Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності згідно договору дарування належить жилий будинок № 5 по вул. Садовій в с. Катеринівка Марїнського району Донецької області. Окрім нього, в будинку зареєстрована його колишня дружина [PERSON] та їх спільний син [PERSON]. В серпні 2008 року шлюб позивача із [PERSON] було розірвано, після чого вона забрала свої речі, їх сина і пішла проживати до іншого місця. Позивач створив нову сімю, має дружину та доньку, які зареєстровані та проживають в належному йому будинку. З того часу, як відповідачі змінили місце проживання, в спірному будинку вони не мешкають, всі обовязки по сплаті послуг несе позивач. Тобто, відповідачі фактично не мешкають в спірному будинку понад 6 місяців без поважної причини, що є підставою для визнання їх втратившими право користування житловим приміщенням. З цих підстав просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, згідно копії договору дарування будинку, посвідченого 20.02.2002 року приватним нотаріусом Марїнського районного нотаріального округу за р. № 389 [PERSON] на праві власності належить житловий будинок № 5 по вул. Садовій в с. Катеринівка Марїнського району Донецької області. Право власності належним чином зареєстровано в БТІ. Згідно акту від 04.02.2016 року, складеного депутатом Катеринівської сільської ради по виборчому округу № 1 [PERSON] в присутності свідків: [PERSON] та [PERSON], громадянка [PERSON], [INFO] та її син [PERSON], [INFO], за адресою: с. Катеринівка, вул. Садова, буд. 5, не проживають з квітня 2008 року по теперішній час. Особистих речей в будинку не має. Згідно довідки № 145/02-25 від 04.02.2016 року, виданої виконкомом Катеринівської сільської ради Марїнського району Донецької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], дійсно зареєстровані за адресою: [INFO], але фактично не проживають з квітня 2008 року і по цей час. Відповідно до вимог ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача або члена його сімї на інше постійне місце проживання, така особа втрачає право користування житловим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідача такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215, 224 ЦПК України, ст.ст. 107 ЖК України, ст.ст. 319, 405 ЦК України, суд

Outcome: approved