Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи ,що власником квартири за адресою [ADDRESS] є її мати [PERSON]. В квартирі зареєстровані [PERSON],[PERSON], [PERSON] [INFO] та відповідач по справі [PERSON]. Відповідач з липня 2011 року не проживає в даній квартирі,не сплачує комунальні платежі,не отримує кореспонденцію за даною адресою,особистих речей його в квартирі не має та взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод к користуванні жилим приміщенням ніхто не чинив. Відповідач добровільно виїхав з квартири і не користується житлом без поважних причин. Зазначені обставини підтверджуються актом про не проживання від 26 лютого 2014 року. Так як відповідач за місцем реєстрації не проживає ,жодних дій ,які б вказували на його зацікавленість у користуванні цим житлом не вчиняє ,тому просить суд визнати [PERSON] [INFO] таким , що втратив право на користування житловим приміщенням,а саме квартирою [ADDRESS] . В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася надала суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутність та зазначила що уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позивачі [PERSON],[PERSON],[PERSON] в інтересах [PERSON] [INFO] уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Крім того позивачка [PERSON] зазначила що їй дзвонила співмешканка відповідача та їй пояснила щоб вона зверталася до суду і подавала на розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,оскільки вони з відповідачем давно проживають. Свідок [PERSON] суду пояснила що вона рідна сестра позивачки [PERSON],три роки назад відповідач поїхав до Російської Федерації м.Анадир на заробітки,батько та сестра у відповідача померли на похорони не приїздив,речей в квартирі його не має, не спілкується з позивачами. Свідок [PERSON] суду пояснила що вона сусідка з сусіднього під»їзду,знала добре відповідача,більше 2 років не проживає,речей його особистих не квартирі має ,відомо їй що відповідач поїхав на заробітки до Російської Федерації. Відповідач в судове засідання не з»явився ,хоч і був належним чином повідомлений про час ,місце ,дату слухання справи,причину неявки не повідомив. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши [PERSON],[PERSON],[PERSON] в інтересах [PERSON] [INFO] ,пояснення свідків [PERSON],[PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав В судовому засіданні встановлено , позивачам [PERSON] ,[PERSON],[PERSON],[PERSON] [INFO] квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності. В даному будинку відповідно до довідки про склад сім»ї зареєстровані позивачі та відповідач [PERSON]. Особовий рахунок [NUMBER] відкритий на [PERSON]. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України , ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї (ст.ст. 317, 319, 383 ЦК України). Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку),квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла. Згідно ч. 2 ст. 167 ЖК України, у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Судом встановлено ,що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 2011 року,місце фактичного проживання відповідача не відоме в Російській Федерації ,на телефонні дзвінки не відповідає. Позивачі сплачують комунальні послуги за зареєстрованого у будинку відповідача ,ніяких коштів на утримання будинку чи оплату комунальних послуг відповідач не надає. За даною адресою,особистих речей його в квартирі не має та взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням ніхто не чинив. Відповідач добровільно виїхав з квартири і не користується житлом без поважних причин Також факт не проживання відповідача за місцем своєї реєстрації, а саме квартирою [ADDRESS] , підтверджується актом опитування сусідів ,затвердженого КП»Придніпровська служба утримання будинків»,(арк.спр.4 ) та поясненнями свідків [PERSON],та [PERSON],які підтвердили ,що відповідач не проживає в квартирі більше двох років. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів. Даних про заінтересованість свідків в результаті розгляду справи відсутні, і не суперечать інших зібраним у справі доказам. Таким чином суд вважає, що [PERSON] не проживає в квартирі [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому позовні вимоги позивачів підлягають до задоволення. На підставі ст. ст.ст.150 ,167 Житлового кодексу України, 317,319,321 ,405 ЦК України , ч.4ст.41 Конституції України,

Outcome: approved