Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулась в суд з позовною заявою, якою просить суд ухвалити рішення, яким\~визначити їй додатковий строк для подання заяви нотаріусу щодо прийняття спадщини за законом після смерті бабці, [PERSON], яка померла 25 листопада 2006 року. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 25 листопада 2006 року померла її бабця [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 3 в с. Старе Село Жидачівського району Львівської області, який рахувався за колгоспним двором, головою та останнім членом якого була померла бабця. Ще за життя остання розпорядилась своїми правами на випадок смерті, а саме склала заповіт від 10 лютого 1999 року, згідно якого все належне майно заповіла їй. Звернувшись з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабці отримала відмову у видачі такого, у звязку з тим, що вона пропустила піврічний строк для прийняття спадщини. Вказана відмова позбавляє її можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, а тому змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] подала заяву, в якій просить розглянути дану справі за її відсутності. Позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно з ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.4 ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та підтверджується долученою копією свідоцтва про смерть, що 25 листопада 2006 року, у віці 88 років, в с. Старе Село Жидачівського району Львівської області, померла [PERSON], про що 27 листопада 2006 року складено відповідний актовий запис №42 та Монастирецькою сільською радою Жидачівського району Львівської області, від 27 листопада 2006 року, видано свідоцтво про смерть серії 1-СГ №070984 /а.с.9/. Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2\~ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що до складу спадщини [PERSON] входить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Шевченка, 3 в с. Старе Село Жидачівського району Львівської області, який належав колгоспному двору, головою та останнім членом якого буда померла /а.с.5,11-12/. З наявної в матеріалах справи копії заповіту від 10 лютого 1999 року, вбачається, що [PERSON], на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «все моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що я за законом матиму право, заповідаю [PERSON]». Судом встановлено, що на день смерті заповідача заповіт не змінений та не скасований /а.с. 6/. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, оскільки перебувала за межами України, а саме в Чеській Республіці, куди виїхала незадовго до смерті спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1269, ч. 1 ст.1270 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Постановою державного нотаріуса Жидачівського районного нотаріального округу № 34/02-31 від 23 січня 2017 року, встановлено факт звернення позивачки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті бабці та відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з тим, що вона пропустила піврічний термін, передбачений цивільним законодавством для подання заяви. Шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сплив 26 травня 2007 року /а.с.4/. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах:, від 4 листопада2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах: від 4 листопада2015 року № 6-1486цс15, від 26 вересня 2012 року № 6-497цс17. Також, вищевказаними правовими висновками розяснено, що у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Так, вищенаведеними обставинами встановлено, що [PERSON], яка померла 25 листопада 2006 року, на випадок своєї смерті розпорядилась належним майном, склавши заповіт, яким спадкоємцем визначила позивачку. Вказаний заповіт не змінено і не скасовано. Позивачка на день відкриття спадщини перебувала в Чеській Республіці, куди, змінивши імя, виїхала за місяць до смерті бабці. На похорон бабці не приїжджала. Повернулась до України тільки в 2012 році. Повернула попереднє імя та звернулась до нотаріуса, щоб реалізувати волю [PERSON], із відповідною заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову, з причин пропуску піврічного строку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, пов'язаними з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення цих дій. Таким чином, враховуючи свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права; відмову нотаріуса у видачу свідоцтва про право на спадщину з причин пропуску піврічного строку, яка позбавляє позивачку можливості належним чином реалізувати волю спадкодавця та свої спадкові права, суд приходить до висновку, що [PERSON] слід визначити додатковий строк, тривалістю два місяці\~для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабці [PERSON], оскільки такий нею пропущений з поважних причин.

Outcome: approved