Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно ордеру на житлове приміщення від 20 серпня 1974 року №540 [PERSON] було надано право на заняття жилого приміщення (квартири) разом зі своєю дружиною [PERSON], сином [PERSON], донькою [PERSON] та її матір'ю - [PERSON], що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року, [PERSON] померла [INFO] року. Наразі у вказаній вище квартирі зареєстровані наступні особи - [PERSON] (наймач), [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Згідно акту про не проживання від 17 серпня 2017 року [PERSON] та [PERSON] фактично за вказаною вище адресою не проживають з липня 2014 року. Всі їх звернення до відповідачів щодо виписки із їх квартири залишені без задоволення , оскільки виписатися можливо явочним способом із оригіналом особистого паспорту. Відповідачі не мають можливості для приїзду до України для виписки. Просять позов задовольнити. У судове засідання позивачі не з'явилися, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечують, просять позов задовольнити. Належним чином повідомлені відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи, що позивачі не заперечували проти проведення заочного розгляду справи, належним чином повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явилися, тому відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Суд дослідивши письмові матеріали цивільної справи вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню на підставі наступного: Судом встановлено, що згідно копії ордеру №540 від 20 серпня 1974 року (а.с.19) виданого [PERSON] сім'я якого складається з 5 людей у квартирі [ADDRESS], склад сім'ї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.17) [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.18) [PERSON] померла [INFO] року. Відповідно до довідки про склад сім'ї (а.с.21) відповідачі прописані за адресою: [ADDRESS] Згідно акту від 17 серпня 2017 року (а.с.22) [PERSON] та [PERSON] фактично не проживають за адресою: [ADDRESS], з липня 2014 року по теперішній час. Згідно зі ст. 64 ЖК Української РСР член сім'ї наймача має такі ж права у тому числі - право користування житловою площею, як і наймач, членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1 статті 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 1ст. 13, ч.1 ст. 81 ЦПК України, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках , кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Беручи до уваги, що факт відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі понад рік знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а відповідач не надав суду доказів того, що перестав користуватися квартирою з поважних причин та має право на збереження за ним права користування цим житловим приміщенням, суд вважає, що за відповідачем не може бути збережено право користування житловим приміщенням. Суд встановив, що відповідачі квартиру звільнили добровільно та не проживають в ній з 2014 року. Наявність реєстрації у квартирі відповідачів перешкоджає позивачам у отриманні державної компенсації (субсидії) на жилого-комунальні послуги, та вони несуть додаткові витрати за комунальні послуги, а тому з урахуванням аналізу наданих доказів суд вважає позовні вимоги про визнання втративши право [PERSON], [PERSON] користування житловим приміщенням, обґрунтованими та вважає необхідним цей позов задовольнити. Судові витрати за клопотанням позивачів суд залишає за ними. На підставі викладеного, ст.ст.64 ЖК Української РСР, ст. 317, 321, 391 405 ЦК України,

Outcome: approved