Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області 15 липня 2016 року з позовною заявою до відповідача [PERSON] у якій зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], батьком дітей є відповідач, що також підтверджується свідоцтвами про народження. Позивачка також зазначає, що з липня 2015 року з відповідачем спільно не проживають та господарства не ведуть, фактично шлюбні відносини припинені, відповідач проблемами сім`ї не цікавиться, ніякої підтримки та допомоги не надає. Діти проживають разом з позивачкою та вина сама потребує матеріальної допомоги, оскільки крім допомоги від держави по догляду за дитиною, яку вона отримує на підставі того, що перебуває у відпустці по догляду за донькою [PERSON], [INFO], інших доходів не має, у звязку з чим в неї склалося скрутне матеріальне становище. Просить суд стягувати щомісячно аліменти з відповідача [PERSON], [INFO], щомісячно, аліменти на її утримання, у розмірі 1/8 частини від усіх доходів починаючи стягнення з дати звернення з позовною заявою до суду та до досягнення трирічного віку донькою [PERSON], [INFO]. У судове засідання сторони не зявились, надали до суду, через канцелярію, письмові заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивачка - позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить суд їх задовольнити (а.с.25), відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.26). У звязку з неявкою у судове засідання всіх сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України. Як зазначено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів. Суд вважає, що правовідносини між сторонами, які виникли з зобовязання батька малолітньої дитини щодо утримання своєї непрацездатної дружини до досягнення дитиною трирічного віку є безумовними та такими, що не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, підтримані позивачем та визнані у повному обсязі відповідачем по справі, у звязку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі без зясування і дослідження інших доказів. Враховуючи вищезазначене, підлягає щомісячному стягненню з відповідача на утримання позивача аліментів у розмірі 1/8 частини від усіх доходів відповідача, починаючи з дати звернення позивача до суду: 15 липня 2016 рік і до досягнення малолітньою дитиною: донькою [PERSON] [INFO], трирічного віку. Крім того, згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на час календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду, фізичною особою, позовної заяви немайнового характеру, розмір ставки судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», оскільки під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, від сплати судового збору звільняються позивачі у правах про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з урахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок - підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved