Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення збитків між розміром заподіяної шкоди та страхового відшкодування. Свої вимоги мотивує тим, що 06.04.2018 року о 09 год. 20 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний їй автомобіль марки «Форд» д.н.з.[NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 р., відповідно до якої винним у скоєні ДТП визнано відповідача [PERSON] Відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/78594444 застраховано у АТ «СК «АХА Страхування», до якої була подана заява про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів. 22.05.2018 р. страховою компанією у межах страхового відшкодування було сплачено позивачу за ремонт автомобіля суму коштів в розмірі 4963,15 грн. згідно акту №АНА2379883, що підтверджується випискою банку від 22.05.2018 р.. Однак, відповідно до проведеної експертизи, а саме протоколу діагностики, ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу складає 12350 грн.. Оплата даного заказу-наряду № 0-186 від 13.06.2018 р. сплачена позивачем в повному обсязі. Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов'язком боржника. Водночас таке ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов'язанні ним є страховик. Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов'язково припиняє деліктне зобов'язання, а й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов'язаною. При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов'язаний виконати обов'язок зі здійснення страхового відшкодування. Враховуючи викладене, позивач вважає, що право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. А тому, враховуючи ст. 1194 ЦК України, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить суму 7386,85 грн. та витрати по сплаті судового збору. 12.11.2018р. до суду відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума (ліміт відповідальності) становить на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров'ю становить 2000 грн., а майну 100000 грн. Всі необхідні платежі згідно договору на час ДТП були сплачені відповідачем. Отримавши суму страхового відшкодування в розмірі 4988,09 грн., позивач погодилась з нею, при цьому не страхове відшкодування не перевищувало суму страхового ліміту, а тому вважає, що позовні вимоги про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою не підлягають задоволенню. Ухвалою суду від 15.11.2018р. залучено АТ «СК «АХА Страхування» третьою особою на стороні відповідача. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, за викладеними в позові обставинами та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог та просила відмовити в позові. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне. 06 квітня 2018 року приблизно о 08 год. 20 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Форд Мондео» д.н.з.[NUMBER] та «Форд Фієста» д.н.з.[NUMBER]. Даний факт підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 30 травня 2018 р. по справі № 754/5337/18. Відповідно до вищевказаної постанови, [PERSON] була визнана винною у вчиненні ДТП та останню притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно копії полісу №АК/7859444, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в АТ «СК «АХА Страхування». З метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов'язань по полісу №АК/7859444 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 19.05.2018р. [PERSON] звернулась до АТ «СК «АХА Страхування» з заявою про страхове відшкодування (а.с.25). Згідно виписки по рахунку, страхова компанія перерахувала [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 4963,15 грн. (а.с.26) Відповідно до наряду-замовлення №0-186 від 13.06.2018р., [PERSON] замовив перелік робіт по ремонту та технічному обслуговуванню автомобіля д.н.з.[NUMBER], марки Форд Мондео на суму 12350,00 грн., яка була сплачена та надано відповідний товарний чек (а.с.28,29). Власником транспортного засобу марки «Форд Мондео», д.н.з.[NUMBER], є [PERSON], відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.30). В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на ст. 1194 ЦК України. Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 9 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 100000грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування. Відповідно до копії полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить 100000грн. за шкоду, заподіяну майну (а.с.24). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Згідно позиції Великої Палата Верховного Суду по справі 755/18006/15-ц, визначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди. Ліміт відповідальності АТ «СК «АХА Страхування» за шкоду, заподіяну майну становить 100000,00 грн., а виплата страхового відшкодування позивачу становила суму 4963,15грн., а тому суд вважає, що у позивача відсутнє право вимоги до відповідача [PERSON], оскільки таке право виникає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч.3 ст.12, ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. В судовому засідання був допитаний свідок [PERSON], який зазначив, що він був учасником ДТП та за ремонт транспортного засобу «Форд Мондео» д.н.з.[NUMBER] ним особисто були сплачені кошти в розмірі 12350,00 грн., які складались з суми 4963,15 грн. - сума страхового відшкодування, яка була отримана позивачем від АТ «СК «АХА Страхування» та решта його особистих коштів. Також свідок стверджував, що при ДТП було пошкоджено бокове дзеркало, для заощадження грошей, ним було придбане пошкоджене (потерте) дзеркало, яке було встановлено на автомобіль та пофарбоване в колір автомобіля. З огляду на показання свідка [PERSON], який зазначив, що саме ним були витрачені кошти для відновлювального ремонту автомобіля, який належить на праві власності позивачу, суд приходить до висновку, що позовна заяви [PERSON] є необґрунтованою та невбачає підстав для задоволення позовної заяви. Вдповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed