Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачки про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме , квартирою № 65 в будинку № 63 по вул Шевченко в м.Олександрії Кіровоградської області. Позивачі зазначають, що власником квартири є позивач [PERSON], відповідачка зареєстрована в даній квартирі, але не проживає в ній без поважних причин з 2000 р., тобто понад один рік, а тому втратила право користування житлом. Реєстрація відповідачки в даній квартирі позбавляє їх можливості належним чином розпорядитись своєю власністю, тому вони змушені звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі, належним чином повідомлені про час, місце і дату розгляду справи, не зявилися, натомість подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про дату, час, місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Згідно довідки УДМС України в Кіровоградській області [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] (Вх 21504 від 30.11.2018 р.), /а.с.19/. Згідно відповіді Управління дозвільно-погоджувальних процедур та адміністративних послуг Олександрійської міської ради Кіровоградської області відомості щодо реєстрації [PERSON] в реєстрі територіальної громади відсутні (Вх від 19.10.2018 р. № 19844), /а.с.16/. Судова повістка, про виклик відповідача в судове засідання, яку було направлено на вказану адресу, повернулась з відміткою про невручення . Згідно з ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. 06.12.2018 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик відповідача на 09 год. 00 хв. 11.01.2019 року на розгляд зазначеної цивільної справи. Враховуючи викладене, відповідачка вважається такою, що про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки не повідомила, з заявою до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталася, відзив на позов не подала. За таких обставин, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність сторін, постановивши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог\~ст.280 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Особа має право на захист порушеного права у спосіб визначений законом або договором. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом встановлені ч. 2\~ст. 16 ЦК України. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим 07.12.2000 року приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за номером 8947 (а.с.12) та зареєстровано в БТІ 07.12.2000 р. № 9816/81с217(на звороті а.с.12). Згідно довідок про склад сімї від 27.08.2018 року № 519, та № 234 від 09.10.2018 р. видані КП «Житлогосп» в квартирі [ADDRESS] зареєстровані позивачі [PERSON], [PERSON] та відповідач [PERSON], дружина колишнього власника. Згідно акту розпорядження КП «Житлогосп» № 496 від 27.08.2018 р. , складеного майстром дільниці [PERSON], паспортистом [PERSON], в присутності сусідів [PERSON], [PERSON], затвердженого директором КП «Житлогосп» [PERSON], в квартирі [ADDRESS], [PERSON] не проживає з 2000 року і по теперішній час, на момент перевірки 27.08.2018 р. [PERSON] в квартирі була відсутня , її особистих речей у квартирі немає (а.с.11). Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Реєстрація відповідача в квартирі, яка належить позивачу [PERSON], створює для позивачів перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. В звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню сплачений судовий збір відповідно до ст. 141 ЦПК України . На підставі викладеного,

Outcome: approved