Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.02.2016р. звернулася до Березанського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності, мотивуючи тим, що 24.10.2014р. рішенням Березанського районного суду Миколаївської області, яке набрало чинності 04.11.2014р., оголошено померлим з дня набрання рішенням законної сили її рідного брата [PERSON], уродженця [INFO], останнім відомим місцем проживання якого є с. Шмідтовка, Березанського району Миколаївської області. Після смерті брата відкрилась спадщина на земельну ділянку загальною площею 9,40 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована у межах Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, кадастровий номер 4820983200:08:000:0204 та 4820983200:05:000:0175. Заповіт на випадок смерті брат не залишив, спадкоємців за законом першої черги після його смерті не має. Спадкоємцями другої черги за законом є вона та її сестра відповідачка [PERSON], яка в установлений законом строк заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] не подала. При зверненні до нотаріуса для прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельні ділянки, які за життя належали її брату. Оскільки отримати дублікат державного акту на землю вона не має можливості, позивачка просить визнати за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 04.11.2014р. на земельні ділянки: - кадастровий номер 4820983200:08:000:0204 площею 1,4500 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Матіясівської сільської Ради Березанського району Миколаївської області, межі якої встановлено державним актом МК №1007, виданого Матіясівською сільською радою 15.01.2002р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109; - кадастровий номер 4820983200:05:000:0175 площею 7,9500 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Матіясівської сільської Ради Березанського району Миколаївської області, межі якої встановлено державним актом МК №1007, виданого Матіясівською сільською радою 15.01.2002р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що її брата [PERSON] було оголошено померлим, оскільки він ще в 2007р. поїхав з м. Миколаєва на заробітки і з того часу пропав. Після його смерті залишилося спадкове майно, на яке її сестра не претендує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 24.10.2014р., [PERSON], 05.02.1956р.н., уродженця [INFO], жителя [INFO] оголошено померлим від дня набрання законної сили рішенням суду (а.с.28-29), відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського РУЮ 18.11.2014р. видано свідоцтво про смерть [PERSON], який помер 04.11.2014 року (а.с.8). В архівних виписках з записів актів про народження [PERSON] та [PERSON] зазначено, що їх батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9,10). З свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 10.12.1983р. [PERSON] в Березанському райвідділі РАЦС Миколаївської області уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11). На підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №1007, виданого 15.01.2002р. Матіясівською сільською радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №109, [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області загальною площею 9,40 га., яка складається з двох окремих земельних ділянок площею 7,95 га та 1,45 га (а.с.13). Згідно витягів з ДЗК власником земельної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Матіясівської сільської ради площею 7,95 га кадастровий номер 4820983200:05000:0175 та земельної ділянки площею 1,45 га кадастровий номер 4820983200:08:000:0204 на підставі державного акту МК 1007 від 15.01.2002р. є [PERSON] (а.с.15-19). 21.04.2015р. позивачка звернулася до приватного нотаріуса Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №21 (а.с.25), у звязку з чим було заведено спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №40187402 від 21.04.2015р. (а.с.14). Довідкою Матіясівської сільської ради Березанського району Миколаївської області підтверджено, що [PERSON] постійно був зареєстрований зареєстрований за адресою: [INFO] з 1988 року по день смерті 04.11.2014 року. За вказаною адресою на день смерті спадкодавця ніхто не був зареєстрований та постійно не проживав (а.с.12). Відповідно до ст.1262 ЦК України позивачка, як рідна сестра спадкодавця, є спадкоємцем другої черги за законом. Оскільки на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ніхто із спадкоємців не проживав, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, відповідно до вимог ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України, звернулась позивачка, вона вважається такою, що прийняла спадщину, до складу якої входять, згідно зі ст.1218 ЦК України усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки у позивачки відсутній оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, виданий на імя спадкодавця, а наявна тільки його копія, і видати дублікат акту неможливо в звязку зі смертю спадкодавця, на підставі п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, згідно якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку приватним нотаріусом позивачці відмовлено, та розяснено її право на звернення для вирішення даного питання до суду (а.с.20). Зважаючи на те, що позивачка, як спадкоємець другої черги за законом, який прийняв в установлений Законом строк спадкове майно, але не може в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу оформити належним чином своє право на спадкову земельну ділянку, вона має право набути право власності на землю на підставі ст.328 ЦК України шляхом захисту свого права відповідно до ст.3 ЦПК України. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved