Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, [PERSON] . В позовній заяві він зіслався на те, що між ним та відповідачкою 12.08.2015 року було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №61. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони втратили порозуміння щодо багатьох питань спільного проживання, що викликає істотну напруженість у стосунках. При всій стриманості як позивача, так і відповідачки, стає дедалі важче уникати конфліктних ситуацій, виникнення яких не сприятиме збереженню взаємоповаги між позивачем та відповідачкою. Подальше збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо. У зв`язку з чим, просить шлюб розірвати. Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивача та відповідачки, які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 12.08.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 12 серпня 2015 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №61. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] (а.с.14). Судом було встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї стало неможливим. Позивач наполягає на розірванні шлюбу,відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. Сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. У відповідності ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Згідно зі ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved