Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивачі звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просять суд: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 105981,25 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, витрат на проведення судово-автотоварознавчої експертизи, витрат на здійснення евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 12500,00 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 12500,00 (дванадцять тисяч п'ятсот) грн.; стягнути з [PERSON] судові витрати. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] вказують на те, що 07 вересня 2013 року, близько 19:30 год., [PERSON] керуючи належним його дружині на праві власності автомобілем «Сітроен Берлінго», н/з [NUMBER], слідував по автошляху Дніпропетровськ - Волоське. В салоні автомобіля також знаходилася [PERSON], та їхня неповнолітня донька [PERSON] В районі АЗС «Невтек», на смугу його руху несподівано виїхав автомобіль «Хюндай Гетц», н/з [NUMBER], що знаходився під керуванням відповідача [PERSON], який перебував у стані алкогольного сп'яніння та вже на той час був позбавлений права керування транспортними засобами. Останній не впорався з керуванням, втратив контроль над рухом свого автомобіля в результаті чого сталося майже лобове зіткнення з їхнім автомобілем, який від удару перекинувся на бік та впав на проїзну частину дороги. [PERSON] після аварії була госпіталізована до 1-го хірургічного відділення Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 6, де стаціонарно, а потім й амбулаторно проходила курс лікування. За фактом ДТП 08.09.2013 року матеріали були внесені до ЄРДР за № 120130404400002446. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3953-е від 19.09.2013 року йому та його дружині [PERSON] внаслідок ДТП були спричинені легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку. Їхня донька також отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді забоїв. Одразу ж після ДТП вони скористалися послугами евакуатора, що коштували 600,00 грн., для доставки їхнього пошкодженого в результаті ДТП автомобіля до місця його постійної стоянки. Для визначення вартості матеріального збитку було проведено судово-автотоварознавчу експертизу, яка їм коштувала 1000,00 грн. Згідно з висновком експерта № 220/13 від 28.09.2013 року в результаті ДТП, що трапилося 07.09.2013 року, власнику автомобіля «Сітроен Берлінго», н/з [NUMBER], спричинена матеріальна шкода у розмірі 104381,25 грн. Відповідач не відшкодував їм збитки. В результаті ДТП їм та їхній доньці були спричинені тілесні ушкодження, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні. З-за пошкодження їхнього автомобіля родина не мала можливості користуватися власним транспортним засобом, що призвело до певних життєвих незручностей, з-за яких вони відчувають моральні страждання та переживання. Від зіткнення з автомобілем відповідача вони пережили шок, сильно перелякалися, та відчували стрес і біль. Кожен з них відчував страх не тільки за життя кожного з них, але й за життя і здоров'я їхньої дитини. [PERSON] невідкладно займався госпіталізацією дружини, наданням медичної допомоги дитині, також вживав заходів щодо здійснення евакуації автомобіля з місця ДТП, займався самолікуванням від наслідків ДТП. Їхня донька довгий час не може забути потрясіння, що пережила в результаті ДТП, дружину тривожать часті головні болі. Досі вони не отримали жодного відшкодування від незаконних дій відповідача, не говорячи вже навіть про вибачення, та змушені через суд добиватися свого законного права на отримання компенсації за всі потрясіння та переживання в результаті ДТП. Вважають, що 25000,00 грн. моральної шкоди, має бути відшкодована відповідачем. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не надав, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин не повідомив, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивачів відповідно до ст. 224 ЦПК України справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно. Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час судового розгляду, надав заяву у якій зазначив про те, що автотранспортні засоби не були на день пригоди забезпечені полісами обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, в підтвердження чого надіслав на адресу суду витяги з центральної бази даних МТСБУ відповідні витяги, просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи та дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON], 07 вересня 2013 року, о 19 годині 20 хвилин, рухаючись по а/д Дніпропетровськ-Волоське, керував автомобілем «Хюндай», н/з [NUMBER], з явними ознаками алкогольного сп'яніння (запах алкоголю з порожнини рота), та під час руху не впорався з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Сітроен», н/з [NUMBER]. В результаті ДТП автомобілям спричинені механічні пошкодження, завдана матеріальна шкода. Своїми діями [PERSON] порушив п.п. 2.5, 10.1 ПДР України. Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди та за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП піддано адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. Автомобіль «Сітроен», н/з [NUMBER], який є власністю [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], в результаті ДТП отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду складену Інспектором Відділу ДАІ Дніпропетровського РВ ГУ МВД України в Дніпропетровській області. В результаті ДТП позивач [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, та була госпіталізована на стаціонар І-го хірургічного відділення КЗ «Дніпропетровська клінічна лікарня № 16» Дніпропетровської обласної ради, що підтверджується медичною довідкою № 278 та виписним епікризом з медичної картки стаціонарного хворого № 8653. Після ДТП позивачі скористалися послугами евакуатора з метою евакуації автомобіля «Сітроен», н/з [NUMBER] з місця ДТП, за що сплатили ФОП [PERSON] 600,00 грн., та що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 53 і актом приймання-передачі виконаних робіт від 07 вересня 2013 року. Згідно з висновком експерта № 220/13 по кримінальному провадженню № 12013040440002446 від 28 вересня 2013 року, матеріальна шкода спричинена власнику автомобіля «Сітроен», н/з [NUMBER], в результаті його пошкодження при зазначеному ДТП складає 104381,25 грн. Вартість проведення експертизи становить 1000,00 грн., які були сплачені позивачами експерту та що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 220 від 28.09.2013 року. За повідомленням Моторного (транспортного) страхового бюро України від 15.04.2014 року та витягів з Центральної бази даних МТСБУ, ані автомобіль на якому рухалися позивачі, ані автомобіль, яким керував відповідач, не були на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди, тобто станом на 07.09.2013 року, забезпечені полісами страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та сторони не зверталися до МТСБУ із заявами про виплату страхового відшкодування відповідно. В даному випадку МТСБУ не має підстав для виплати страхового відшкодування. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Завдання матеріальної та моральної шкоди іншій особі, з огляду на п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За змістом ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі… відшкодовується особою, яка її завдала… Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, яка створює підвищену небезпеку для особи, що цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє джерелом підвищеної небезпеки. Згідно із вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 р. суди при розгляді цивільних справ про відшкодування моральної (немайнової) шкоди повинні керуватися наступним: п. 4 позивач повинен зазначити, в чому саме полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується; п. 5 ч. 2 - відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні; п. 9 - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи, що відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та підданий адміністративному стягненню у виді позбавлення права керування транспортними засобами за ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, потерпілими від якої є позивачі, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення із нього на користь позивача [PERSON], матеріальної та моральної шкоди, на користь позивача [PERSON] моральної шкоди, законні обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки сума матеріальної шкоди підтверджується дослідженим у судовому засіданні висновком судово-автотоварознавчої експертизи, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, пошкодження автомобіля, тобто власного сімейного транспортного засобу сім'ї [PERSON], позивачі відчували переживання та душевні страждання пов'язані із отриманими ушкодженнями та необхідністю у лікуванні, позбавленням можливості повноцінно користуватися власною річчю в інтересах родини, через відновлювальний ремонт, разом із тим, позивачі продовжували здійснювати заходи пов'язані із з'ясуванням обставин дорожньо-транспортної пригоди, відвідували органи ДАІ. Ураховуючи викладене суд вважає, що зазначена позивачами сума в розмірі 25000 грн., тобто по 12500,00 грн. кожному із них, в рахунок відшкодування моральної шкоди не є завищеною, та грошові кошти в зазначеному розмірі, на думку суду, повною мірою компенсують їхні моральні страждання та переживання у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. Позовні вимоги про відшкодування витрат у вигляді вартості проведеного експертного дослідження та витрат на послуги евакуатора також є законними, обґрунтованими та підлягають повному задоволенню, розмір таких витрат підтверджується дослідженими у судовому засіданні квитанціями до прибуткових касових ордерів та актами прийому-передачі виконаних робіт. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на рахунок відповідача також відносяться судові витрати, а саме з [PERSON] слід стягнути на користь позивачів суму сплаченого судового збору у розмірі 1310,00 грн.

Outcome: approved