Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

Позивачка 17.09.2015 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи свій позов тим, що відповідач являючись батьком дитини у добровільному порядку матеріально її не утримує. До судового засідання від позивача надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, задовольнити позов та провести заочний розгляд справи. Відповідач у засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини не явки не повідомив. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з'явився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності [PERSON], на підставі наявних у справі доказів та в інтересах його неповнолітньої дитини. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, з наступних підстав та міркувань. Як встановлено у ході судового засідання, сторони по справі згідно рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 грудня 2014 року розірвали шлюб, який було зареєстровано 15 червня 2010 року у виконавчому комітеті Терехівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON]. З довідки №522 від 02.09.15 р. Терехівської сільської ради Чернігівського району встановлено, що дочка сторін [PERSON] зареєстрована з матір'ю по [ADDRESS], а фактично проживає у м. Чернігові. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Частина 1 статті 184 СК України передбачає, що якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З врахуванням матеріального становища обох сторін, стану їх здоров'я, відсутності доказів того, що відповідач не має мінливого доходу, суд враховуючи положення п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.06 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а саме, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» не може перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі, яка становитиме 600 грн на місяць. Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити позивачу, що відповідно до ч.2 ст.184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону, а також роз'яснити сторонам, що відповідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Згідно ч.3 ст.184 СК України якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких підстав позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 487,20 грн, які складаються із судового збору. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved