Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-13 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою у якій просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо доньки [PERSON] , [INFO] . Судові витрати у справі просить покласти на відповідача. Обґрунтування позовних вимог. В обгрунтуванні позовних вимог зазначає, що [PERSON] та вона 25.02.2003 уклали шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . 01.08.2012 рішенням Жидачівського районного суду Львівської області шлюб між сторонами по справі розірвано. З моменту припинення шлюбних відносин донька проживає разом із нею, по [ADDRESS] . Всі витрати по утриманні спільної дитини несе позивачка, відповідач всупереч моральним засадам, законодавчим приписам та батьківським обов`язкам не виконує зобов`язання по утриманню неповнолітньої дитини, жодним чином не забезпечує піклування про неї. З 2011 року відповідач не цікавиться життям і здоров`ям дитини, її фізичним та духовним розвитком, взагалі не відвідує та не спілкується з донькою. Таким чином, вважає, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а відтак просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] . Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 28.01.2019 Коліщук З.М. позовну заяву залшену без руху та встановлено строк для усунення недоліків. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Коліщук З.М. від 13.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 22.03.2019. 22.03.2019 розгляд справи було відкладено у зв`язку з неявкою сторін по справі на 27.05.2019. 27.05.2019 справу було знято з розгляду у зв`язку із перебування головуючої судді у відпустці. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2020 головуючим суддею для цього провадження визначено суддю Равлінка Р.Г. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 20.08.2020 справу прийнято до провадження та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 25.09.2020. 25.09.2020 розгляд справи було відкладено на 23.10.2020. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 23.10.2020 закрито підготовче провадження у справі, а справу призначено до судового розгляду по суті. У відкритому судовому засіданні на 14.12.2020. Розгляд справи по суті відбувся 14.12.2020. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. Позивачки [PERSON] будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач, [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відмітками на рекомедованих повідомленнях про вручення поштового відправлення засобу зв`язку «Укрпошта» та оголошенням на сайті «Судова Влада України», у судове засідання не з`явився клопотаннь про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності не надходило, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник органу опіки та піклування Жидачівської РДА будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, ухваливши заочне рішення, що відповідає положенням статті 280 ЦПК з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони у справі є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 10.08.2004 Ходорівською міською радою. /а.с. 13/. Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 01.08.2012 розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 25.02.2003 у Жидачівському райвідділі РАГС Львівської області, актовий запис за № 11./а.с.12/ Відповідно до довідки Жидачівського МВУКГ № 1251 від 25.04.2018 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і разом з нею зареєстровані: донька - [PERSON] , батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , брат - [PERSON] /а.с.7/ Згідно акту обстеження будинку по [ADDRESS] від 30.05.2018, зі слів матері - [PERSON] , батько [PERSON] з дочкою не спілкується впродовж 6 років, матеріально не допомагає, не цікаться розвитком дитини, аліменти не сплачує. Дівчинка проживає разом з батьками матері: бабусею - [PERSON] та [PERSON] . Кімната будинку облаштованна сучасними меблями та технікою, всіма необхідними речами, засобами для проживання та виховання неповнолітньої дитини. /а.с.6/. Згідно висновку органу опіки та піклування Жидачівської РДА Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітньої дочки [PERSON] , 2004 року народження, відтак доцільно позбавити відповідача батьківських прав. /а.с.25/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані займатися вихованням дитини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. ч. 1, 2 ст. 155 СК України). Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права. Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України», п. 49 рішення у справі «Хант проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і, до того ж, є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (п. 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Суд враховує, що процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами чинного Сімейного кодексу України (ст. ст. 164 - 167 СК України). Зокрема, відповідно до положень ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснюється у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, у судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач як батько протягом тривалого часу не спілкується із своєю неповнолітньою донькою, матеріально її не утримує, заходів до спілкування та турботи не приймає, а вихованням та утриманням доньки займається позивачка. Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх у сукупності суд вважає, що відповідача, який не виявляє щодо власної доньки батьківського піклування, свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її розвитком, здоров`ям, життям та потребами, слід позбавити батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Відтак, позовні вимоги підлягають до задоволення. У зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати у справі, котрі полягають у сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 704 грн. 80 коп. (квитанція №0.0.1168618878.1 від 24.10.2018.

Outcome: approved