Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

Позивачка, [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позовом до територіальної громади м. Камянське в особі Виконкому Камянської міської ради, відділу Держгеокадастру у м. Камянське «про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом». В подальшому позивачка свої позовні вимоги уточнила, зазначивши відповідачем територіальну громаду м. Камянське в особі Камянської міської ради замість Виконкому Камянської міської ради з підстав неналежності останнього. Ухвалою від 26.06.2017 року судом проведена заміна відповідача в порядку ст. 33 ЦПК України. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтувала тим, що її матір, [PERSON], склала заповіт у якому все належне їй майно заповідала позивачці по справі. Спадкодавець помер 11.02.2010 року. Після смерті матері позивачка прийняла в спадщину житловий будинок, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Камянське (Дніпродзержинськ), вул. Леонтовича, буд. 10. Земельна ділянка, на якій розташований зазначений житловий будинок була приватизована спадкодавцем, але державний акт про право власності на земельну ділянку отриманий не був. На підтвердження приватизації земельної ділянки спадкодавцем позивачка надає копію Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого вбачається, що земельна ділянка приватизована спадкодавцем, [PERSON] та ділянці призначений кадастровий номер 1210400000:02:012:0130. При зверненні до нотаріуса за свідоцтвом про право на спадщину за заповітом позивачка отримала відмову у звязку з відсутністю у спадкоємця оригіналу державного акту на земельну ділянку. Представником позивачки за довіреністю було скеровано звернення до відділу Держгеокадастру у м. Камянське з проханням видати спадкоємцю, [PERSON] державний акт про право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 846031 від 03.12.2010 року, який спадкодавець, [PERSON], отримати не встигла. На зазначене звернення була отримана відмова з підстави неможливості видачі державного акту на право власності на земельну ділянку спадкоємцю, та рекомендовано звернутися з позовом до суду про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку. На зазначених підставах позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 0.0601 гектара, кадастровий номер 1210400000:02:012:0130, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Леонтовича, буд. 10 на підставі спадкування за заповітом після спадкодавця, [PERSON], що померла 11.02.2010 року. До судового засідання представник позивача за довіреністю, [PERSON], подав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляду справи за його відсутністю. Відповідач - територіальна громада м. Камянське в особі Камянської міської ради надала суду заяву, у якій позовні вимоги визнала у повному обсязі та прохала справу розглянути без участі представника відповідача. Відповідач - відділ Держгеокадастру у м. Камянське у судове засідання не зявився, про дату час та місце судового розгляду був сповіщений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи № 208/5732/16-ц, суд приходить до наступного. За заповітом від 15.10.1997 року № НВ 0073896 (а. с. 13) [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть від 15.02.2010 року, серія 1-КИ № 323193 (а. с. 14), [PERSON] померла 11.02.2010 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 15), [PERSON] [INFO], РНОКПП [NUMBER], є спадкоємцем майна за заповітом [PERSON] Спадщина складається з житлового будинку № 10 по вулиці Леонтовича у м. Камянське (Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, що належав [PERSON] Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 1203576602016 (а. с. 8), земельна ділянка площею 0.0601 гектара кадастровий номер 1210400000:02:012:0130, що розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське (Дніпродзержинськ), вулиця Леонтовича, 10 належить на праві приватної власності [PERSON], РНОКПП [NUMBER]. Згідно відповіді на запит № 154/6-16 від 29.07.2016 року (а. с. 12), відділ Держгеокадастру у м. Камянське зазначив, що спадкодавець [PERSON] подала документи на державну реєстрацію земельної ділянки, які на дату її смерті ще знаходились на опрацюванні в Дніпродзержинській (Камянській) регіональній філії ДП «Центр ДЗК». Державна реєстрація земельної ділянки за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське (Дніпродзержинськ), вулиця Леонтовича, 10 з одночасним виготовленням Державного акту про право власності на землю на їмя спадкодавця була здійснена 03.12.2010 року, тобто після смерті власника земельної ділянки та з цієї підстави державний акт на право власності на земельну ділянку не може бути виданий власнику, уповноваженій ним особі та спадкоємцям. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 9660547 (а. с. 16), [PERSON], РНОКПП [NUMBER], на праві приватної власності належить житловий будинок за реєстраційним номером обєкта нерухомого майна: 161470012104, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське (Дніпродзержинськ), вулиця Леонтовича, 10, загальною площею 96,2 кв. м. Відповідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 17), [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку за адресою: Дніпропетровська обл., м. Камянське (Дніпродзержинськ), вулиця Леонтовича, 10, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно. Ст. 1225 ЦК України проголошує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Як роз'яснено в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з п. 4.20 Глави 10 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. За життя спадкодавець не зареєстрував належне йому нерухоме майно відповідно до норм діючого законодавства. Згідно ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, доходить до висновку про належність нерухомого майна, що є предметом позову спадкодавцю, [PERSON], її волю на передачу права власності на належне їй майно в порядку спадкування за заповітом спадкоємцю, [PERSON], відповідність зазначеного переходу права власності положенням цивільного законодавства, відсутність порушень прав, свобод та інтересів інших осіб, та з цих підстав задовольняє позов.

Outcome: approved