Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки на період її навчання, вказавши в позові, що 23 липня 2001 року у виконкомі Нелипівської сільської ради Кельмецького району Чернівецької області вона зареєструвала шлюб з громадянином [PERSON] . Від їхнього шлюбу народилася донька - [PERSON] , [INFO] . 05 січня 2011 року рішенням Глибоцького районного суду шлюб між сторонами розірваний. В червні 2011 року рішенням Глибоцького районного суду стягнуто з [PERSON] , аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму встановленому законодавством для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з червня 2011 року до досягнення дитиною повноліття. На даний момент за [PERSON] відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею 18-ти річного віку. На даний час подружні відносини між ними фактично припинені, так як вони не проживають разом вже понад дев`ять років. Цьому передували систематичні сварки та скандали, що виникали на побутовому ґрунті з різного роду причин, що призвело до втрати почуття любові та довіри між нами. Відповідач не надає фінансову допомогу на утримання їхньої сім`ї в цілому та доньки зокрема. На даний момент вона та відповідач створили нові сім`ї і проживають окремо один від одного. Також позивачем, 21 вересня 2018 року в Чернівецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області укладено шлюб з громадянином [PERSON] , актовий запис № 1873. Від даного шлюбу [INFO] у позивачки народився син [PERSON] , який теж перебуває на її утриманні. Їхня з відповідачем донька з 15 вересня 2020 року навчається на І-му курсі Чернівецького медичного фахового коледжу денної форми навчання, за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП «Лікувальна справа» (наказ № 49/ст. від 07.09.2020 року). Позивачка працює інспектором прикордонного контролю, майстром в Чернівецькому прикордонному загоні та її заробіток в середньому складає 16 266 гривень на місяць, що підтверджується відповідною довідкою. Вказаних коштів їй не вистачає навіть для того щоб прогодувати та придбати одяг доньці, не кажучи про те, що доньці на навчання щоденно необхідні кошти, а саме: для придбання канцелярських товарів, для купівлі їжі та інших необхідних товарів, а також на транспортні витрати. Її чоловік [PERSON] офіційно не працює і він не має фінансової можливості матеріально утримувати, крім їхнього спільного сина, ще [PERSON] . Крім того, донька не забезпечена гуртожитком і позивач змушена винаймати їй квартиру в [ADDRESS] та сплачувати щомісячно орендну плату в сумі 4 500 грн. Крім того, [PERSON] з дитинства є хворобливою дитиною і зокрема з 2015 року вона хворіє на бронхіальну астму та їй постійно потрібні дороговартісні кошти на придбання ліків. На даний час вона не має можливості сама утримувати, лікувати та навчати доньку. Матеріальної підтримки вона не має ні від родичів, ні від відповідача. Вважає, що відповідач зобов`язаний також утримувати їхню доньку та матеріально забезпечувати її під час навчання. Відповідач на даний час є військовим пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 10 000 грн. Крім того, він працює оперативним черговим у званні майора в Чопському прикордонному загоні та отримує достатній заробіток, який надає можливість сплачувати аліменти на утримання та навчання їхньої доньки. Його заробітна плата в середньому складає 17 000 гривень, однак підтверджуючих документів про заробіток відповідача надати не має можливості, так як бухгалтерією їй відмовлено в наданні таких відомостей. Інших стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться. Вважає, що відповідач зможе сплачувати їй аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач зазначає, що відповідач умисно ухиляється від обов`язку утримувати свою дитину під час навчання. Тому просить суд, постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] , на користь позивача аліменти на утримання та навчання доньки, [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 12 листопада 2020 року, до досягнення донькою 23-х річного віку. Витрати, пов`язані з розглядом справи просить покласти на відповідача. 10 грудня 2020 року [PERSON] направив до суду відзив на позовну заяву в якій позовні вимоги визнав частково, в розмірі 1/5 його заробітку на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та просить суд не стягувати з нього судовий збір, оскільки він є учасником бойових дій, або розділити такі витрати з позивачем у рівних частках. 17 грудня 2020 року позивач подала до суду заперечення на відзив, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні відзиву на позов в повному обсязі та задовольнити в повному обсязі заявлені нею вимоги. 05 лютого 2020 року представник відповідача [PERSON] - [PERSON] , подала до суду заяву в якій спростовує та заперечує певні обставини зазначені позивачем в позові, окрім того просить суд, позов задовольнити частково в розмірі 1/5 частини заробітку [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та просить суд не стягувати з нього судовий збір, оскільки він являється учасником бойових дій, а також просить не стягувати з нього на користь позивача витрати на правову допомогу, оскільки останні не підтвердженні належними та допустимими доказами. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву, згідно якої вимоги позову підтримує повністю та просить суд їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала частково в розмірі 1/5 частини заробітку [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та просить суд не стягувати з нього судовий збір, оскільки він являється учасником бойових дій, або розділити такі витрати з позивачем у рівних частках, про що також зазначив [PERSON] у відзиві на позов. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] , і її батьками зазначенні сторони по справі. Як вбачається з довідки виданої Чернівецьким медичним фаховим коледжом від 11.09.2020 року №341/01.3 [PERSON] дійсно є студенткою І курсу даного коледжу, денної форми навчання, за спеціальністю 223 Медсестринство ОПП «Лікувальна справа». Відповідно до заключення ЛКК №663 від 12.11.2020 року [PERSON] , [INFO] , хворіє на «Бронхіальну астму». Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Як вбачається із змісту ч.2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. ч.3 ст. 199 СК України передбачає що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров`я дитини. Також враховується те, що у відповідача є проблеми зі здоров`ям, що підтверджується копією медичної картки стаціонарного хворого №223 від 03.02.2021 року. За таких обставин, суд дійшов висновку визначити розмір аліментів у розмірі 1/5 частини доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат по сплаті судового збору, то в даному випадку дана вимога не підлягає задоволенню виходячи з того, що відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією відповідного посвідчення, а згідно п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. А, що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн., то дана вимога не підтверджена належними та допустимими доказами і тому не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 181-182, 199-200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial