщину успадкували позивачі. Інші спадкоємці за законом, заповітами та ті, які б мали право на обовязкову частку у спадковому майні відсутні. Позивач, [PERSON], відмовляється від частини спадщини, та не заперечує, щоб земельну ділянку, площею 2.5229 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради, Сквирського району, Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 140605 від 07.10.2004 року, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва успадкували [PERSON] та [PERSON]. Позивачі, [PERSON] та [PERSON] в свою чергу не заперечують, щоб земельну ділянку, площею 4.4376 га, яка розташована на території Малоєрчиківської сільської ради, Сквирського району Київської області, посвідченої Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ № 111601 від 15.12.2010 року, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва успадкувала [PERSON] При зверненні до нотаріуса щодо оформлення спадщини позивачам було роз'яснено про умови прийняття спадщини передбачені ст. 1273 ЦК України, крім того зазначивши, що відмова від спадщини є безумовною та беззастережною та не частковою. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачами, окрім прийняття ними спадщини в судовому порядку, неможливо. Вказаний розподіл спадкового майна між позивачами приймається судом та вважається законним, оскільки підтверджується Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України та не суперечить Загальним положенням про спадкування, зокрема ст.ст. 1267, 1274, 1278 ЦК України. Факт належності майна спадкодавцю підтверджується матеріалами справи. Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи. Відповідач Малоєрчиківська сільська рада, Сквирського району, Київської області до попереднього судового засідання позов визнала, про що подала до суду відповідну письмову заяву. Треті особи по справі до суду не подавали будь-яких заперечень проти позовних вимог позивачів. Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст. 130 та ст. 174 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Outcome: approved