Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до відповідача Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що померла їх матір, [PERSON], яка мала у власності житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, відповідно до технічного паспорту: А - житловий будинок загальною площею 82,1 кв.м., за яких: житлова площа 45,3 кв.м., підсобна площа 36,8 кв.м.; Б) літня кухня; В) Гараж; Г) Сарай; Д) Сарай; Е) Убиральня; Ж) Погріб; К) Колодязь; № Огорожа; №1 Ворота з хвірткою, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на яку відсутній правовстановлюючий документ, тому вони не можуть оформити право на спадщину щодо цього майна. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав. Представник відповідача Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився, в поданому суду клопотанні просила розглядати справу у її відсутність, позов підтримала. Враховуючи повторну неявку відповідача, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS], на підставі рішення Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області №31 від 01.11.1993 року. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого виконкомом Маловільшанської сільської ради Обухівського району Київської області 17.07.2007 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження. Заповітом від 23.01.1997 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Маловільшанської сільської ради народних депутатів, зареєстрованому в реєстрі за №9, [PERSON] заповіла все своє майно де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось [PERSON]. [PERSON] будучи інвалідом 2 групи, що підтверджується посвідченням [NUMBER] від 12.02.2001 року, має обов'язкову частку у спадщині, яка складається з ? частині спадкового майна. Із заявою про прийняття спадщини позивачі звернулись до нотаріуса, як спадкоємці, що підтверджується матеріалами спадкової справи. Нотаріусом 15.07.2017 року за №1347/02-14 відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], що належав померлій [INFO] [PERSON], оскільки не надано документів, підтверджуючих право власності померлої на об'єкт нерухомого майна. У встановленому чинним законодавством порядку оформлення правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім'я померлої не було завершено, що перешкоджає позивачам реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивачів, як спадкоємців підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право власності померлої на спірний житловий будинок виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, неоформлення правовстановлюючого документа не позбавляє прав власності. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обов'язки спадкодавця, в тому числі і щодо власності на спірне майно. Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачі відносяться до спадкоємців за заповітом, довели належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна померлої матері. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд вважає позов обґрунтованиим, оскільки позивачі є спадкоємцями та має право прийняти спадщину, а іншого способу (крім судового) захисту своїх прав позивачі не мають. Таким чином, позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved