Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 04 серпня 2014 року вони надали в борг [PERSON] 50\~000 доларів США, які останній зобов»язався повернути частками: 34000 доларів США у строк до 11.08.2014 та 16\~000 доларів США до 11.09.2014. У встановлений строк відповідач зобов»язання не виконав, тому просять суд стягнути з [PERSON] суму боргу та 3% річних , що з урахуванням курсу долару становить по 671\~540,24грн. на користь кожного а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивачів не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав на підставах зазначених в позові просив їх задовольнити. Не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з»явився повторно, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Виходячи з наведеного та зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Також, суд вважає можливим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). Як вбачається з розписки від 04.08.2014, що [PERSON] отримав у борг від [PERSON] та [PERSON] грошові кошти в сумі 50 000 доларів США, які зобов»язався повернути в строк: 34000 доларів США до 11.08.2014, 16000 доларів США до 11.09.2014. (а.с.7) Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі викладеного суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. До теперішнього часу відповідач [PERSON] свої зобов»язання за договором позики не виконав, тому з урахуванням офіційного курсу НБУ на день подання заяви ( 100 доларів США =2532,92грн.). сума заборгованості становить 1\~266\~460грн. Частиною 1 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. В даному випадку позивачі заявили вимогу лише про стягненння трьох процентів річних від суми заборгованості за весь час прострочення. Сума трьох процентів річних становить 76\~620,49грн. ( 34000х25,3292=861192,8грн.- сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х 746 кількість днів прострочення = 52804,10), (16000х25,3292=405267,20грн. .- сума боргу х 3 % / 365 (кількість днів у році) х 715 кількість днів прострочення = 23816,39). Таким чином, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачів сплачений ними судовий збір у розмірі по 3445грн.

Outcome: approved