Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-08 00:00:00

Позивачка 30 вересня 2019 року звернулась до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 08 листопада 1996 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Мають спільних повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Посилається на те, що їх сімейне життя погіршилось, що в кінцевому результаті призвело по фактичного припинення шлюбних стосунків між нею і відповідачем, оскільки у них різні погляди на життя, на сімейні відносини, на ведення домашнього господарства. Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. В підготовче судове засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивачка в письмовій заяві просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує повністю, стягнути з відповідача судові витрати. Від відповідача надійшла письмова заява, в якій він визнає позовні вимоги та просить розглянути справу в його відсутність (а.с.22). Ухвалою суду від 04.10.2019 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 09 січня 2020 року о 16-00 год. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі уклали шлюб 08.11.1996 року, який зареєстровано Зарічним районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 228, що підтверджується свідоцтвом про шлюб на а.с.11. Сторони мають спільних повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження на а.с.9, 12. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Так як відповідач позов визнав, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, необхідно стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved