Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який було розірвано рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17 березня 2015 року. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є їх спільними дітьми. Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] залишилась разом з позивачкою. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. Добровільно рішення суду про стягнення аліментів відповідач не виконує, ухиляється від сплати аліментів, що підтверджується відповідними довідками. Відповідач не відвідує дітей, не приймає участі в їх вихованні. Органом опіки та піклування Тарутинсько РДА Одеської області було надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, з метою захисту прав дитини позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій зазначила, що позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за її відсутністю, не заперечує щодо розгляду справи в заочному порядку (а.с.57). Відповідач в судове засідання не з'явився, на адресу суду повернулись поштові конверти з відміткою «адресат не проживает» (а.с.46,52,56). Крім того, судом було зроблено телефонограму відповідачу, яку прийняла його співмешканка та якої було доведено до їх відома про дату та час проведення судового засідання по зазначеній справі (а.с.38). Причини своєї неявки відповідач [PERSON] суду не повідомив. Представник тертої особи - комісії з питань захисту прав дитини Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки з його підписом, який засвідчує отримання ним судової повістки (а.с.31,40,44,51,55). Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Так, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 24 травня 2007 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 05 березня 2009 року Олександрівською сільською радою Тарутинського району Одеської області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 17 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 13 грудня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області було розірвано (а.с.13). Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON]. З листа Головного територіального управління юстиції в Одеській області №990/11-27-ін-168-2016 від 26 січня 2017 року вбачається, що рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 22 жовтня 2015 року про стягнення аліментів та судового збору з [PERSON] визнано на території Російської Федерації та дозволено його виконання на території Російської Федерації (а.с.9). З довідки Всеволожського районного відділу судових приставів Управління Федеральної служби судових приставів по Ленінградській області №б/н від 17 травня 2017 року вбачається, що [PERSON] не отримує через службу судових приставів аліменти (а.с.34). З довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №293 від 01 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] зареєстрована та мешкає в будинку [ADDRESS] Одеської області разом з дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.23). З довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Тарутинського району Одеської області №402 від 06 квітня 2017 року вбачається, що діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні [PERSON] (а.с.17). 20 березня 2017 року Тарутинською районною державною адміністрацією Одеської області було винесено висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо його дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8). Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив судам, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального усвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно статті 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позивачка [PERSON] в даному конкретному випадку є суб'єктами звернення до суду з питань позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON]І, та [PERSON], так як є матір'ю останніх, діти мешкають з нею та знаходяться на її утриманні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовну заяву [PERSON] про позбавлення батьківських прав слід задовольнити, так як позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей є доцільним та відповідає найвищим інтересам дитини. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України остання не позбавлена права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. На підставі викладеного,

Outcome: approved