Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-24 00:00:00

Позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що [INFO] в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю, розташовану в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , які прийняли спадщину, крім позивача [PERSON] , відсутні, так як дружина померлого, а мати позивача - [PERSON] , відмовилась від прийняття спадщини на його користь. [INFO] в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю, розташовану в [ADDRESS] . Позивач [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] . Інші спадкоємці першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , які прийняли спадщину, крім позивача [PERSON] , відсутні. Однак оформити свої спадкові права позивачі [PERSON] та [PERSON] не мають можливості, оскільки правовстановлюючі документи на вищевказане спадкове майно не містять визначення часток співвласників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За вказаних обставин [PERSON] та [PERSON] просять суд визначити розмір ідеальних часток співвласників у праві спільної сумісної власності на нежитлову будівлю, розташовану в [ADDRESS] , а саме: по 1/5 частці за кожним, та визнати за позивачами право власності в порядку спадкування за законом на належні спадкодавцям частки у вказаному майні. В підготовче засідання 25.03.2020 учасники справи не з`явились, однак попередньо подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому представник позивачів [PERSON] та [PERSON] згідно з ордером [PERSON] в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, судові витрати просить залишити за позивачами, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] в поданих заявах зазначили, що позовні вимоги визнають. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази, надані учасниками справи, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Судом установлено, що [INFO] в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області помер [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.01.2012 (а.с. 7). Станом на [INFO] (час смерті) [PERSON] проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1833, виданою виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 04.12.2019 (а.с. 30). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю, розташовану в [ADDRESS] , що підтверджується ксерокопією технічного паспорта, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 07.10.2019 (а.с. 21-26), яке належить померлому на підставі свідоцтва № 2 про право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю від 11.02.2008, виданого виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 4 від 24.01.2008, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 17); ксерокопією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25621701 від 19.03.2010 (а.с. 18); ксерокопією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 182546927 від 26.09.2019 (а.с. 19-20) та довідкою № 356, виданою Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області 04.12.2019 (а.с. 29). [PERSON] є рідним сином [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 26.09.2019 (а.с. 9). [PERSON] спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] прийняв належним чином, звернувшись у визначений законом строк до нотаріальної контори з письмовою заявою про прийняття спадщини. Дружина померлого - [PERSON] у визначений законом строк подала до нотаріальної контори письмову заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] (сина померлого). Інших спадкоємців після смерті [INFO] [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає, що підтверджується копією спадкової справи № 287/2012, заведеної Вінницькою районною державною нотаріальною конторою до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 60-63). [INFO] в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області померла [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 25.12.2009 (а.с. 8). Станом на [INFO] (час смерті) [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1834, виданою виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 04.12.2019 (а.с. 30). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю, розташовану в [ADDRESS] , що підтверджується ксерокопією технічного паспорта, виготовленого ФОП [PERSON] станом на 07.10.2019 (а.с. 21-26), яке належить померлій на підставі свідоцтва № 2 про право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю від 11.02.2008, виданого виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 4 від 24.01.2008, що підтверджується його ксерокопією (а.с. 17); ксерокопією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25621701 від 19.03.2010 (а.с. 18); ксерокопією Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 182546927 від 26.09.2019 (а.с. 19-20) та довідкою № 356, виданою Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області 04.12.2019 (а.с. 29). [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , від 21.04.1975 (а.с. 10), а також ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 13.02.1993 в частині зазначення дошлюбного прізвища позивача [PERSON] , а саме: « [PERSON] » (а.с. 11). [PERSON] спадщину після смерті [INFO] своєї матері [PERSON] прийняла належним чином, оскільки проживала та була зареєстрована разом зі спадкодавицею на момент смерті останньої за однією адресою, а саме: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 1835, виданою виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області 04.12.2019 (а.с. 27). Інших спадкоємців після смерті [INFO] [PERSON] ні за законом, ні за заповітом немає, що вбачається з листа Вінницької районної державної нотаріальної контори № 532/01-16 від 06.03.2020, згідно з яким відповідно до Спадкового реєстру спадкоємці померлої [INFO] [PERSON] до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилась (а.с. 59). У видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] позивачам [PERSON] і [PERSON] державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори Каблучко Ю.В. було відмовлено у зв`язку з тим, що в правовстановлюючих документах на спадкове майно не визначено розмір часток співвласників, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 231/02-31 від 04.02.2020 (а.с. 31) та № 230/02-31 від 04.02.2020 (а.с. 32). З ксерокопії свідоцтва № 2 про право спільної сумісної власності на нежитлову будівлю від 11.02.2008, виданого виконавчим комітетом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області на підставі рішення виконавчого комітету Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 4 від 24.01.2008 (а.с. 17), ксерокопії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25621701 від 19.03.2010 (а.с. 18), ксерокопії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 182546927 від 26.09.2019 (а.с. 19-20) та довідки № 356, виданої Мізяківсько-Хутірською сільською радою Вінницького району Вінницької області 04.12.2019 (а.с. 29), вбачається, що співвласниками нежитлової будівлі, розташованої в [ADDRESS] , є п`ять осіб, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За змістом статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації). Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з відповідним позовом, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами, тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вбачається, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Тобто, визнання права в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадщини у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим, виникає цивільно-правовій спір. Судом установлено, що після смерті [INFO] [PERSON] та після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі й на відповідні частки нежитлової будівлі, розташованої в [ADDRESS] , що належали їм на праві спільної сумісної власності. Іншими співвласниками даного нерухомого майна є: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Виходячи з положень частини 2 статті 370 ЦК України, розміри часток співвласників нежитлової будівлі, розташованої в [ADDRESS] , є рівними і становлять по 1/5 частці за кожним. Відповідно, як після смерті [INFO] [PERSON] , так і після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилась спадщина на 1/5 частку нежитлової будівлі, розташованої в [ADDRESS] . Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , який прийняв спадщину, є його син [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом, які прийняли спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , немає. Єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [INFO] [PERSON] , яка прийняла спадщину, є її дочка [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги за законом та спадкоємців за заповітом, які прийняли спадщину, після смерті [INFO] [PERSON] , немає. Оскільки судом є установленим, що позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] не в змозі отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно, іншого способу захисту своїх спадкових прав, окрім судового, у них немає, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що дає суду законні підстави для задоволення позову. За відсутності клопотання у позивачів про розподіл судових витрат, суд вважає залишити їх за останніми.

Outcome: approved