Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, в якому просили суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 10.12.2011 року померла її мати, [PERSON] Після смерті її смерті відкрилася спадщина на належну їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, реєстровий № 6-01-221442 від 22.03.2001 року, ? частину квартири [ADDRESS]. Власником другої частини вищезазначеної квартири є відповідач, [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого усе своє майно вона заповідала позивачу [PERSON] У термін, передбачений ст. 1270 ЦК України позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 16.12.2013 року її представник звернувся до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що після смерті [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернувся її син, [PERSON], який ймовірно має право на обов'язкову частину, але встановити це нотаріус не має можливості, оскільки [PERSON] до нотаріальної контори не з'являється, на листи не відповідає. Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача [PERSON], яка представляє інтереси позивача [PERSON] на підставі довіреності від 10.05.2012 року, в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що мати за життя передала своїй дочці, [PERSON], у власність іншу квартиру, багато прикрас, тоді як йому нічого не залишила. Вважає, що він також має право на спадщину після смерті матері, з якою він проживав на день смерті за однією адресою. Про складання матір'ю заповіту йому нічого відомо не було. 3-тя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцова Н.В. в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Суд вважає можливим провести судовий розгляд та ухвалити рішення у відсутність 3-тьої особи. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходив з положень ч. 1 і 3 ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України про обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доведенню підлягають обставини, які мають значення для прийняття рішення по справі і по яким у сторін і інших осіб, які приймають участь у справі, виникає спір. Відповідно до вимог ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами являються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних у якості свідків, пояснень свідків, письмових доказів, речових доказів тощо. В судовому засіданні було встановлено, що[PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.2001 року, виданого Харківським міським центром приватизації держаного житлового фонду. (а.с. 6-7) У ч. 1 ст. 355 Цивільного кодексу України зазначено, що майно, яке знаходиться у власності двох або більш осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України загальна власність двох або більш осіб без визначення часток кожного з них в праві власності являється спільною сумісною власністю. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. ( а.с. 9) Стаття 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно вимогам ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. За життя померла склала заповіт, за яким все належне їй майно де б таке не знаходилося, та з чого б воно не складалося, та взагалі все що буде їй належати на день смерті та на, що вона за законом матиме право, у тому числі належну їй на праві приватної власності частину квартири [ADDRESS], з відповідною частиною місць загального користування, буд. №22, вона заповідає дочці - [PERSON]. (а.с. 5) Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як убачається з матеріалів справи, після померлої [INFO] [PERSON] була заведена спадкова № 4/2011. ( а.с.52-93) В матеріалах спадкової справи мається заява [PERSON] від 14.12.2011 року про прийняття спадщини після смерті [INFO] її матері, [PERSON], [INFO], яка постійно проживала в [ADDRESS]. (а.с. 57) Крім того, матеріали спадкової справи містять заяву [PERSON] від 31.01.2012 року про прийняття спадщини після смерті [INFO] його матері, [PERSON], [INFO], яка постійно проживала в [ADDRESS]. (а.с. 74) Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Представник позивача судовому засіданні пояснила, що вона від імені свого довірителя звернулась до приватного нотаріуса ХМНО Глуховцової Н.В. з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], однак їй було відмовлено. Згідно постанови про відмову у вичинені нотаріальних дій від 25.12.2013 року, приватним нотаріусом ХМНО Глуховцевою Н.В., відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нотаріус не має можливості встановити чи працездатний за віком та станом здоров'я [PERSON], який звернувся до неї з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], та чи має він право на обов'язкову частку. ( а.с. 16) Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. У зв'язку з викладеним, суд вважає, що у [PERSON] виникло право на звернення до суду з даним позовом. Частиною 1 ст.1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка В судовому засіданні було достовірно встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є працездатною особою, як за віком так і за станом здоров'я, а тому у відповідності до вимог ч.1 ст. 1241 ЦК України не відноситься до осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Враховуючи викладене, суд не бачить правових підстав для відмови у задоволені позову [PERSON] про визнання за нею права власності у порядку спадкування за заповітом на ? частину квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлої [INFO]. На підставі викладеного та

Outcome: approved