Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом, який в ході розгляду справи уточнили, посилаючись на те, що 11.07.2012 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було укладено договір про надання послуг весільної фотозйомки, згідно з яким відповідач повинен був здійснити фотозйомку весілля [PERSON] за 2 000 гривень. Пакет послуг фотографа включав в себе попередні зустрічі та консультації (при необхідності), фотозйомку весілля [PERSON] з 08 години 30 хвилин до 17 години 31.08.2012 року, обробку відзнятого матеріалу (яскравість, контрастність, корекція кольору, ретуш, підготовка до друку), запис обробленого матеріалу в електронному вигляді на DVD диску. Фотограф також зобов'язувався підготувати слайд-шоу та роздрукувати десять фотографій форматом А4. Всі ці послуги відповідач мав надати протягом 1,5-2 місяців з моменту закінчення весілля позивача. Під час підписання договору позивачі досягнули з фотографом таких домовленостей: фотограф мав фіксувати найбільш цікаві події весільної урочистості, фотографувати усіх гостей, а не лише винуватців торжества, виготовлювати репортажні, художні і постановочні фотографії, обробити фотографії, підготувати слайд-шоу, виконати запис фотографій на DVD диск, який повинен мати обкладинку, виготовлену із фотографії весілля, та мав бути вкладений у коробочку із обкладинкою, виготовленою також із фотографії весілля. Позивачі звертали увагу фотографа, що урочиста церемонія укладання шлюбу буде проходити у с. Ковалівка, і репортажні та постановочні фотографії потрібно виготовити так, щоб зафіксувати неймовірну та вражаючу красу цього місця. Відповідач з умовами погодився. Позивачі повністю оплатили обумовлену вартість послуги у розмірі 2 000 гривень. 14.11.2012 року позивачка [PERSON] отримала 342 весільні фотографії на диску DVD, слайд-шоу та десять друкованих фотографій. Позивачі вважають, що надані відповідачем послуги мають значні недоліки. Так, фотограф не фіксував подій весільної урочистості та не виконував репортажних, художніх і постановочних фотографій, не здійснював жодних дій щодо художньої розстановки гостей, постійно десь був відсутній, не фотографував гостей, передав диск з фотографіями без обкладинки у білому конверті без коробочки. Переглянувши фото, позивачі виявили такі недоліки, як відсутність композиції, фотографії не схожі на репортажні, на деяких фото незрозуміло кого знімають, не видно облич наречених або вони прикриті іншими персонажами чи об'єктами, на деяких фото пропорції тіла учасників фотографій видовжено або розширено з якимось овальним ефектом. Позивачі зазначають, що можливість зафіксувати зародження їхньої сім'ї втрачена, оскільки фотографії весілля неякісні, вважають, що лише три фотографії мають допустиму якість. Також позивачам завдана моральна шкода, яку вони оцінюють у 3 000 гривень, оскільки вони зазнали душевних страждань, позбавлені можливості освіжати свою пам'ять баченням подій весілля і показувати їх у майбутньому своїм дітям і онукам. Позивачка [PERSON] після отримання фотографій постійно плакала, нервувала, хвилювалася, не могла спілкуватися з друзями, погіршилися відносини на роботі. Позивачі просять стягнути на свою користь з відповідача 1 818 гривень 19 копійок за неналежно виконані роботи з весільної фотозйомки, а також по 1500 гривень моральної шкоди кожному. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримав, просив позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву, в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, та просила розглядати справу за її відсутності. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, основним видом економічної діяльності якого є діяльність у сфері фотографії, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за №17473042 від 30.10.2013 року (а.с.9). 11.07.2012 року між [PERSON] та фотографом [PERSON] було укладено договір надання послуг весільної фотозйомки, згідно з яким фотограф здійснює фотозйомку весільного торжества клієнта на умовах і відповідно до цього договору, відповідно до обраних клієнтом послуг і цінами, вказаними в даному договорі (а.