Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, зазначивши, на підставі ордеру № 429, виданого 20.05.1986р. трестом «Дніпротрансбуд» на ім'я [PERSON] та його матері - [PERSON], вона зайняли дві кімнати [ADDRESS]. Пізніше у вказану квартиру були прописані - дружина [PERSON] - позивач [PERSON] та їх син - позивач [PERSON] Пізніше, без згоди позивачів та без будь-якого відома, з 15.04.2003р. в даній квартирі були, як виявилось, зареєстрованими в якості проживаючої відповідач по справі - [PERSON], а з 30.09.2003р., - [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON] і [PERSON]. Про факт реєстрації цих осіб позивачі дізнались лише в грудні 2003 року. Пізніше керівництвом ВР ЖЕП виконкому Амур-Нижньодніпровської райради м. Дніпропетровська була безпідставно видана незаконна довідка, згідно з якою в кв.[ADDRESS], наймачем однієї кімнати площею 11.4 кв.м є [PERSON], а наймачами іншої кімнати площею 14, 5 кв.м., є позивач [PERSON] Крім цього, в довідці чомусь було зазначено осіб, які буцімто мають право на житло - донька наймача [PERSON] - [PERSON], та онуки наймача - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тоді про наявність цієї довідки позивачі не знали. Отримавши таку довідку про кількість зареєстрованих осіб, та про розділ особових рахунків, [PERSON] з донькою [PERSON] без їх відома та згоди, звернулись до житлового управління міськради щодо приватизації однієї кімнати квартири позивачів.04.07.2007 року вказані особи отримали, згідно з розпорядження житлового органу, свідоцтво про право власності на житло - на 41/100 частину квартири [ADDRESS]. 01.10.2007р. було здійснено реєстрацію права власності вказаних осіб на нерухоме майно в КП «ДМБТІ». Однак 26.11.2010 року рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська було визнано [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] особами, що втратили право користування житловим приміщенням, скасувавши їх реєстрацію за вказаним місцем проживання. Крім того, згідно з рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2013р., були визнані незаконними розпорядження управління житлового господарства Дніпропетровської міської Ради за № 4/443-07 від 04 липня 2007р. про передачу квартири [ADDRESS] в спільну часткову власність, та недійсним свідоцтво про право власності на житло - 41/100 частини квартири на ім'я вказаних осіб. [PERSON] померла [INFO]. Відповідач, маючи заповіт на своє ім'я від імені [PERSON], про який позивачі також не знали, встигла отримати 28 березня 2013 р. в Четвертій Дніпропетровській нотаріальній конторі свідоцтво про право власності на 41/500 квартири [ADDRESS]. Оскільки існує ніким не скасоване свідоцтво нотаріуса, то цим самим суттєвим чином порушуються права позивачів, як квартиронаймачів на їх право проживання та право на приватизацію житлової площі. У зв'язку з цим, позивачі просять суд визнати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON], померлої [INFO], на 41/500 частини квартири [ADDRESS], видане 28 березня 2013 року державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. на ім'я [PERSON], недійсним, та скасувати відповідну реєстрацію цього свідоцтва в Державному реєстрі правочинів. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, надали суду пояснення аналогічні викладеним в змісті позовної заяви. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з'явилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. Тому суд вважає можливим зі згоди позивачів провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Представник третьої особи - четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори - до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи Вислухавши пояснення позивачів [PERSON], [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що ЖЕК тресту «Дніпротрансбуд» міністерства транспортного будівництва 20.05.1986 року позивачу [PERSON] та його матері [PERSON], яка померла [INFO], був наданий ордер № 429 на право зайняття двох кімнат [ADDRESS]. Згодом у вказаній квартирі була зареєстрована дружина [PERSON] - [PERSON], а у 1991 році їх син - [PERSON], [INFO]. Рішенням виконкому Дніпропетровської міської Ради від 20.02.1997р.за № 252, був змінений правовий режим цього житла, яке було введено до складу житлового фонду для постійного проживання сімей. Згідно зі списку на видачу ордерів на квартири у відомчому будинку ВАТ «Дніпротрансбуд» по [ADDRESS], ордер на кв.[ADDRESS] мав бути виданий [PERSON] на склад сім ї з 4-х осіб, тобто, на неї, а також на позивачів. Згідно з рішення виконкому Дніпропетровської міськради № 1002 від 23.05.2002р., даний будинок передано до складу комунальної власності територіальної громади міста на баланс КВ ЖРЕП АНД району, яке на підставі наказу № 105 від 27.08.2003 року було реорганізовано в КЖЕП № 39. 15.04.2003 року у квартирі була зареєстрована у якості проживаючої онука квартиронаймача - [PERSON], [INFO], а 30.09.2003 року у вказаній квартирі були зареєстровані дочка наймача [PERSON] та її неповнолітні діти [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 10.05.2004 року [PERSON] та [PERSON] в позові до [PERSON] та [PERSON] про зміну умов договору найму житлового приміщення було відмовлено. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 26.11.2010 року [PERSON] та її дітей визнано такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] та скасована їх реєстрація у вказаній квартирі. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2013 року, яке на разі набрало чинності, розпорядження управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради №4/443-07 від 04 липня 2007 року про передачу квартири в спільну часткову власність визнано незаконним. Свідоцтво від 04 липня 2007 року про право власності на житло - 41/100 частину вказаної квартири, видане на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнано недійсним. Але, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 1271/2011, 28 березня 2013 року відповідачу [PERSON] державним нотаріусом Четвертої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. було видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 41/500 частини квартири [ADDRESS], за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. З огляду на вищевказане, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є законними та обґрунтованими, оскільки свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.03.2013 року на ім'я [PERSON] видане на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради 04 липня 2007 року згідно розпорядження від 04.07.2007 року № №4/443-07, яке рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2013 року визнано недійсним. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивачів судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. кожному.

Outcome: approved