Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання права на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на земельну ділянку у порядку спадкування. Заявлений позов обґрунтовували тим, що 31 грудня 2014 року помер їх чоловік та батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема земельну ділянку площею 0,1004 га, яка розташована на території с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області в урочищі «Загамарня». Спадкоємцями першої черги на спадкове майно являються вони позивачі: дружина [PERSON], дочки [PERSON] і [PERSON] В установлений термін вони звернулися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку їм було відмовлено, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу- державного акту на право приватної власності на землю. Покійний [PERSON] до дня смерті розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,1004 га для ведення особистого селянського господарства, на підставі рішення Загвіздянської сільської ради від 06.08.2014 р., згідно якого [PERSON] передано у власність вказану земельну ділянку. Даним рішенням затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, складено кадастровий план з присвоєнням кадастрового номеру спірній земельній ділянці- 2625881101:04:001:0225. На замовлення покійного ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було складено технічний звіт по землеустрою з інвентаризації земельної ділянки та підготовлені матеріали до видачі державного акта на право власності на земельну ділянку. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатись до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання свідоцтва (державного акту) про право власності на земельну ділянку на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Просили визнати за ними право на завершення приватизації та отримання свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] в рівних долях. Позивачі у судове засідання не з»явилися, у поданих суду заявах позов підтримали, просили його задовольнити. Представник відповідача- Загвіздянської сільської ради у судове засідання не зявився, у поданому суду клопотанні позов визнав, просив справу розглянути в його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Встановлено, що рішенням Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 06.08.2014 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки», чоловікові та батькові позивачів [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,1004 га, кадастровий номер земельної ділянки 2625881101:04:001:0225, для ведення ОСГ в с. Загвіздя Тисменицького району в урочищі «Загамарня», також затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.(а.с.7). На замовлення [PERSON] ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було складено технічний звіт по землеустрою з інвентаризації земельної ділянки та підготовлені матеріали до видачі державного акта на право власності на земельну ділянку, зокрема було оформлено та отримано відповідні погодження по кадастровому плану земельної ділянки, складено акт встановлених та узгоджених меж земельної ділянки. Дане підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровим планом земельної ділянки.(а.с.14-15). [PERSON] за життя розпочав процедуру приватизації вказаної земельної ділянки, однак, не виготовив державний акт на право власності на земельну ділянку та не здійснив державну реєстрацію свого права власності на земельну ділянку. Після смерті 31 грудня 2014 року [PERSON] відкрилась спадщина на все належне йому майно. Спадкоємцями першої черги за законом являються позивачі- Чекіс І.Б. як дружина покійного, [PERSON], [PERSON] як діти покійного. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв»язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (в редакції ЗУ від 02.06.2015 р.) рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 р. «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право на звернення до суду з позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання свідоцтва про право власності на земельну ділянку на імя спадкоємця. З огляду на викладене суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, абз.2 п.1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України (в редакції ЗУ від 02.06.2015 р.),

Outcome: approved