Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] комітет Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що позивачі є власниками обєкту нерухомості - табору праці та відпочинку по вул.. Центральній, 14 в с. Волоське Дніпропетровського району, Дніпропетровської області: [PERSON] в розмірі 77/100, [PERSON] 23/100. До складу обєктів нерухомості входить гуртожиток «А», який також у відповідних частинах належить позивачам на праві власності: [PERSON] 77/100, що відповідає 693,60 кв.м., [PERSON] 23/100, що відповідає 209,7 м.кв. Відповідач зареєстрований за адресою [INFO], тобто в приміщенні, яке належить позивачам. З невідомих причин відповідач не проживає за вказаною адресою з 2001 року. За зверненням позивачів [PERSON] комітетом Новоолександрівської сільської ради за результатами обстеження приміщень було складено довідку про факт не проживання відповідача в приміщенні гуртожитку з 2001 року. Таким чином відповідач не мешкає у гуртожитку більше шести місяців, не оплачує плату за користування житловим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат з утримання приміщення, не є членом сімї власників гуртожитку. Наявність реєстрації відповідача порушує права позивачів на вільне користування і розпорядження своєю власністю. Відповідно до вищевказаного вважають, що відповідач є таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. Просять суд визнати [PERSON], [INFO], що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: 52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Волоське, вул. Центральна, буд. 14. До початку відкритого судового засідання представник позивача [PERSON] надав заяву в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи, просив справу розглянути без його участі та участі позивача. У відкрите судове засідання відповідач не зявився з невідомої суду причини, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. У відкрите судове засідання представник третьої особи в судове засідання не зявився з невідомої суду причини. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вирішив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. [PERSON] є власником 77/100 частин табору праці та відпочинку, у склад якого входить і гуртожиток «А», за адресою: 52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Волоське, вул. Центральна, буд. 14, на підставі договору купівлі-продажу 77/100 частин табору праці та відпочинку від 06.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], а також копії Витягу про державну реєстрацію серія ССУ №328552. [PERSON] є власником 23/100 частин табору праці та відпочинку, у склад якого входить і гуртожиток «А», за адресою: 52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Волоське, вул. Центральна, буд. 14, на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.08.2011 року, виданого Волоською сільською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а також копії Витягу про державну реєстрацію прав серія ССУ №328227. В матеріалах справи є довідка № 1453 від 22.02.2017 року, надана Новоолександрівською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області, з якої вбачається, що за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Волоське, вул. Центральна, буд. 14 [PERSON], [INFO] фактично не проживає з 2001 року по теперішній час. Отже, судом встановлено, що більше шести місяців відповідач в гуртожитку не з'являється, комунальні послуги не сплачує, не цікавиться ним, перешкод в користуванні йому ніхто не чинив. Згідно ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майнам на власний розсуд. Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, а частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ч.1 ст. 321 ЦК України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Конституція України є нормами прямої дії,які мають найвищу силу. У статті 130 ЖК України передбачено, що порядок користування житловою площею у гуртожитках визначається законодавством України. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку відповідно до статті 72 цього Кодексу. Отже, судом встановлено, що зазначена у позовній заяві кімната гуртожитку дійсно належить позивачу, однак у ньому по теперішній час зареєстрований відповідач. Із вищевикладеного вбачається, що відповідач дійсно не проживає більше шести місяців за адресою реєстрації без поважних причин, створюють перешкоди у здійсненні позивачем його права користування та розпоряджання належним йому гуртожитком, тому, суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, встановленими, а позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved