Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] 27.05.2016 року звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 20 жовтня 2010 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області у віці за місцем свого постійного проживання помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з земельної ділянки площею 2,358 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої на території Добрянської сільської ради та земельної ділянки площею 2,3580 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Добрянської сільської ради, яку він успадкував фактично після смерті дружини [PERSON], померлої 5 квітня 1999 року. Після смерті батька вона являється спадкоємцем за заповітом, посвідченим Добрянською сільською радою 21.05.1999 року, реєстровий номер 25, який не змінювався та не відмінявся. Спадщину після смерті батька прийняла шляхом подачі заяви до нотаріуса та отримання 19.09.2012 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2, 358 га. Проте в нотаріальному порядку оформити спадщину на земельну ділянку матері не має можливості тому, що втрачений оригінал правоустановчого документу, отримати його дублікат на померлу особу неможливо. На даний час спадщина ні ким не оформлена, відумерлою не визнавалася. Тому визнати право власності за нею на дане майно можливо лише у судовому порядку. Позивачка в судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі /а.с.15/. Представник відповідача у судове засідання надав письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі /а.с.24/. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають повному задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 20 жовтня 2010 року в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області у віці 80 років, що підтверджено актовим записом про його смерть /а.с.27/. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 2,358 га для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташованої в межах території Добрянської сільської ради, що належить померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-СМ № 029627, яка успадкована позивачкою в нотаріальному порядку /а.с.5/. Позивачка є спадкоємцем за заповітом, складеним [PERSON] 21.05.1999 року та посвідченим Добрянською сільською радою, реєстровий номер 25, який не змінювався та не відмінявся /а.с.5/. 5 квітня 1999 року у віці 67 років в с. Добрянське Великописарівського району Сумської області померла мати позивачки [PERSON], родинні стосунки підтверджені /а.с.4, 8-10/. Відповідно до довідки Добрянської сільської ради [PERSON] померла 05.04.1999 року була зареєстрована та проживала в [INFO], на день смерті з нею проживав та був зареєстрований її чоловік [PERSON]. Заповіт від її імені виконкомом сільської ради не посвідчувався /а.с.8-11/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з земельною частки /паю/ розміром 2, 3580 в умовних кадастрових гектарах, розташованої на території Добрянської сільської ради, що належить померлій на підставі втраченого сертифікату про право на земельну частку /пай/ серія СМ № 132564, вартість земельного паю становить 25\~940, 00 грн /а.с.6-7/ Оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку втрачено, про що зроблено оголошення у місцевій газеті /а.с.13-14/. Державний нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правоустановчого документу на земельну ділянку, що належить померлій [PERSON] /а.с.12/. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1217 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до 1233 ЦК України заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як розяснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позовних вимог, оскільки у судовому засіданні знайшло підтвердження, що після смерті [PERSON], померлого 20.10.2010 року, позивачка є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, але отримати свідоцтво про право на спадщину на все спадкове майно неможливо через втрату оригіналу правоустановчого документу на земельну ділянку. Тому право власності за спадкоємцем на спадкове майно визнається лише у судовому порядку.

Outcome: approved