Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із вказаним позовом, в якому в обґрунтування своїх вимог вказували, що 20 січня 1995 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно: житловий будинок. Вони являються спадкоємцями першої черги, але позбавлені можливості оформити спадщину в нотаріуса, оскільки не була проведена державна реєстрація права власності на будинок, тому позивачі просили визнати за ними право власності на спадкове майно. Позивачі згідно заяви просили справу розглянути у їхню відсутність та позов просили задовольнити. Відповідач Любашівська селищна рада Одеської області згідно листа просила справу розглянути у відсутність представника, заперечень по справі не має. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із слідуючого. [PERSON] помер 20 січня 1995 року, про що свідчить свідоцтво про смерть /а.с.8/. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] належав житловий будинок із господарськими будівлями, який розташований по вул.Шолохова, 26 в смт.Любашівка Любашівського району. Вартість житлового будинку із господарськими прибудовами складає 209028 грн. Зазначені обставини підтверджуються договіром купівлі-продажу, технічним паспортом, висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу Любашівського РБТІ, довідкою архівного відділу Любашівської районної державної адміністрації /а.с.11-18/. За змістом ч.. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, зазначену в постанові від 18 грудня 2013 року, справа № 6-138цс13. В силу ст.529 ЦК УРСР позивачі являються спадкоємцями першої черги, [PERSON] як дружина та [PERSON], [PERSON] як діти. Їхні родинні відносини підтверджуються свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Із листа нотаріуса вбачається, що позивачі являються спадкоємцями по спадковій справі 26/1996 відкритій після смерті [PERSON], але видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно неможливо, в зв»язку із тим, що не була проведена державна реєстрація права власності на будинок. За таких обставин, суд вважає, що позивачі як спадкоємці першої черги мають право на майно померлого [PERSON], але позбавлені можливості оформити прийняття спадщини, в установленому законом порядку, а також іншого порядку визнати за ними право власності на належний їм житловий будинок чинним законодавством не передбачено, суд приходить до висновку, що за позивачами слід визнати право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по вул.Шолохова, 26 в смт.Любашівка Любашівського району. На підставі викладеного та

Outcome: approved