Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] та прохала ухвалити рішення яким шлюб, зареєстрований 20.02.2007 року У Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції (актовий запис 72) - розірвати. В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказала, що 10.02.2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції /актовий запис 72/ між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб та їй було присвоєно прізвище «[PERSON]». Позивачка вказала, що 10 лютого 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Від даного шлюбу в них народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Шлюб видався невдалим, почали виникати непорозуміння та сварки. Причиною розірвання шлюбу позивачка вважає несумісність характерів, різні погляди на життя, ведення домашнього господарства, виховання дитини, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Відносини постійно погіршувались і з травня 2013 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства та мають різні бюджети. Відновлення сім»ї на думку позивача неможливе. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, прохала суд позов задовольнити, заперечувала проти надання строку на примирення, прохала післяшлюбне прізвище визначити як «[PERSON]», місце проживання дитини просила визначити з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу.,проти надання строку на примирення не згоден. Судом повно та всебічно з'ясовані взаємини між подружжям, дійсні причини звернення до суду. Вивчивши представлені докази, вислухавши сторони, оцінивши і проаналізувавши вищезазначене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред*явлений одним із подружжя . Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Сторони 10 лютого 2007 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції про що в Книзі реєстрації шлюбів 10.02.2007 року було зроблено відповідний актовий запис за № 72, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER]. В шлюбі народилась дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER], виданого Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області про що 06.05.2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 287 . Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Непорозуміння, сварки, несумісність характерів, різні погляди на життя, на ведення домашнього господарства та виховання дитини. Сім'я розпалася остаточно та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу,суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу,яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги досебе. Позивач скористався даним правом та звернувся досуду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, щоє моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають його напо-лягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв*язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище позивача визначити як - «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved