Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом, в якому посилалися на те, що відповідач [PERSON], який проживає [INFO] без належного дозволу та належно затвердженого проекту, з істотними порушеннями норм і правил самовільного перепланував та здійснив надбудову 2-го поверху свого будинку. При цьому утворилася конструкція «ломаного даху» із значними перепадами висот, що призводить до стікання дощових вод на їхній будинок. При неодноразових зверненнях до відповідача протягом останніх декількох років з приводу усунення негативних наслідків самовільного будівництва або приведення будівлі в попередній стан відповідач посилався на те, що він незабаром узаконить своє будівництво та обіцяв усунути негативні наслідки самовільного будівництва, проте ніяких дій ним не проводилось. Вказували, що в частині їх будинку фундамент дав усадку в декількох місцях, з»яивлася тріщини в стіні, на стінах в холодну пору року весь час з»являється конденсат, від стіни відпадає штукатурка, стіни холодні, як внаслідок холодно в приміщенні, з»явилася цвілість. Відповідними діями відповідача їм завдано матеріальну та моральну шкоду, що зумовило подання цього позову до суду. Також вказували, що неодноразово зверталися до Інспекції ДАБК з приводу незаконних робіт відповідача по самочинній добудові 2-го поверху, мансарди до своєї частини житлового будинку. Приписи Інспекції про припинення будівельних робіт відповідач не виконував. Його самочинне будівництво призвело до пошкодження частини їх будинку, просідання стін, виникнення на стінах тріщин, чим їм завдана матеріальна шкода внаслідок понесення затрат на частковий ремонт будинку та необхідністю проведення відновлювальних робіт, а також моральна шкода. Посилаючись на вимоги ст.ст. 22, 23, 24, 319, 1166, 1167, 321, 376, 386, 391, 394 ЦК України, ст.ст. 152, 190, ЖК УРСР, ст. 38 ЗУ «Про врегулювання містобудівної діяльності», Постанови Пленуму ВСУ від 1 листопада 1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Постанови Пленуму ВСУ від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», Постанови Пленуму ВСУ від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», вказували, що проведені будівельні роботи, навантаження від надбудови на роботу грунтів негативно вплинуло на стан житлового будинку і стали однією з основних причин виникнення тріщин в будинку, зволоження та погіршення умов проживання і вартість відновлювальних робіт становить 2143 грн. Крім того вказували, що ушкодженням майна пов»язаними з цим їх душевними переживаннями їм завдано моральну шкоду і враховуючи тривалість моральних та фізичних страждань у зв»язку з порушенням їх прав як власників будинку було визначено розмір моральної шкоди у розмірі 10\~000 грн. Просили зобов»язати відповідача здійснити перебудову самочинної споруди і привести її в попередній стан. Стягнути з відповідача у відшкодування матеріальної шкоди на відновлювальний ремонт 2\~100 грн. Стягнути з нього на їх користь у відшкодування моральної шкоди 10\~000 грн. та витрат, понесених з проведенням експертного висновку у розмірі 2\~200 грн. Також просили стягнути з відповідача витрати на правову допомогу та витрати по оплаті судового збору. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримала повністю, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві і просила позов задоволити, надавши суду письмові пояснення, якими детально та всебічно обґрунтувала правову позицію позивачів. Крім цього пояснила, що відповідачеві неодноразово пропонувалося добровільно знести зведену ним прибудову, однак він цього не зробив, що і спонукало до звернення з даним позовом до суду. Відповідач [PERSON], який був допитаний в судовому засіданні як свідок, в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що з позивачами у них були нормальні стосунки, поки 2 роки тому вони не добудували 2-й поверх у своєму будинку. Вони (позивачі) попросили зняти 3 ряда цегли, щоб було світліше, що і було зроблено. Вони дану мансарду побудували незаконно, зараз займаються питанням узаконення, землю вже приватизували. Будівництво ними цієї надбудови не вплинуло на технічний стан будинку позивачів. Коли сусіди поїхали на море вони дозволили їм перекрити дах, але дозволу на будівництво сусіди не надавали. Йому нічого не відомо про наявність тріщин в стінах будинку позивачів. Між їх будинками є 50 см. відстані. Вважав, що своїми діям ніяких прав сусідів не порушив та не завдав їм ніякої шкоди. Аналогічні пояснення дала [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що проведенням відповідачем будівельних робіт по надбудові 2-го поверху їхньому будинку завдана шкода. Через те, що проведена добудова збільшила висоту будинку в їхньому будинку стало менше сонячного світла і вони змушені цілодобово користуватися штучним освітленням та потріскалися стіни, через що їм доводиться постійно робити поточний ремонт. Представники третіх осіб в судове засідання не з»явилися. Представником Чернівецької міської ради подане клопотання про розгляд справи без їх участі, оскільки цим не зачіпаються інтереси Чернівецької міської ради. Причини неявки представника Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Чернівецькій області суду не відомі. Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача, допитаного як свідка, свідка, дослідивши заяву третьої особи, письмові докази по справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до частковго задоволення. До такого висновку суд доходить, проаналізувавши надані сторонами докази у їх сукупності, зокрема копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №9458360 від 28 грудня 2005 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно №13678340 від 29 листопада 2013 року, договору купівлі-продажу жилого будинку з належними до нього надвірними будівлями від 2 липня 1984 року, технічного паспорту на буд.№14 по вул..Самаркандській в м.Чернівці, розрахунку інсоляції щодо впливу надбудови житлового буднику №14 по вул..Самаркандській в м.Чернівці на інсоляцію приміщень житлового будинку №16 по вул..Самаркандській в м.Чернівці, висновків судової будівельно-технічної експертизи від 21 квітня 2015 року, з яких вбачається, що виконані будівельні роботи по надбудові 2-го поверху житлового будинку і прибудові господарських будівель по вул..Самаркандській, 14 в м.Чернівці не відповідають п.п.4.1+4.4; 5.4+5.5 ДБН В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та ст.29, 30, 31 ЗУ «Про регулювання та містобудівної діяльності»; при зовнішньому огляді буд.№16 по вул..Самаркандській, в м.Чернівці має місце замокання; з врахуванням вищезазначеного надбудова в буд.№14 по вул..Самаркандській, в м.Чернівці могла стати причиною замокання стін буд.№16 по вул..Самаркандській, в м.Чернівці. Оскільки при будівництві надбудови 2-го поверху та господарських будівель і споруд по вул..Самаркандській, 14, в м.Чернівці були порушені будівельні норми, то для приведення буд.№14 в попередній стан необхідно виконати спеціально розроблений та погоджений в порядку демонтажу з відповідним виконавським будівельним рівнем з виготовленням технологічної карти демонтажу самочинного будівництва існуючих конструкцій буд.№14 по вул..Самаркандській, в м.Чернівці. Згідно ч.1 п.3 ч.2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв»язу з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення? глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавленя його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Саме з урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими і до задоволення не підлягають. Відповідно до вимог ст..ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

Outcome: partial