Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області до Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на: - земельну ділянку площею 0,5367 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельну ділянку площею 1,2101 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельну ділянку площею 1,1947 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельну ділянку площею 0,5367 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер її батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 0,5367 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельної ділянки площею 1,2101 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та проживала на час відкриття спадщини з спадкодавцем. Окрім цього позивач в позовній заяві зазначає, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається з: - земельної ділянки площею 1,1947 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - земельної ділянки площею 0,5367 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Позивач вважає, що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] та проживала на час відкриття спадщини з спадкодавцем. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] та [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутні правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - представник Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, заперечень щодо позовних вимог не має. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що [INFO] у віці 78 років в с.Велеснів Монастириського району Тернопільської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 24.03.2004 року, актовий запис №7. Ще за життя померлому належали: - земельна ділянка площею 0,5367 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №757/86-16 від 24.11.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102776502016 сформованого 21.10.2016 року; - земельна ділянка площею 1,2101 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №757/86-16 від 24.11.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102776592016 сформованого 21.10.2016 року. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Родинні відносини між померлим [INFO] [PERSON] та [PERSON] підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], згідно якого [PERSON] є її батьком; - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], згідно якого [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «[PERSON]» на «[PERSON]». Як вбачається з матеріалів справи вказане майно [PERSON] фактично успадкувала його дочка - [PERSON], як спадкоємець першої черги, оскільки проживала на час відкриття спадщини з померлим, що підтверджується довідкою від 28.11.2016 року №296 виданою виконавчим комітетом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В зв'язку з наведеним суд вважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] як дочка спадкодавця та спадкоємець першої черги за законом. Окрім цього судом встановлено, що [INFO] у віці 59 років в м.Монастириська Тернопільської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 17.08.2015 року, актовий запис №10. Ще за життя померлому належали: - земельна ділянка площею 1,1947 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №756/86-16 від 24.11.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102776362016 сформованого 21.10.2016 року; - земельна ділянка площею 0,5367 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що підтверджується інформацією про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №756/86-16 від 24.11.2016 року, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-6102776312016 сформованого 21.10.2016 року. Родинні відносини між померлим [INFO] [PERSON] та [PERSON] підтверджуються: - свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], згідно якого [PERSON] є чоловіком [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи вказане майно [PERSON] фактично успадкувала його дружина - [PERSON], як спадкоємець першої черги, оскільки проживала на час відкриття спадщини з померлим, що підтверджується довідкою від 25.07.2016 року №161 виданою виконавчим комітетом Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В зв'язку з наведеним суд вважає, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] як дружина спадкодавця та спадкоємець першої черги за законом. Беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON], має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], який помер [INFO], як дочка спадкодавця і спадкоємець за законом першої черги та спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], як дружина спадкодавця і спадкоємець за законом першої черги. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів - державних актів на земельні ділянки, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується відмовою державної нотаріальної контори від 30.11.2016 року №1462/01-16, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінали Державних актів були втрачені про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністров'я» від 23.12.2016 року. Згідно даного повідомлення вбачається, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий Велеснівською сільською радою 14.03.2003 року [PERSON] та Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] виданий Велеснівською сільською радою 14.03.2003 року [PERSON] - загублені. На даний час виготовити правовстановлюючі документи на вищевказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті. Окрім цього, з 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а тому Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельні ділянки згідно закону в нотаріальній конторі. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла так як на час відкриття спадщини проживала разом з померлими. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи. Суд не бере до уваги заяву [PERSON]., засвідчену секретарем виконавчого комітету Велеснівської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 29.11.2016 року та зареєстрованої в реєстрі за №76, яка б мала право на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті [PERSON], згідно якої вона відмовилась від своєї частки у спадщині, що вказана в позовній заяві, так як, згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а саме протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини (в редакції чинній на час відкриття спадщини). Натомість, вищевказана заява [PERSON]. свідчить про те, що вона вказаної в позовній заяві спадщини не приймала, їй відомо про заявлені вимоги [PERSON] та щодо них не заперечує, так як протягом розгляду справи в суді заперечень проти позову не подавала і ніяких дій, які б могли помішати позивачу у задоволенні її заявлених вимогах не вчиняла. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею в позовній заяві, а отже вона як спадкоємець за законом має право на вказане в позовній заяві спадкове майно, інших спадкоємців, які б претендували на дане спадкове майно у спадщині судом не встановлено. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини на вказане в позовній заяві майно в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а [PERSON] фактично прийняла спадщину, тому є підстави визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки. В зв'язку з наведеним та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд приходить до висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності останнього на земельні ділянки. На підставі викладеного

Outcome: approved