Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати дійсним договір купівлі-продажу №96/1128 від 20.08.1996 року квартири [ADDRESS], що складається з чотирьох кімнат загальною площею 79,6 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м., посилаючись на те, що придбали у відповідачів у свою власність вказане житло на Одеській універсальній товарній біржі GIP, передавши гроші в обумовленій договором сумі, де по теперішній час постійно проживає. В даний час у позивачів виникла необхідність відчуження нерухомого майна, однак договори з питань нерухомості, укладені на біржах, нотаріальні контори вважають недійсними і як правовстановлюючий документ не приймають, що створює їм перешкоди у праві власника. У судове засідання позивачі подали заяву про можливість проведення судового засідання та ухвалення рішення за їх відсутності, не заперечували проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачів. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, може заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не зверталися, заперечень від відповідачів на позов до суду не надходило, свою думку щодо позовних вимог в тій чи іншій формі відповідачі не висловили. За таких обставин, підстави для відкладення розгляду справи, що передбачені ч.ч.1, 2 ст.169 ЦПК України, відсутні. Враховуючи також вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести в заочному порядку за відсутності відповідачів, що відповідає положенням ст.169 та ст.224 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS], що складається з чотирьох кімнат загальною площею 79,6 кв.м., житловою площею 50,4 кв.м., належала відповідачам на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло №6431, виданого УЖКГ виконкому Одеської міської ради 07.04.1993 року. 20.08.1996 року між позивачами [PERSON] та [PERSON], котрі діяли від свого імені та від імені і в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], з однієї сторони, та [PERSON] Євлампієвичем, [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з іншої сторони, був укладений договір купівлі-продажу №96/1128 на Одеській універсальній товарній біржі GIP, що не суперечило на той період чинному законодавству. Право власності позивачів було зареєстроване в установленому законом порядку в КП ОМБТІ та РОН. Сторони взяті на себе зобов'язання виконали, а саме: відповідачі передали зазначене нерухоме майно, отримавши гроші в сумі, обумовленій п.6 Договору. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.47 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладення договору, згідно якої, якщо одна із сторін повністю або частково виконала умови угоди, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі на вимогу сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. Крім того, стаття 15 Закону України Про товарну біржу передбачала можливість відчуження нерухомого майна без нотаріального посвідчення, що відповідало на той час діючому законодавству. За таких обставин, суд вважає вимоги позивачів законними й обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. На підставі встановленого, ст.47 ЦК України (в редакції 1963 року),

Outcome: approved