Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивачі звернулися із позовом до відповідачів про встановлення порядку користування житловими будинками в домогосподарстві по вул.Богуна, 28 в с.Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, їх вселення туди, усунення перешкод в користуванні, посилаючись на те, що вони є власниками вказаного домогосподарства, але фактично ним не користуються. В судовому засіданні позивачі та їхній представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю та дали покази, що вони є рідними батьками відповідача [PERSON], та останній вигнав їх з будинку та поставив замки на двері. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив в задоволенні вимог в частині усунення перешкод в користуванні житлом відмовити за недоведеністю, а в частині вимог щодо порядку користування запропонував свій варіант, згідно якого просив йому виділити в користування дві житлові кімнати №1-4,1-5 в будинку літ.А. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду дали покази, що їм відомо про те, що позивачі хотіли вселитися в житловий будинок по вул.Богуна,28 в с.Рідківці, але відповідач [PERSON] не дозволив та виганяв їх із дому. Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивачам та відповідачам згідно рішення Новоселицького районного суду від 22.03.2016 року на праві спільної сумісної власності належить по одній шостій частині домогосподарства по вул.Богуна, 28 в с.Рідківці Новоселицького району Чернівецької області, та на одну шосту частину вказаного домоволодіння [PERSON] на підставі рішення Новоселицького районного суду від 10.06.2015 року. Відповідно до ст.358 ЦК України кожний із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Загальна житлова площа вказаного домогосподарства становить 86,20 метрів квадратних та складається із кімнат двох житлових будинків, що засвідчено технічним паспортом. Позовні вимоги про надання позивачу [PERSON] у користування житлової кімнати 1-4 площею 10,10 кв.м. та [PERSON] - 1-2 площею 19,2 кв.м. підлягають задоволенню, оскільки виходячи із їх 1/6 частки, що становить 14,36 кв.м житлової площі, їх сума є наближеною до ідеальних часток. Крім того, підлягають задоволенню вимоги позивачів про виділення відповідачам [PERSON] та [PERSON] в спільне користування житлову кімнату 1-5 площею 8,6 кв.м. в житловому будинку літ.А, житлові кімнати 2-2 площею 19,4 кв.м. та 2-3 площею 12,8 кв.м. в житловому будинку літ.Б у звязку із визнанням позову, яке не суперечить закону, оскільки сума площ цих кімнат 40,8 кв.м. є трохи меншою від належної їм ідеальної частки, що становить 43,10 кв.м. Оскільки вірним способом захисту цивільних прав позивачів є саме визначення порядку користування житлом, то вимога про усунення перешкод в користуванні шляхом вселення не відповідає вимогам закону, оскільки не стосується захисту прав співвласника, а тому задоволенню не підлягає через безпідставність. Заперечення відповідача [PERSON] про виділення йому у користуванні двох кімнат площею 10,10 кв.м. та 8,60 кв.м. задоволенню не підлягає, оскільки вказана площа двох кімнат буде більшою від ідеальної площі. Крім того, той факт, що він проживає разом із своєю дружиною та дитиною в даному житловому будинку жодним чином не впливає на порядок розподілу часток для користування співвласниками, оскільки не передбачено законом. У звязку із цим суд, вважає, що даному випадку відповідачу слід виділити житлову кімнату 1-6 площею 16,10 кв.м. в житловому будинку літ.А. На підставі ст.ст.358, 370 Цивільного кодексу України, ст.150 ЖК України,

Outcome: partial