Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

Позивачка 06 лютого 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що зареєструвала шлюб з відповідачем 14 березня 2009 року в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №81. Від спільного подружнього життя мають сина: [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стала відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призводило до сварок, внаслідок чого з лютого 2017 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. З липня 2017 року позивачка знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просила шлюб розірвати. Від позивачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Частиною 2 статті 247 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 березня 2009 року в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №81 (а.с.6). Від спільного подружнього життя сторони мають сина: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Встановлено, що сторони з лютого 2017 року припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, що призводило до сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з [PERSON] на [PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає прізвище залишити без змін. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. Крім того, згідно положень статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача, а отже з відповідача належить стягнути на користь позивачки понесені судові витрати в сумі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved