Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав. Позивачка у судовому засіданні просила суд позовні вимоги задовольнити та винести рішення, яким позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Відповідач у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову у зв'язку з його необґрунтованістю. Прокурор у судовому засіданні просив суд у задоволенні позову відмовити. Представник Служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причину неявки у судове засідання не повідомив. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та наведені ними доводи, приходить до наступного. Так, у судовому засіданні встановлено, що з 04 лютого 2000 року по 03 жовтня 2003 року позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У шлюбі 19 червня 2000 року народилася донька - [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 08 серпня 2000 року Новомажарівською сільською радою Зачепилівського району Харківської області). Як пояснила позивачка у судовому засіданні, після розірвання шлюбу донька залишилася проживати з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, а частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою сторони може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ст. 191 СК України). Як пояснила позивачка у судовому засіданні, оскільки відповідач добровільно кошти на утримання доньки на надавав, вона змушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. За виконавчим листом №2-204/2003 від 06.08.2003 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але на менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 02.07.2003 року. Згідно довідки відділу Державної виконавчої служби Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області станом на 31.07.2014 року загальна заборгованість відповідача по аліментам становить 20 848 грн. 08 коп. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України). Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ст. 157 СК України). Як пояснив відповідач у судовому засіданні, після розірвання шлюбу між ним та позивачкою склалися неприязнені відносини, позивачка не надає йому зустрічатися з донькою та приймати участь у її вихованні, вчиняє скандали коли він намагається побачитися з донькою, тому він, аби не травмувати психіку дитини, вирішив трохи почекати та деякий час не бачитися з донькою. Аліменти на утримання доньки він платить по мірі можливості. Таким чином, законних підстав для позбавлення його батьківських прав не має. У ст. 164 СК України визначено вичерпний перелік підстав, коли мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Таким, чином позивачкою у порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надано доказів на підтвердження своїх вимог і заперечень, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed