Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом про визнання права власності за ними в порядку спадкування за заповітом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], по 1/6 частині кожному, після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON], яка доводилася [PERSON] бабусею, а [PERSON] - матір'ю. До дня смерті вона постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Спадкодавець залишив на їх користь заповіт на все належне їй майно. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 1993 року 1/3 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 56,5 кв.м., жилою - 36,4 кв.м., яка складається з жилої кімнати 5, площею 10,2 кв.м., жилої кімнати 6, площею 17,1 кв.м., житлової кімнати 7, площею 9,1 кв.м., кухні, площею 7,6 кв.м., коридору, площею 4,9 кв.м., вбиральні, площею 1,0 кв.м., ванної кімнати, площею 2,0 кв.м., вбудованої шафи, площею 0,2 кв.м., 2-х лоджій, площею 2,3 кв.м. та 2,1 кв.м. Вони як спадкоємці за заповітом, подали заяви про прийняття спадщини, інших спадкоємців за заповітом чи осіб, які мають право на обов'язкову частку, немає. По закінченню 6-місячного строку з дня відкриття спадщини вони звернулися до Четвертої Державної нотаріальної контори з проханням видати їм свідоцтво про право на спадщину на частку квартири. Однак нотаріусом було відмовлено на тій підставі, що ними не додано правовстановлюючий документ на об'єкт спадкування, а саме: свідоцтво про право власності від 27 грудня 1993 року не зареєстровано в Реєстрі прав власності на ім'я спадкодавця. На підставі викладеного просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за заповітом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], по 1/6 частині кожному, після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO]. В ході розгляду справи позивачами було надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій вони просили ще визначити, що частка померлої [PERSON] в об'єкті сумісної власності, а саме в квартирі [ADDRESS] складала 1/3 частину від цілого; частка [PERSON] та [PERSON] - відповідно складає 1/3 частина від цілого у тому же об'єкті. У судове засідання позивач, який діє в своїх інтересах та в інтересах позивачки [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності, та його представник адвокат [PERSON], діюча на підставі угоди про надання правової допомоги, не з'явилися, надали заяви з проханням розглядати справу в їх відсутності. Будучі раніше присутніми у судовому засіданні, позовні вимоги підтримали та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просили позовні вимоги задовольнити та визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], по 1/6 частині кожному, після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO], та визначити, що частка померлої [PERSON] в об'єкті сумісної власності, а саме в квартирі [ADDRESS] складала 1/3 частину від цілого; частка [PERSON] та [PERSON] - відповідно складає 1/3 частина від цілого у тому же об'єкті. Представник відповідача Маріупольської міської ради Іванченко Н.О., діюча на підставі довіреності, у судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, заперечувала проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень пояснила, що спадкодавець належним чином не зареєстрував своє право власності 1/3 частину квартири [ADDRESS] у встановленому законом порядку. Оскільки спадкодавець за життя не набув право власності на квартиру, то спадкоємці також не набувають право власності в порядку спадкування, до спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Вважає, що оскільки в порядку та у спосіб, які визначені законами України право власності на 1/3 частину квартиру [ADDRESS] зареєстровано не було, підстав для задоволення позову немає. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Маріуполя Донецькій області [INFO] видано свідоцтво про смерть [NUMBER], актовий запис № 1614 (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS]. 27 грудня 1993 року державним підприємством «Житловик» було видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого квартира [ADDRESS] належить на праві сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Як вбачається із заповіту, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Постновою О.М. 14 червня 2005 року, [PERSON] заповіла усе належне їй на час смерті майно [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному (а.с. 10). У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як вбачається зі спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] № 288/2014, із заявами про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], звернулися [PERSON] та [PERSON] (а.с. 36, 37). Судом встановлено, що спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, після смерті [PERSON], відсутні. Таким чином, єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON] є позивачі по справі - [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про право власності, видане 27 грудня 1993 року державним підприємством «Житловик» на квартиру [ADDRESS], на ньому відсутні дані про реєстрацію в БТІ міста Маріуполя. Крім того, як вбачається з повідомлення МКП «Маріупольське БТІ» від 23 вересня 2014 року, 3-кімнатна квратира [ADDRESS], належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло № 13975 від 27 грудня 1993 року, яке не зареєстроване у МКП «Маріупольське БТІ» (а.с. 9, 48). Отже, померлою [PERSON] не було зареєстроване в БТІ міста Маріуполя свідоцтво про право власності, видане 27 грудня 1993 року державним підприємством «Житловик» на квартиру [ADDRESS], згідно якому їй належить 1/3 частка зазначеної квартири. Як вбачається із постанов державного нотаріуса Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області Г.В. Одерій про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 жовтня 2014 року, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] на частину квартири [ADDRESS], неможливо, у зв'язку з тим, що відсутня державна реєстрація права власності правовстановлюючого документу (а.с. 49, 50). У теперішній час зареєструвати право власності [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], у встановленому законом порядку не можливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Отже, позивачі є єдиними спадкоємцями за заповітом після смерті [PERSON], які звернулися у встановлений законом шестимісячний строк до державного нотаріуса Четвертої Маріупольської державної нотаріальної контори Донецької області Г.В. Одерій із заявами про прийняття спадщини, але отримати свідоцтва про право на спадщину на 1/6 частину спірної квартири кожний не можуть, оскільки свідоцтво про право власності, видане 27 грудня 1993 року державним підприємством «Житловик» на квартиру [ADDRESS], не зареєстровано в БТІ міста Маріуполя. Пунктом 23 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування » роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Проаналізувавши наведені норми діючого законодавства, враховуючи конкретні обставини даної справи, суд вважає, що право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування у позивачів виникло правомірно, з дотриманням вимог цивільного законодавства України, вони, як спадкоємці, у встановлений законом строк звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що померла при житті не зареєструвала в БТІ міста Маріуполя свідоцтво про право власності, видане 27 грудня 1993 року державним підприємством «Житловик» на спірну квартиру. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на 1/3 частину квартири [ADDRESS], підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки у судовому засіданні не встановлено обставин, за яких між співвласниками була чи є домовленість про відходження від рівності часток у праві спільної сумісної власності, суд вважає, що необхідно визначити за позивачами право власності в порядку спадкування за заповітом на частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], по 1/6 частині кожному, після смерті спадкодавця [PERSON], померлої [INFO], якій належала 1/3 частка зазначеної квартири. На підставі даної правової норми підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] щодо визначення їх часток в квартирі [ADDRESS] по 1/3 частки кожному.

Outcome: approved