Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Виконавчий комітет Подільської районної у м. Полтаві ради про припинення права спільної часткової власності і визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно як на окремий об'єкт (одиницю). Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги позивача визнає. Представник третьої особи Виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради в судове засідання не з'явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу від 08.07.1969 року, посвідченого Міроненко Н.В. нотаріусом Третьої Полтавської державної нотаріальної контори за реєстром №1583, зареєстрованого в Полтавському бюро технічної інвентаризації 10.07.1969 року в реєстровій книзі №15 за реєстровим №31, [PERSON], купила у громадянина [PERSON] 1/2 частину жилого будинку з допоміжними господарчими побудовами, що знаходиться в [ADDRESS]. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи ПП ПБТЇ «Інвентаризатор» станом на 30 листопада 2017 року належний [PERSON], садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], відповідає наступним характеристикам: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 42,5 кв.м, житловою площею 17,0 кв.м; житловий будинок літ. «Е-1» загальною прощею 30,3 кв.м., житловою площею 18,3 кв.м; гараж літ. «Г» загальною площею 27,4 кв.м; літній душ літ. «3» загальною площею 1,0 кв.м; ворота огорожі №2; огорожа №3; огорожа №4; огорожа №5. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи ПП ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 30.11.2017 року самочинне перепланування та реконструкція відсутні. Ці обставини підтверджуються технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS], виготовленим ПП ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 30.11.2017 року і довідкою ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 16.01.2018 року №458, копії яких додано до позовної заяви. Дійсна (ринкова) вартість житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 42,5 кв.м та житлового будинку літ. «Е-1» загальною площею 30,3 кв.м, з господарськими будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], за станом на 12.02.2018 року становить 301 722 грн., що підтверджується звітом з незалежної оцінки майна, складеним 12.02.2018 року суб'єктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], який додано до позовної заяви. На час купівлі 08.07.1969 року у [PERSON] 1/2 частини жилого будинку з допоміжними господарчими побудовами, що знаходиться в [ADDRESS], інша 1/2 частина цього жилого будинку належала на праві особистої приватної власності [PERSON] на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Полтави від 09.01.1958 року у цивільній справі №2-12/1958 p., копія якого додається. Рішенням народного суду Ленінського району м. Полтави від 06.08.1958 року в цивільній справі №2-329/1958, яке виконане в натурі, але наразі в архіві Ленінського районного суду м. Полтави відсутнє, що підтверджується листом голови Ленінського районного суду м. Полтави вих.№5312/2018 від 14.02.2018 року, що додається, було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл земельної ділянки. 13.07.1985 року [PERSON] подарувала належну їй 1/2 частину жилого будинку по [ADDRESS] своїй онуці, відповідачеві [PERSON], згідно договору дарування, посвідченого Третьою Полтавською державною нотаріальною конторою за реєстром №1334. У січні 1998 року [PERSON] і відповідач [PERSON] звернулися до виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтави ради з письмовими заявами, в яких обидві просили виділити належні їм частки у садибі, що знаходиться по [ADDRESS], у два окремі домоволодіння. Розглянувши звернення, головне управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради погодило розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два самостійні згідно з рішенням нарсуду від 06.08.58 р. і направило виготовлену ним схему такого розподілу на адресу виконкому Ленінської районної у місті Полтаві ради для розгляду та прийняття відповідного рішення. Згідно п.24 рішення №154 від 21 квітня 1998 року виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради було вирішено: «2.4. Дозволити [PERSON] розподіл домоволодіння по [ADDRESS] на два самостійні згідно з рішенням нарсуду від 06.08.58 р. Земельній ділянці площею 484 кв.м з новим будинком «Б-ІІ», що належить гр. [PERSON], присвоїти адресу: [ADDRESS]-б. Земельній ділянці площею 452 кв.м з будинком «А-І», що належить гр. [PERSON], залишити адресу: [ADDRESS]. Зобов'язати домовласників внести зміни в технічні паспорти домоволодінь». Ця обставина підтверджується архівним витягом від 26.12.2017 року з протоколу №5 засідання виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради від 21 квітня 1998 року з додатками, копії яких додаю до позовної заяви. Крім того, листом від 26.12.2017 року 3-06.5-10/428 начальника архівного відділу Полтавської міської ради, копія якого додається, повідомляється, що додаток до рішення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтава ради за №154 від 21 квітня 1998 року, стосовно рішення народного суду Ленінського району м. Полтави від 06.08.58 року, на зберігання до архівного відділу Полтавської міської ради не надходив. Після ухвалення рішення №154 від 21 квітня 1998 року виконавчого комітету Ленінської районної у місті Полтаві ради воно було подане для виконання відповідачем [PERSON] до БТІ і наявне в матеріалах Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», що підтверджується довідкою від 27.10.2017 №11075 директора ПП ПБТЇ «Інвентаризатор», копія якої додається. Рішенням від 22.07.2008 року №510 виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради, копія якого додається, було вирішено оформити право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: м. Полтава, [ADDRESS]-б; колективному підприємству «Інвентаризатор» підготувати та оформити свідоцтво про право приватної власності і провести реєстрацію права приватної власності на цей будинок за [PERSON]. Таким чином, на підставі рішень виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради від 21.04.1998 року №154 та від 22.07.2008 року №510 було припинено право спільної часткової власності на 1/2 частину домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] в м. Полтаві лише відповідача [PERSON], і зареєстровано за нею право особистої приватної власності на виділену їй у натурі частину цього домоволодіння, як на самостійний окремий об'єкт нерухомого майна (одиницю), з присвоєнням йому нової адреси : м. Полтава, [ADDRESS]-б, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 116609704 від 10.03.2018 , яка додається. Право приватної власності на домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS], як на окремий об'єкт нерухомого майна (одиницю), на підставі вище вказаного рішення виконкому Ленінської районної у м. Полтаві ради від 21.04.1998 року №154 до теперішнього часу не зареєстровано, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 116609694 від 10.03.2018 р., яка додається. Виділена у позивача користування земельна ділянка площею 452 кв.м, що знаходиться по [ADDRESS], на якій розташований належний їй житловий будинок, не приватизована і належить до комунальної власності територіальної громади міста Полтави. У даний час позивачка вирішила зареєструвати своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS], як на окремий об'єкт нерухомого майна (одиницю), і звернулася до виконавчого комітету Подільської районної у м. Полтаві ради з проханням про оформлення позивачу свідоцтва про право власності на цей об'єкт нерухомого майна в цілому. Однак, там позивачці роз'яснили, що відповідно до вимог чинного законодавства це питання не належить до компетенції виконкому та порадили звертатися до державного реєстратора прав на нерухоме майно. 14.02.2018року [PERSON] звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Полтавської філії державного підприємства «СЕТАМ», Полтавська область, з заявою для проведення державної реєстрації права особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: м. Полтава, [ADDRESS]. Рішенням про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №39712144 від 16 лютого 2018 року (копія додається) державний реєстратор прав на нерухоме майно Даценко JI.B. вирішила зупинити розгляд заяви, оскільки встановила відсутність у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, визначених Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, а саме: Пунктом 56 Порядку передбачено, що для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, виділу в натурі частки майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, подаються: 1-договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду; 2-технічний паспорт на новостворений об'єкт нерухомого майна; 3-документ, що підтверджує присвоєння об'єкту нерухомого майна адреси. Заявником, тобто [PERSON], не було надано договір про поділ спільного майна, договір про виділ у натурі частки із спільного майна або відповідне рішення суду. Також є розбіжності, оскільки у довідці ПП ПБТІ від 06.12.2017 р.№12665 зазначено, що відбувся виділ 1/2 частини в окремий об'єкт нерухомого майна з наданням поштової адреси [ADDRESS] згідно рішення виконкому Ленінської районної ради м. Полтави від 21.04.1998 р. №154, а в зазначеному Рішенні №154 від 21.04.1998 р. розподіл домоволодіння по [ADDRESS] відбувся згідно рішення нарсуду від 06.08.1958 р. Заявник Рішення нарсуду від 06.08.1958 року не надав. Крім того, державним реєстратором було встановлено наявність обтяження, а саме: арешт жилого будинку по [ADDRESS], що був накладений 13.11.1990 року для забезпечення кредитного зобов'язання [PERSON] 27.02.2018 року обтяження у вигляді арешту жилого будинку по [ADDRESS] припинено, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження індексний номер витягу: 115513556, сформованим 27.02.2018 [PERSON] державним реєстратором Полтавської філії державного підприємства «СЕТАМ», Полтавська обл., та довідкою від 27.02.2018 року №47-02/13-354 керуючого ТВБВ №10016/0112 ГІАТ Державний ощадний банк України, копії яких додаються. Позивачу було роз'яснено державним реєстратором, що у разі неподання протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви необхідних документів державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав. Тому для вирішення питання про визнання за позивачем права особистої приватної власності на жилий будинок по [ADDRESS], як на окремий об'єкт нерухомого майна в цілому, позивачка змушена звертатися до суду з цим позовом, оскільки за обставин, що склалися, вирішити це питання у позасудовому порядку неможливо. Згідно ч,1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права та припинення правовідношення. Саме ці два способи захисту цивільного права, передбачені законом, обрані позивачем [PERSON], для захисту в судовому порядку її права власності на нерухоме майно. Згідно ч.ч.1,2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Отже, поділ у натурі між співвласниками майна, що є у спільній частковій власності, є підставою набуття особистої власності кожним із співвласників. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Припиненням права спільної часткової власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в зв'язку з його поділом у натурі між співвласниками (між позивачем і відповідачем [PERSON].) і визнанням за [PERSON] права особистої приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] як на окремий об'єкт нерухомого майна (одиницю), не порушуються права та законні інтереси інших осіб. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено принцип мирного володіння майном, який в контексті прецендентної практики Європейського суду з прав людини закріплює засади поваги до права власності та забороняє безпідставне позбавлення або обмеження володіння особою своїм майном, інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених нормами міжнародного права. Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності. На підставі ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками, право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 367, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до положень статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Інструкція щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затверджена наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №55 від 18.06.2007 року, встановлює порядок поділу та виділу для виконання лише органами технічної інвентаризації. Відповідно до ч. 1 Інструкції, визначається порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна, крім земельних ділянок, та застосовується бюро технічної інвентаризації при підготовці проектних документів щодо можливості проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна. Відповідно до ч.2, - поділ на самостійні об'єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об'єкту поштової адреси. Спори щодо поділу об'єктів нерухомого майна вирішуються в судовому порядку. З узагальнення вищевикладених обставин вбачається, що положення ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного, ст.ст. 361, 367, 392 ЦК України, 11, 12, 19, 81, 89, 263-268, 430 ЦПК України, суд -

Outcome: approved