Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивачі звернулися з даною позовною заявою до суду, посилаючись на те, що вони без визнання за ними права власності після смерті [PERSON], не можуть успадкувати майно, у позасудовому порядку позивачі позбавлені можливості дане майно прийняти у володіння, користування та розпорядження, оскільки первинна реєстрація права власності на нерухоме майно проведена не була і правовстановлюючий документ відсутній. Позивачі у судове засідання не з'явилися, але від них на час розгляду справи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі і судові витрати з відповідача просять не стягувати. Представник Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області в судове засідання не з'явився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що проведення розгляду справи просить провести без участі представника селищної ради. Суд, дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. [INFO] помер [PERSON], який доводиться [PERSON] - чоловіком, а [PERSON] та [PERSON] - батьком. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина квартири за [ADDRESS], належна [PERSON] на праві свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації при виконкомі Козелецької селищної ради 12 липня 1993 року за № 2 та зареєстрованого в Ніжинському МБТІ за № 1839. Позивачі у справі являються єдиними спадкоємцями за законом першої черги на дану спадщину, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та звернулися в Козелецьку районну державну нотаріальну контору до державного нотаріуса Гладкого С.М. для оформлення спадщини з усіма необхідними документами. 29 грудня 2004 року позивачі отримали в Козелецькій районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири № 10, розташованої в селищі Козелець, вулиця Жуковського буд. № 15, Козелецького району, Чернігівської області. Відповідно до вимог закону дане свідоцтво про право на спадщину за законом, як правовстановлюючий документ на нерухоме майно, підлягає обов'язковій державній реєстрації, але ніхто позивачам про це не роз'яснив. Тільки на даний час позивачі вирішили провести державну реєстрацію. Але виявилось, що це не можливо, так як дане свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 грудня 2004 року державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Гладким С.М. в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2004 рік не зареєстроване. Також, бланк АН № 951978, на якому викладене свідоцтво про право на спадщину за законом, не використовується для нотаріальних документів. Крім того, другий примірник даного свідоцтва про право на спадщину за законом відповідно до вимог закону у справах нотаріальної контори не зберігається. Вищезазначена спадкова справа також не зареєстрована в Козелецькій районній державній нотаріальній конторі. І тому видане позивачам Козелецькою районною державною нотаріальною конторою свідоцтво про право на спадщину за законом від 29 грудня 2004 року являється не дійсним, так як не відповідає вимогам закону. Позивачами були повністю виконані всі необхідні для цієї нотаріальної дії умови. І тому порушень закону з сторони позивачів не має. З вини державного нотаріуса Козелецької районної державної нотаріальної контори Гладкого С.М. дане свідоцтво про право на спадщину за законом являється не дійсним, чим порушені права позивачів у справі та їх законні інтереси. Поновити свої порушені законні права позивачі можуть тільки в судовому порядку. Так як державним нотаріусом Гладким С.М. зроблено запис на правовстановлюючому документі на всю квартиру - свідоцтві про право власності на житло з порушенням закону, відповідно до якого не зрозуміло кому належить ? частина квартири та на підставі якого документа, так як відсутній реєстраційний номер. Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ч. 2 ст. 1297 ЦК України, якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім'я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. На підставі наведеного,

Outcome: approved