Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з даним позовом до cуду , посилаючись, на те, що рішенням Києво-Святошинського районного суду було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на дочку [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку починаючи з 19.03.2003 року, до її повноліття. Добровільно виконувати рішення суду боржник не став. На підставі виконавчого листа № 2- 1061/2003 відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з відповідача. Прізвище [PERSON] нею було змінено на [PERSON]. Починаючи з 19.03.2003 відповідач ухилявся від виконання свого обов'язку зі сплати аліментів на дочку [PERSON]. Всього ним було сплачено 200 грн., тому з вини відповідача у період з 19.03.2003 по 31.03.2014 утворилась заборгованість зі сплати аліментів, сума якої складає 63 206 грн. 78 коп. Тому просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів у період з 19.03.2003 року по 20.06.2014 року у розмірі 946 041 грн. 15 коп. В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача пеню по сплаті аліментів у розмірі 856 889 грн. 67 коп.,з урахуванням часткової сплати аліментів відповідачем. Відповідач позов визнав. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду з [PERSON] на користь позивачки стягнуто аліменти на дочку [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку починаючи з 19.03.2003 року, до її повноліття. На підставі виконавчого листа № 2- 1061/2003 виданого 26.03.2003 року Києво-Святошинським районним судом Київської області відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції було відкрито виконавче провадження з примусового стягнення аліментів з [PERSON]. Прізвище [PERSON] було змінено позивачкою на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 08.10.2010 року, виданим Виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Починаючи з 19.03.2003 відповідач ухилявся від виконання свого обов'язку зі сплати аліментів на дочку [PERSON], внаслідок чого у період з 19.03.2003 по 31.03.2014 утворилась заборгованість , відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах від 04.04.2014 виданої відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції, складає 63 206 грн. 78 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч. 2 ст. 129, ч. З ст. 138, ч. З ст. 139 цього Кодексу, а тому на правовідносини, які регулюються ст. 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК України про позовну давність. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 11.09.2013 року у справі № 6-81цс13, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Тому, з урахуванням часткової сплати аліментів , у період з 19.03.2003 по 20.06.2014 відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивачки неустойку (пеню) у розмірі 856 889 грн. 67 коп., Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: approved