Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-01 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради, в якому просять зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району здійснити приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності ордера на вказану квартиру, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В обґрунтування позову, позивачі зазначили, що вони зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи за № 04.28/5-998 від 22.01.2020 року та довідка про реєстрацію місця проживання особи № 04-28/5-2510 від 02.03.2020 року, що підтверджується і паспортами. [PERSON] є квартиронаймачем зазначеної квартири, що підтверджується договором найму житла у будинках державного і комунального житлового фонду від 15.07.2016 року. Із нею укладені договори на сплату житлово-комунальних послуг по квартирі, що підтверджується рахунками, копії яких додані до позову. У 1958 році зазначену квартиру отримав [PERSON] , для своєї родини, яка складалася з дружини [PERSON] та її сина від першого шлюбу [PERSON] . У подальшому [PERSON] одружився з [PERSON] та від їх шлюбу народилася позивач 1 - [PERSON] , у якої народився син - позивач 2 [PERSON] [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, а [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується довідкою Запорізького міського відділу реєстрації актів цивільного стану № 11207 від 10.12.2006 року. [PERSON] ніколи не була зареєстрована у вказаній квартирі, на теперішній час мешкає у місті Києві. Квартира належить Запорізькій міській раді, про що зазначено у технічному паспорті на квартиру, складеного 05.02.2020 року та знаходиться на балансі КП «Запоріжремсервіс», що дає право позивачам право приватизувати зазначену квартиру, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Маючи намір скористатися своїм правом, передбаченим Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі 10.02.2020 року звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про оформлення передачі у приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Однак, 18.02.2020 року позивачі отримали листа за № А-0017-В, яким районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознееснівському району було відмовлено в реалізації їх прав на приватизацію квартири з тих підстав, що відсутній ордер про надання житлової площі за адресою: [ADDRESS] , та було рекомендовано звернутися до Державної архівної служби України. 16.03.2020 року [PERSON] та [PERSON] повторно звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з заявою про надання рішення про відмову в приватизації житла за адресою: [ADDRESS] . 20.03.2020 року отримали листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 19.03.2020 року № А-0053-В, у якому зазначено, що відповідно до п.п. 22, 23 Положення про порядок передач квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань ЖКГ від 16.12.2009 року № 396, орган приватизації приймає рішення про приватизацію житла. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності. Отже, рішення про відмову в приватизації не передбачено. Тому, районна адміністрація надає інформаційний лист із повідомленням про необхідність надання документів, яких не вистачає для прийняття рішення про приватизацію. Після надання копії ордеру або відповідного рішення суду про зобов`язання здійснити приватизацію за його відсутності, районна адміністрація буде мати можливість розглядати заяву про приватизацію житла по суті. 16.03.2020 року, за рекомендацією районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, позивачі звернулися до Державного архіву Запорізької області з адвокатським запитом перевірити та надати ордер, або його копію. Листом від 20.03.2020 року № 01-32/в-0783 Державного архіву Запорізької області позивачам було повідомлено, що в документах Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя за 1958-1961 роки ордера на квартиру [ADDRESS] не виявлено. Крім того, позивачі зверталися до МКП «Основаніє» Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, але отримали листа від 29.01.2020 року № Ф-31.0, у якому зазначено, що в документах архівного фонду МКП «Основаніє» ордеру на квартиру [ADDRESS] не виявлено. Окрім того, позивачі зверталися до Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради із заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, виданого у 1958 році, однак їм було повідомлено, що надати запитувану інформацію не уявляється можливим, так як корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року, що підтверджується листом від 27.01.2020 року № А-0616. [PERSON] та [PERSON] зазначають, що участі у приватизації не приймали та житлові чеки не використали, що підтверджується довідкою АТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10007/03357 від 07.02.2020 року за № 107.357-22/19. Вони вселені до квартири на законних підставах, вказане житло є єдиним та іншого житла [PERSON] та [PERSON] не мають. Починаючи з 1959 року по теперішній час власником квартири або балансоутримувачем до позивачів, або інших родичів не пред`являлося претензій щодо незаконності мешкання у вказаній квартирі. Сторони, будучи належним чином викликаними, у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Мосіна О.В. подала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.. Представник відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Малюк С.М. подала суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить ухвалити рішення у справі у відповідності до вимог чинного законодавства України з урахуванням відзиву. Крім того, просить розглядати справу за відсутності представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За викладеного суд ухвалює провести судове засідання без участі сторін, що узгоджується із положеннями ст. 211 ЦПК України та не здійснювати у відповідності до положень частини першої статті 247 цього Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суд звертає увагу і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Саме такий концептуальний підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 року у справі № 6-20цс11. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та мешкають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за № 04.28/5-998 від 22.01.2020 року та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-28/5-2510 від 02.03.2020 року, та паспортами серії [NUMBER] , та № [NUMBER] . [PERSON] є квартиронаймачем зазначеної квартири, що підтверджується договором найму житла у будинках державного і комунального житлового фонду від 15.07.2016 року укладеного між позивачем та МКП «ОСНОВАНІЄ», рахунками на сплату житлово-комунальних послуг Як зазначають позивачі, у 1958 році зазначену вище квартиру отримав [PERSON] , для своєї родини, яка складалася з дружини [PERSON] та її сина від першого шлюбу [PERSON] . У подальшому [PERSON] одружився з [PERSON] та від їх шлюбу народилася позивач 1 - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якої народився син - позивач 2 [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] виданоговідділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району. [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Як вбачається з довідки Запорізького міського відділу реєстрації актів цивільного стану № 11207 від 10.12.2006 року, [PERSON] померла [INFO] , у віці 88 років, про що книзі реєстрації актів про смерть проведено відповідний запис 10.12.2006 року за № 11207. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 28.02.2020 року, [PERSON] помер [INFO] , про що 21.01.1994 року складено відповідний актовий запис № 600. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована. Як вбачається з копії технічного паспорту на квартиру (інвентаризаційна справа № 10/187), квартира [ADDRESS] належить Запорізькій міській раді та знаходиться на балансі КП «Запоріжремсервіс». Позивачі звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з заявою про оформлення передачі у приватну власність квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно листа районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 18.02.2020 року № А-0017-В, вбачається, що районною адміністрацією по Вознесенівському району Запорізької міської ради було розглянуто звернення позивачів з питання приватизації житла за адресою: [ADDRESS] та повідомлено про відмову в реалізації їх прав на приватизацію квартири з тих підстав, що відсутній ордер про надання житлової площі за адресою: [ADDRESS] , та було рекомендовано звернутися до Державної архівної служби України. 16.03.2020 року [PERSON] та [PERSON] повторно звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про надання рішення про відмову в приватизації житла за адресою: [ADDRESS] . Однак, 20.03.2020 року вони отримали листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 19.03.2020 року № А-0053-В, в якому зазначалось, що відповідно до п.п. 22, 23 Положення про порядок передач квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань ЖКГ від 16.12.2009 року № 396, орган приватизації приймає рішення про приватизацію житла. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності. Отже, рішення про відмову в приватизації не передбачено. Тому, районна адміністрація надає інформаційний лист із повідомленням про необхідність надання документів, яких не вистачає для прийняття рішення про приватизацію. Після надання копії ордеру або відповідного рішення суду про зобов`язання здійснити приватизацію за його відсутності, районна адміністрація буде мати можливість розглядати заяву про приватизацію житла по суті. 16.03.2020 року, за рекомендацією районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, позивачі звернулися до Державного архіву Запорізької області з адвокатським запитом перевірити та надати ордер, або його копію. Листом від 20.03.2020 року № 01-32/в-0783 Державного архіву Запорізької області позивачам було повідомлено, що в документах Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя за 1958-1961 роки ордера на квартиру [ADDRESS] не виявлено. Крім того, позивачі зверталися до МКП «Основаніє» Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, але отримали листа від 29.01.2020 року № Ф-31.0, у якому зазначено, що в документах архівного фонду МКП «Основаніє» ордеру на квартиру [ADDRESS] не виявлено. Окрім того, позивачі зверталися до Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради із заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, виданого у 1958 році, однак їм було повідомлено, що надати запитувану інформацію не уявляється можливим, так як корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року, що підтверджується листом від 27.01.2020 року № А-0616. [PERSON] та [PERSON] участі у приватизації не приймали та житлові чеки не використали, що підтверджується довідкою АТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10007/03357 від 07.02.2020 року за № 107.357-22/19. Іншого житла [PERSON] та [PERSON] не мають. Відповідно до ст. 83 ЖК України, угода про обмін жилими приміщеннями набирає чинності з моменту одержання ордерів, що видаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів (частина перша статті 58). Відмову у видачі ордера може бути оскаржено в судовому порядку в шестимісячний строк. Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Тобто ордер є лише підставою для вселення у квартиру. Як встановлено під час розгляду справи, позивачі проживають та зареєстровані у квартирі, що знаходиться з адресою: [ADDRESS] , що підтверджується як зазначалось вище довідками про реєстрацію місця проживання особи, відповідними паспортами серії [NUMBER] , та № [NUMBER] та не оспорюється відповідачем. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань жилого комунального господарства України за № 396 від 16.12.2009 року встановлений перелік документів, які подаються до органу приватизації, зокрема копія ордеру про надання жилої площі. Як передбачено ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Враховуючи те, що відповідачем рішення про відмову [PERSON] , та [PERSON] у приватизації квартири не приймалось, проте позивачі мають намір використати своє право на приватизацію житла, але не має ордеру про надання жилої площі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом визнання за позивачами права на приватизацію квартири без наявності ордера, зобов`язання відповідача прийняти від [PERSON] та [PERSON] документи, за відсутності ордеру про надання житлової площі, на приватизацію спірної квартири та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позовні вимоги у викладеній позивачами в редакції про зобов`язання районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району здійснити приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] за відсутності ордеру на вказану квартиру, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не можуть бути задоволені, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачем відповідне рішення про відмову у приватизації квартири не приймалось, і вирішення питання про приватизацію житлового фонду належить до виключної компетенції відповідача у справі. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково, що в повній мірі захистить права позивачів на даному етапі судового спору. Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні залишитись за позивачами так як питання щодо їх стягнення [PERSON] та [PERSON] не заявлялись.

Outcome: partial