Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивачка 25.08.2021 року звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 16 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис №69. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з червня 2018 року. Спільне господарство не ведеться. Спір про розподіл майна відсутній. Згода щодо утримання дітей досягнута, спільні діти проживають разом з нею. Прізвище просила залишити « [PERSON] ». У судове засідання позивачка не з`явилася, у письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16 червня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис №69(а.с.7). Від спільного подружнього життя сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.8,9). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як зазначила позивачка у позовній заяві та визнано відповідачем, спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини припинено з червня 2018, спільне господарство не ведеться. Згода щодо утримання дітей між ними досягнута, спору про поділ майна не заявлено. Отже, надані сторонами заяви свідчать, що збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Оскільки, позивачка скористалася своїм правом на вибір прізвища після розірвання шлюбу в порядку статті 113 Сімейного Кодексу України, то суд вважає необхідним після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. На підставі викладеного, відповідно до ст. 104, 105, 112, 113 СК України,

Outcome: approved