Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вище вказаним позовом, в обґрунтування якого вказали на те, що їм на підставі права власності на житло від 19 грудня 1994 року в рівних частинах належить двокімнатна квартира №27 в житловому будинку № 34 по вул. Зонова в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області. 11 жовтня 2008 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] та з того часу й до кінця травня 2014 року вона проживала та була зареєстрована у вказаній квартирі. Фактично з червня 2014 року відповідач [PERSON] не проживає у квартирі, оскільки вона зібрала всі свої речі і виїхала на інше місце проживання. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає зніматися з реєстрації та такі її дії порушують права позивачів на володіння, користування та розпорядження належної їм власності, то вони були змушені звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги і просили їх задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилались на обставини, викладені у позові. В судове засідання відповідач повторно не зявився, про дату, час і місце розгляду справу був повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~з урахуванням згоди позивачів вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення сторін, та вивчивши матеріали справи, доходить наступного висновку. Згідно із ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод здійснення ним права користування та розпорядженням своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивачам на праві власності належить квартира № 27 в по вул. Зонова, 20 в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області (а.с. 9). Право власності позивачів на вказану квартиру зареєстроване в комунальному підприємстві «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 10-13). На даний час, згідно довідки про склад сімї, в квартирі зареєстрована також відповідач [PERSON], яка фактично більше 1 року в ній не проживає, що підтверджується актом перевірки паспортного обліку від 17 липня 2015 року, а також поясненнями свідків допитаних у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] Відповідач не здійснює оплату комунальних платежів, які нараховуються за місцем її реєстрації і добровільно знятись з реєстрації не бажає в наслідок чого позивачі позбавлені можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг і змушені протягом більше одного року сплачувати комунальні послуги за відповідача. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника жилого будинку (квартири), який не є його співвласником, на користування жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивачів [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими, відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на нормах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved