Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

позивачка [PERSON] звернулась до Кролевецького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21 липня 2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. До реєстрації шлюбу за час спільного проживання [INFO] року у них народилась дочка [PERSON]. Відповідач не бере участі в матеріальному забезпеченні дитини і добровільно домовитись з ним щодо утримання дочки їй не вдалось. [PERSON] працює та має стабільний заробіток. Дитина [PERSON] є інвалідом і потребує додаткових витрат на лікування. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в позові міститься її клопотання про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання позивачки суд вирішив можливим розглянути справу у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи (а.с.18), до суду не з'явився, про причин неявки не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до положення ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд провів розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого 14 березня 2007 року виконавчим комітетом Білогривської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №02 (а.с. 8). 21 липня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Білогривської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №02. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.4). За змістом позовних вимог, дитина перебуває на утриманні позивачки. Між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину. Позивачка перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Сумської області та одержує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам з надбавкою на догляд на дитину [PERSON], допомога призначена з 02.11.2007 року по 28.10.2017 року (а.с.9). Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини (ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»). Стаття 141 СК України передбачає, що мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно п.2, 3, 4 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За заявленими вимогами позивачка просить стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. При визначенні частки заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд враховує, що, за змістом позовних вимог, відповідач працює та має стабільний заробіток, про незадовільний стан здоров'я та наявність у нього інших утриманців суду не повідомив, і він повинен влаштовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки стосовно дитини, в тому числі утримувати її. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розгляд справи відбувався з дотриманням вимог ЦПК України, сторонам, зокрема позивачці, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. Позивачка не надала доказів, на які вона посилається як на підставу своїх вимог про те, що відповідач допомогу на дитину взагалі не надає, має стабільний дохід, незважаючи на те, що просить стягувати аліменти у частці заробітку (доходу) відповідача. В обгрунтування своїх позовних вимог про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частки доходів відповідача щомісячно позивачка зазначає, що дитина є інвалідом (а.с. 9) та потребує додаткових витрат на лікування. Згідно ч.1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Суд вважає, що позивачка не позбавлена можливості шляхом звернення до суду ставити питання щодо участі відповідача у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. За таких обставин, враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.180, 182, 183 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний організовувати своє життя так, щоб утримувати себе та виконувати свої батьківські обов'язки щодо дитини, в тому числі утримувати її і з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини [PERSON], розмір яких суд визначає 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх безпідставністю. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за місяць. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial