Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому вказує на те, що з [PERSON] - відповідачем по справі, вона перебувала в шлюбних відносинах з 1997 р. по 2007 р. Шлюб розірвано Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 42 від 15.11.1997 року. Від даного шлюбу [INFO] народився син [PERSON] . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись у Запорізькому національному університеті. Син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Крім того, він кожний семестр сплачує за навчання суму, яка постійно зростає згідно договору про надання освітніх послуг № 1000/Д від 15.08.2017 року. Остання оплата за півроку навчання склала 5671,00 грн. Їй не відомо де і ким працює її колишній чоловік, але відомо, що живе він у достатку, їздить на автомобілі та має змогу утримувати сина. Посилаючись на вищенаведені обставини, позивачка [PERSON] просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , який продовжує навчання у Запорізькому національному університеті в розмірі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою; стягувати з відповідача [PERSON] на її користь додаткові витрати на оплату навчання дитини, який продовжує навчання у Запорізькому національному університеті в розмірі 1/2 витрат на навчання, а саме 5671,00 грн. на рік, згідно договору про надання освітніх послуг № 1000/Д від 15.08.2017 року та квитанції про сплату півроку навчання, до закінчення навчання чи до досягнення [PERSON] двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 жовтня 2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Справу призначено у підготовче судове засідання на 20.11.2018 року на 09 год. 30 хв. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 листопада 2018 року справу призначено до судового розгляду на 06.03.2019 року на 15 год. 00 хв. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з*явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність в якій зазначила, що позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував. Пояснив суду, що його син [PERSON] проживає разом з ним та повністю знаходиться на його утриманні. Оплату за навчання сина у Запорізькому національному університеті здійснює він особисто. [PERSON] з ними не мешкає, в даний час знаходиться на заробітках в Російської Федерації. Оплата на навчання сина в сумі 5671 грн., на підтвердження якої позивачкою була надана квитанція № 67, була здійснена за його кошти, які він особисто надав [PERSON] Суд, заслухавши пояснення відповідача, свідка, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справ або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченим та оголошеними в судовому засіданні: свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] , договором про надання освітніх послуг № 1000/Д від 15.08.2017 року, квитанцією про сплату за навчання від 29.08.2018 р., довідкою від 31.08.2018 р. ВНЗ про навчання дитини. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку (сина) у твердій грошовій сумі та (чи) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахування обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що він навчається у Запорізькому національному університеті на денній формі навчання, спеціальність «Менеджмент організації і адміністрування». Батько [PERSON] повністю його утримує, надає гроші необхідні для проживання. Оплату за його навчання у Запорізькому національному університеті здійснює батько особисто. Матір [PERSON] з ними не мешкає, в даний час знаходиться на заробітках в Російської Федерації. Оплата за навчання в сумі 5671 грн., на підтвердження якої позивачкою була надана квитанція № 67, була здійснена за кошти батька, які той особисто надав [PERSON] . Згідно частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Згідно статті 77 Цивільного процесуального кодексу України,належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні належні та допустимі докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] , яка не довела, що саме вона утримує сина, навпаки, як слід з пояснень [PERSON] та [PERSON] , саме батько піклується сином, оплачує його навчання.

Outcome: dismissed