Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача про визнання за ними право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно у вигляді житлового будинку [ADDRESS], що складається з коридору, двох житлових кімнат, кухні, кладової, навісу, двох веранд та підвалу, а також надвірних споруд у вигляді сараю, убиральні, огорожі, воріт, колодязю та мощення, розташованих по [ADDRESS], що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], посилаючись на те, що за життя померла [PERSON] фактично прийняла спадщину у вигляді вищезазначеного майна шляхом вступу в управління та володіння майном після смерті [PERSON], який у свою чергу фактично прийняв спадщину у вигляді вищезазначеного майна шляхом вступу в управління та володіння майном після смерті [PERSON] Після смерті спадкодавці позивачі вчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але у видачі відповідного свідоцтва на зазначене майно позивачам було відмовленоу зв'язку з чим позивачі змушені звернутися до суду з зазначеною позовною заявою. При розгляді цивільної справи, суд керується нормами Цивільно-процесуального кодексу України в новій редакції від 15.12.2017р., відповідно до Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017р. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явилися, але представник позивачів надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, справу просив розглянути у його відсутність та у відсутність позивачів. Представник відповідача в судове засідання не з'явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивачів визнала в повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, справу просила розглянути в її відсутність. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності. вважає, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання представником відповідача позову, і вважає, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають з питань, пов'язаних з правом особи на спадкування, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися положеннями ЦК України. Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] помер [INFO], [PERSON] помер [INFO], суд вважає за необхідне при ухваленні даного рішення керуватися положеннями відповідно ЦК УРСР в редакції 1922 року та ЦК УРСР в редакції 1963 року. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинок [ADDRESS], що підтверджується справою по технічній інвентаризації, яка заведена у 1958 році, довідкою, виданою виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області № 1644 від 19.05.2017р. (а.с. 26, 40-60). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08 серпня 1949 року, виданого бюро ЗАГС Арцизького району Ізмаїльської області, померлий [PERSON] доводився батьком [PERSON], який помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6, 8). З довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області № 1642 від 19.05.2017р., вбачається, що померлий [PERSON] проживав в зазначеному вище будинку до дня смерті, яка настала [INFO], разом з [PERSON], який доводився йому сином (а.с. 27). Крім того, цей факт підтверджується копією домової книги, в якій має місце запис про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] в зазначеному житловому будинку (а.с. 32-39). Відповідно до інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49707112 та № 49707042 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 02.11.2017р., виданих Одеським державним нотаріальним архівом, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 111, 112, 113). За вимогами ст. 416 ЦК УРСР в редакції 1922 року допускається спадкоємство за законом і за заповітом згідно з нижченаведеними статтями. Згідно із ч. 1 ст. 429 ЦК УРСР в редакції 1922 року, чинного на момент смерті [PERSON], якщо спадкоємець, присутній в місці відкриття спадщини, на протязі трьох місяців з дня її відкриття не заявить належному нотаріальному округу про відмовлення від спадщини, він вважається таким, що прийняв її. Відповідно до ч. 1 ст. 418 ЦК УРСР в редакції 1922 року спадкоємцями за законом є діти (в тому числі усиновлені), дружина та непрацездатні батьки померлого, а також інші непрацездатні, які перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. Згідно з ст. 435 ЦК УРСР в редакції 1922 року особи, покликані до спадкоємства, можуть просити у нотаріального органу, за місцем відкриття спадщини, видати їм свідоцтво, що підтверджує їх права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], фактично прийняв спадщину у вигляді вищезазначеного житлового будинку, оскільки постійно проживав в зазначеному будинку зі спадкодавцем [PERSON] до його смерті, а також на протязі трьох місяців з дня відкриття спадщини не заявив належному нотаріальному округу про відмову від спадщини. Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 23 січня 1952 року, виданого бюро ЗАГС Арцизького району Ізмаїльської області між померлим [PERSON] та [PERSON], яка внаслідок реєстрації шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]», 14 січня 1952 року зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний запис за № 3 (а.с. 7 зворот). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8). З довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області № 1646 від 19.05.2017р., вбачається, що померлий [PERSON] проживав в зазначеному вище будинку до дня смерті, яка настала [INFO], разом з дружиною [PERSON] (а.с. 28) та цей факт підтверджується копією домової книги, в якій має місце запис про реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON] в зазначеному житловому будинку (а.с. 32-39). Згідно спадкової справи № 183/81 Арцизької державної нотаріальної контори Одеської області щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON], за заявою [PERSON] заведена спадкова справа та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. Свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначений житловий будинок не видано (а.с. 126-133). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). Судом встановлено, що [PERSON] за життя фактично прийняла спадщину у вигляді будинку [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого [INFO], але не оформила право власності на зазначене майно у зв'язку зі смертю. Згідно свідоцтв про народження позивачів: [PERSON], [INFO] (а.с. 11-13), [PERSON], [INFO] (а.с. 16-18), [PERSON], [INFO], яка внаслідок реєстрації шлюбу змінила прізвище «[PERSON]» на наявне «[PERSON]» та за якою після припинення шлюбу залишено прізвище «[PERSON]» (а.с. 21-23, 24, 25), в свідоцтвах про їх народження матір'ю зазначена [PERSON], яка померла [INFO], та батьком зазначений [PERSON], який помер [INFO] (а.с. 10, 15, 20). Відповідно до довідок, виданих виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області № 2409, № 2410, № 2411 від 24.07.2017р., [PERSON], [PERSON], [PERSON], які є позивачами по справі, на день смерті [PERSON] були зареєстровані та в даний час проживають у будинку [ADDRESS] (а.с. 29, 30, 31) та факт реєстрації позивачів у зазначеному будинку також підтверджується копією домової книги (а.с. 32-39). Постановою державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1402/01-16 від 03.10.2016р., № 1403/01-16 від 03.10.2016р., № 1404/01-16 від 03.10.2016р. позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті[PERSON] (а.с. 84, 85, 86). Згідно Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 49512990 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 49512995 (заповіти/спадкові договори), листа № 1885/01-16 від 18.10.2017р., виданих державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області, щодо майна, яке залишилося після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 105, 106, 107). Відповідно до роз'яснень, що викладені у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строки на її прийняття не закінчилися до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Згідно з ч. 2 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що позивачі постійно проживали зі спадкодавцем до її смерті, а також фактично вступили в управління і володіння спадковим майном, тим самим, своїми діями фактично прийняли спадщину, тобто в судовому засіданні було встановлено та знайшов своє підтвердження факт прийняття спадщини позивачами. Разом з тим, суд зазначає, що згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 468, виданої ЖЕД-4 Комунального підприємства міського управління житлово-комунального господарства Іллічівської міської ради 08.02.2016р., [PERSON] зареєстрований і проживає у кв. [ADDRESS] (а.с. 61). Як вбачається з заяви серії НАТ № 650125, посвідченої приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Нерук О.М. 12.02.2016р., [PERSON], [INFO], не заперечує проти оформлення права власності на будинок [ADDRESS] на його сестер [PERSON] та [PERSON], а також на брата [PERSON] в рівних частинах; на свою частину будинку не претендує (а.с. 62). Отже, судом встановлено, що [PERSON] не проживав разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини та не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, тому вважається таким, що не прийняв спадщину. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] у зв'язку з чим суд вважає за необхідне визнати за позивачами право власності на спадщину у вигляді зазначеного будинку в рівних частинах після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачами в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі ст. ст. 416, 418, 429, 435 ЦК УРСР в редакції 1922 року, ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року,

Outcome: approved