Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

Позивачка 26.10.2018 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка з 01.09.2018 року є студентом першого курсу факультету іноземної філології та соціальних комунікацій денного відділення Сумського державного університету, де навчається на умовах повної оплати вартості навчання. Термін її навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року. [PERSON] потребує матеріальної допомоги. Тому позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 26.10.2018 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23-х років. В судове засідання позивачка не з'явилася, її представник підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, звернула увагу суду на те, що відповідач є повнолітньою, працездатною особою, має домашнє господарство і можливість заробляти на своє проживання та утримання дочки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги спочатку визнав частково, пояснив, що має можливість надавати допомогу в розмірі 500 грн. щомісячно, а в подальшому просив відмовити в задоволенні позову, оскільки не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання, так як має доходи невеликого розміру. З ним проживають його батьки, за якими він здійснює догляд. Батько - [PERSON], хворий на рак горла. Мати - [PERSON] має ряд інших захворювань, серед яких хвороби серця. В жовтні перенесла складну операцію після якої вона до цих пір проходить відновлення. Вся пенсія, яку отримують батьки йде на придбання ліків. Крім того пояснив, що всі вільні кошти направляє на виплату заборгованості по сплаті аліментів, нарахованих до повноліття дочки. Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 17.06.2005 року. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.6) сторони мають спільну дочку - [PERSON], [INFO]. Постановою Лебединського районного суду від 03.09.2001 року (а.с.11) з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Щодо їх виплати існує заборгованість (а.с. 55-56). [PERSON] навчається в Сумському державному університеті на умовах повної оплати вартості навчання з терміном навчання з 01.09.2018 року до 30.06.2022 року включно ( а.с.12). Вартість навчання складає 93 000 грн, у чому числі: за 2018-2019 навчальний рік - 19 200 грн., 2019/2020 навчальний рік - 21 800 грн., 2020/2021 - навчальний рік - 25 000 грн., 2021/2022 навчальний рік 27 000 грн. (а.с.13). За 2018-2019 навчальний рік сплачено 4 800 грн. (а.с.16-18) [PERSON] проживає у гуртожитку Сумського державного університету, оплата 6 240 грн. за один навчальний рік (а.с.15). [PERSON] з 31.07.2017 року по 31.08.2018 року зареєстрований як безробітний в Лебединській міськрайонній філії Сумського обласного центру зайнятості. Дохід за вказаний період становить 6 440 грн. 27 коп. (а.с. 34), з якого було утримано аліменти в розмірі 2 913 грн. 936 коп. Його батьки - [PERSON] та [PERSON] потребують лікування (а.с. 31-32, 35-42). Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно з ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчатися і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно зі ст. 199 СК України, відповідно до якої обов'язок батьків утримувати повнолітню дитину настає за умов: 1) продовження навчання; 2) у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги; 3) вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язків батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3)потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд бере до уваги, що згідно вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та приймає до уваги матеріальне становище сторін, що [PERSON] хоч і є повнолітньою особою, проте продовжує отримувати освіту за стаціонарною формою навчання і відповідно не має можливості працювати та самостійно заробляти кошти, достатні для її проживання, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги, а відповідач є повнолітньою, працездатною особою, має можливість заробляти кошти на утримання своєї сім»ї і може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці. Разом з тим, суд не може взяти до уваги доводи в тій частині, що він є неплатоспроможною особою, повинен утримувати житловий будинок з надвірними спорудами, щомісячно сплачувати комунальні платежі, так як в судове засідання не було надано доказів того, що його домогосподарство по вул. Чкалова - 30 в м. Лебедині потребує комунальних витрат, проте не приносить доходу, а він не має можливості працювати і заробляти кошти на своє проживання і утримання дочки. Тому, суд враховує, що відповідач має батьків, які потребують лікування та інші обставини, які мають істотне значення для вирішення справи і вважає необхідним позовні вимоги задовільнити частково та стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1 000 грн. щомісяця. Також суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд вважає необхідним відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір.

Outcome: partial