Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 07.02.2020 звернулася до суду з позовом до Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області про визнання за нею права власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом, після смерті бабусі [PERSON] . Вимоги мотивувала тим, що її бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 729713 від 17.03.2006 належала земельна ділянка площею 2,3346 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області. Вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка звернувшись до приватного нотаріуса отримала відмову в оформленні своїх спадкових прав у зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини. Ухвалою судді від 11.02.2020 провадження у справі відкрито. Позивачка в підготовче засідання не з`явилася, 13.04.2020 подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з оголошеним карантином у Львівській області, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі з підстав наведених у ньому (а.с.31). Представник відповідача - Великолюбінської селищної ради до суду не з`явився, подавши письмову заяву від 14.04.2020 (а.с.32-33), в якій позовні вимоги [PERSON] визнав, просив про розгляд справи за відсутності представника селищної ради. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наслідками визнання позову відповідачем, суд ухвалив розглянути справу у підготовчому засіданні з ухваленням рішення відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України і ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вимогами ст.373 ЦК України, ст.81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть [NUMBER] від 10.12.2010 (а.с.10) [PERSON] померла [INFO] . Позивачка [PERSON] являється онукою померлої [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження від 07.12.1974, копією паспорта позивачки та копією свідоцтва про укладення шлюбу, за яким вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » серія [NUMBER] від 03.09.1994 (а.с.14-17). Спадкодавцю [PERSON] на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №855 від 28.11.2005, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди за № 0106.450.00331, належала земельна ділянка площею 2,3346 га в межах згідно з планом, яка складається з двох окремих земельних ділянок відповідно площами 2,1399 га, кадастровий номер 4620984500:02:000:0023 та 0,1947 га, кадастровий номер 4620984500:01:000:0030, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Коропузької сільської ради Городоцького району Львівської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 729713 від 17.03.2006 (а.с.5) На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, в якому вона розпорядилася своїм майном, зокрема заповіла все своє майно, в т.ч. земельну ділянку онуці [PERSON] , що посвідчений 11 грудня 1997 року секретарем виконкому Коропузької сільської ради Процах В.С. Зареєстровано в реєстрі за № 68. Даний заповіт не змінювався і не скасовувався, що також підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №58773161 від 17.12.2019 (а.с.7-8, 12) Із листа приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Мухи М.Т. від 29.11.2018 №410/01-16 (а.с.11) видно, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі у зв`язку з тим, що вона пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що спадкової справи після смерті [PERSON] державним нотаріусом Городоцької державної нотаріальної контори Шараварою В.В. не заводились, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 21.02.2020 (а.с.29-30) Згідно копії рішення Городоцького районного суду Львівської області від 27.12.2019 (а.с.13) видно, що позивачка зверталася з позовом до суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , однак їй було в цьому відмовлено. Враховуючи те, що [PERSON] являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна своєї бабусі, але через відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, позивачка позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про необхідність визнання за нею права власності в порядку спадкування. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вирішуючи питання судового збору залишає такий за позивачкою.

Outcome: approved