Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилався на те, що [PERSON] є зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] , проте членом сім`ї позивача не є, не проживає у даній квартирі, а також не є співвласником вказаного нерухомого майна. Просили визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] . Справу розглянуто згідно ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~у відсутності позивача та відповідача, які надали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їхній представник в судове засідання не з`явилися, проте від представника надійшла письмова заява в якій він просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань та відзиву до суду не надав. Відповідно до ст.280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2021 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року у цивільній справі №2-3734/11\~за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про визнання права власності на частку майна у спільній власності подружжя, за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, мирову угоду, укладену Власенко Юлією Михайлівною та [PERSON] , за якою сторони дійшли згоди про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя і набуте в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визнано на наступних умовах: 1. Сторони домовилися в частині визнання за [PERSON] \~права власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] , яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу квартири за реєстровим №1-3202 від 07.10.2003р., беручи до уваги, що остання проживає разом з двома дітьми: неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] , та малолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . 2.\~Сторони дійшли згоди стосовно виділення в натурі майна в наступному порядку, а саме виділити в натурі [PERSON] : холодильник «Норд», вартістю 1200,00 грн., пральну машину «Індезіт», вартістю 1750,0 грн., на загальну суму 2950,00 грн. Виділити в натурі \~ [PERSON] корпусні меблі, що складаються з платяної шафи, книжкової шафи, серванту та тумби під телевізор, вартістю 2500,00 грн., диван, вартістю 600,00 грн., а всього на загальну суму 3100,00 грн. 3.\~ [PERSON] відмовляється від своїх позовних вимог в частині поділу спільного майна \~\~в повному обсязі, а саме: - виділення [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS] , а також платяну шафу з меблевого гарнітуру, вартістю 1000,00 грн.; - виділення [PERSON] 1/2 частини квартири [ADDRESS] , виділення інших речей холодильник «Норд», вартістю 2800,00 грн., газова колонка «Беретта-Автомат» - 2500,00 грн., пральна машина «Індезіт» - 1750,00 грн., меблевий гарнітур з 3 речей (книжкова шафа 800,00 грн., сервант 800,00 грн., тумба під телевізор -\~ 400,00 грн.), диван двоспальний 2000,00 грн., двоспальне ліжко 1300 грн., комп`ютер 4000,00 грн., меблевий гарнітур дитячий 1000,00 грн. \~ - для державної реєстрації часток в квартирі [ADDRESS] визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири; - в порядку компенсації стягнути з [PERSON] за особисте майно 10\~ 600,00 грн.; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати на державне мито у сумі 610,00 грн. та сплату ІТЗ у сумі 120,00 грн., а всього 730,00 грн. 4. Сторони домовилися про те, що [PERSON] з метою припинення обов`язку стосовно сплати аліментів на користь неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , передає у спільну власність останніх 1/3 частку квартири [ADDRESS] . [PERSON] приймає зазначену нерухомість для малолітньої доньки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] , котрі залишаються проживати разом з нею в квартирі. 5.\~ [PERSON] та [PERSON] домовились, що після передачі нерухомості - 1/3 частки квартири [ADDRESS] : -\~\~Право на аліменти на дітей, що мають сплачуватись [PERSON] в інтересах малолітньої доньки [PERSON] та неповнолітнього сина [PERSON] , вважається припиненим; -\~ [PERSON] буде проживати окремо від дітей, але у разі потреби, відповідно до вимог ст..ст.185, 190 СК України, буде брати участь у додаткових витратах на дітей; -\~ [PERSON] зобов`язується самостійно утримувати дітей, що залишаються проживати разом з нею. Вищевказана ухвала суду від 27.06.2013 року набрала законної сили 03.07.2013 року. На підставі ухвали суду від 27.06.2013 року, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , а саме: -1/6 частини за [PERSON] ; -1/6 частини за [PERSON] ; -2/3 частини за [PERSON] . 27.05.2016 року, [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 27.05.2016 року. 06.03.2019 року, [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER] від 06.03.2019 року. Таким чином, позивачі є співвласниками вищевказаного нерухомого майна. Відповідач [PERSON] не є членом сім`ї, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.06.2009 року. Відповідно до довідки №15911 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 04.10.2019 року, за вказаною адресою зареєстрований [PERSON] , який не є співвласником та не проживає у квартирі, що підтверджується актом від 01.07.2013 року складеного комісією КП «Жилсервіс-2» ДМР, довідкою №533 від 02.07.2013 року виданою КП «Жилсервіс-2» ДМР, актом від 06.11.2013 року складеного комісією КП «Жилсервіс-2» ДМР, довідкою №965 від 06.11.2013 року виданою КП «Жилсервіс-2» ДМР. Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 22.02.2021 року, квартира [ADDRESS] знаходиться у спільній частковій власності [PERSON] -2/3, [PERSON] -1/6, [PERSON] -1/6. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За приписами\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Як вбачається з ч. 1\~\~ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Зі змісту\~ст. 391 ЦК України\~вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до\~ст.41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до\~ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців. Відповідно до\~ст. 72 Житлового Кодексу України\~визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст.\~405\~ЦК України\~члени сім`ї\~власника житла,\~які проживають\~разом з\~ним,\~мають право\~на користування\~цим житлом\~відповідно до\~закону. Житлове\~приміщення,\~яке вони\~мають право\~займати,\~визначається його\~власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до\~\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Питання судових витрат суд вирішує на підставі\~ст.141 ЦПК України\~та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved