Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-23 00:00:00

Позивачі - [PERSON] та [PERSON] - 05 жовтня 2017 року звернулись до суду із позовом про визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначивли, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] На даний час у вказаній квартирі зареєстровані позивачі, [PERSON] - син позивача [PERSON] та відповідач - колишній чоловік позивача [PERSON] Відповідач [PERSON] з серпня місяця 2016 року добровільно залишив квартиру, забрав свої особисті речі та з того часу не проживає в спірній квартирі, витрати по квартирній платі і комунальних послугах не сплачує, квартирою не цікавиться, але при цьому з реєстраційного обліку не знімається, що змушує позивачів звернутись з даним позовом до суду. Ухвалою від 13.10.2017 суд відкрив провадження у вказаній цивільній справі та призначив справу до судового засідання на 11.12.2017. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2017 року залучено до розгляду справи у якості третьої особи [PERSON]. Ухвалою від 11.12.2017 суд задовольнив клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів та витребував з Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації інформацію про проживання осіб у квартирі. У судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги виходячи з доводів, якими вони обгрунтовуються та просили суд позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечували. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, документів, що підтверджують поважність причин його відсутності, клопотань про відкладення розгляду справи, заяв з проханням проводити розгляд справи у його відсутність, або відзиву на позов суду не надано. Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати і вирішувати справу відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивачів, допитавши свідка [PERSON], з'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] на праві особистої власності, про що зроблено запис 23.06.1995 в реєстрову книгу за № 26 за реєстровим номером 216а/31000 (а.с.14). Відповідно до листа Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації від 26.12.2017 року № 11461/34/4/103 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані 4 (чотири) особи: позивачі [PERSON] та [PERSON], третя особа - [PERSON] та відповідач - [PERSON]. ( (а.с.44). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 14.10.2014 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано, про що 14.10.2014 року складено відповідний актовий запис № 377 (а.с.19). За даними актів від 20 грудня 2016 року, від 12 червня 2017 року та від 21.09.2017 року, затверджених головою ЖБК «Електрон», з серпня 2016 року відповідач у квартирі [ADDRESS] не проживає, не з'являється та його особистих речей не виявлено (а.с. 16-18). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона проживає по сусідству із позивачами, відповідач виселився із квартири [ADDRESS] в серпні 2016 року, обставини того, щоб [PERSON] намагався потрапити у квартиру, а його туди не пускали їй не відомо. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що доводи позивачів знаходять своє підтвердження матеріалами справи, наданими поясненнями та показами свідка і відповідач [PERSON] не проживає квартирі [ADDRESS] понад один рік. Оскільки відповідачем не надано доказів поважності причин його відсутності у вказаній квартирі понад один рік, або чинення перешкод у користуванні житлом, інших домовленостей між сторонами на користування відповідачем цим житлом у разі його відсутності понад один рік, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 640,00 грн. сплачений позивачами за подання позову до суду підлягає стягненню з відповідача на їх користь по ? від 640,00 гривень, тобто по 320,00 гривень кожному із позивачів.

Outcome: approved