с.6-8). Пункт 4.1. передбачає, що вартість послуг за договором складає 2 000 гривень. Відповідно до п. 4.2 договору пакет послуг включає в себе: попередні зустрічі та консультації (при необхідності); фотозйомку весілля клієнта з 08 години 30 хвилин по 17 годину 31.08.2012 року; обробку відзнятого матеріалу (яскравість, контрастність, корекція кольору, ретуш, підготовка до друку); запис обробленого матеріалу в електронному вигляді на DVD- диск. Протягом 1,5-2 календарних місяців з моменту закінчення весілля клієнта фотограф зобов'язується надати клієнту зазначений пакет послуг (п.4.3 договору). Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що в день підписання даного договору, клієнт зобов'язаний внести аванс в розмірі 20% від ціни придбаного пакета послуг, вказаного у п. 4 цього договору та до кінця дня проведення весілля клієнт зобов'язаний сплатити 80% від вартості пакета. Пунктом 2.2 договору передбачено, що клієнт, в міру своїх можливостей, повинен забезпечити фотографу відповідний доступ і можливість виконання своїх обов'язків та виконання завдання, без втручання з боку гостей, присутніх на весіллі, а так само без будь-яких перешкод з боку будь-яких осіб, так чи інакше задіяних в обслуговуванні весілля клієнта. В судовому засіданні позивач пояснив, що відповідачу була сплачена повна вартість послуг в розмірі 2 000 гривень, проти чого фактично не заперечував представник відповідача. З договором відповідачем було передано позивачам весільні фотографії на диску DVD, слайд-шоу та десять друкованих фотографій. Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 865 ЦК України). Згідно зі ст. 1209 ЦК України продавець, виготовлювач товару, виконавець робіт (послуг) зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану фізичній особі внаслідок конструктивних, технологічних, рецептурних та інших недоліків товарів, робіт (послуг), а також недостовірної або недостатньої інформації про них. Відшкодування шкоди не залежить від їхньої вини, а також від того, чи перебував потерпілий з ними у договірних відносинах. Відповідно до ч. 2 ст. 1210 ЦК України шкода, завдана внаслідок недоліків робіт (послуг), підлягає відшкодуванню їх виконавцем. Згідно з п. 3 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачі посилаються на те, що фотографії, які були надані відповідачем мають ряд недоліків та не відповідають тим домовленостям, що були досягнуті між ними. Зокрема, позивачі зазначають, що диск був переданий у білому конверті без обкладинки і без коробочки, фотографії є неякісними, відсутні композиції, фотографії не схожі на репортажні, на деяких фото не видно облич наречених або вони прикриті іншими персонажами чи об'єктами, а також пропорції тіла учасників фотографій видовжено або розширено, немає репортажних, художніх і постановочних фотографій. Представник відповідача, заперечуючи проти таких тверджень позивача, зазначив, що позивачі не забезпечили відповідний доступ і можливість виконати йому свої обов'язки, оскільки приділили мінімальну кількість часу для фотозйомки, а також позивач не виконав свій обов'язок за договором, передбачений пунктом 2.2, а тому на деяких фотографіях були присутні інші персонажі, й взагалі фотографії відображають об'єктивну дійсність того, що відбувалось на весіллі. Представник відповідача стверджує, що фотографії є якісними, послуги відповідачем надані якісні і в повному обсязі. На підтвердження доводів про те, що фотографії, зроблені відповідачем, - неналежної якості, позивачі не надали суду жодних доказів. Щодо виконання відповідачем умов договору про надання диску з обкладинкою і коробочкою, а також обов'язку фотографа виготовляти репортажні, художні і постановочні фотографії, то такі умови в договорі не прописані, а представник відповідача фактично це заперечує. Крім того, з наданих позивачами фотографій вбачається, що деякі з них є постановочними, тобто запланованими для зйомки (а.с.13-16). Отже, позовні вимоги про стягнення коштів в розмірі 1 818 гривень 19 копійок за неналежно виконані роботи з весільної фотозйомки задоволенню не підлягають. З огляду на це, а також оскільки ані ЦК України, ані Законом України «Про захист прав споживачів», ані договором між сторонами не передбачено стягнення моральної шкоди в даному випадку, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також не можуть бути задоволені. Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні позовні вимоги не доведені, а тому в позові слід відмовити. На підставі наведеного, ст.ст. 837, 865, 1209, 1210 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed