Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]. про встановлення порядку користування квартирою, а саме встановити порядок користування квартирою без зміни часток у спільній частковій власності на квартиру. Просить виділити їй житлову кімнату площею 8,3 кв. м., а відповідачу дві кімнати площею: 15,2 кв. м. з балконом 2,8 кв. м. та 11.5 кв.м. Інші приміщення: кухня, коридор, ванна кімната, вбудована шафа залишити в загальному користуванні сторін. Свій позов мотивує тим, що вона являється співвласницею в розмірі 1/6 частини квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] є співвласником квартири в розмірі 5/6 частини. Особові рахунки на здійснення виплати за комунальними послугами оформленні на позивачку. Відповідач участі в сплаті комунальних платежів не бере. Позивач не може оформити субсидію,самостійно несе витирати на житлово-комунальні послуги, що є надмірним тягарем для для неї. В судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали до суду заяву в якій просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, у відповідності до ст. 128 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Враховуючи викладене та дослідивши матеріали справи суд приходить до такого висновку. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 13.05.1997 року власником 1/6 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON], а власником 5/6 частини квартири [ADDRESS] є [PERSON]. (а.с. 10). Відповідно до технічного паспорту квартира загальною площею 35,0 кв.м., складається з трьох кімнат площею 15,2 кв.м. 11,5 кв.м.та 8,3 кв.м., кухнею 5,6 кв. м., ванної кімнати - 2,1 кв. м., вбиральні - 1,2 кв. м., коридору - 4,2 кв. м., вбудованої шафи - 0,4 кв. м., балкона - 28 кв. м. Згідно довідки про склад сім'ї, копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] зареєстрований та є співвласником [PERSON]. (а. с. 11-14). Відповідно до акту складеного 12.11.2018 року сусідами позивача, [PERSON] не проживає у [ADDRESS] з 2018 року. (а. с. 31). З копій платіжних доручень вбачається, що позивачка сплачує особисто витрати на комунальні послуги (а.с.32-41). За змістом ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Статтею 358 ЦК України встановлено що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Виходячи із зазначених норм позивач має право ставити питання про надання їй можливості користування житловим приміщенням у тому числі і шляхом встановлення порядку користування спільною частковою власністю. Проти запропонованого позивачем варіанту користування квартирою, викладеного у позовній заяві відповідач [PERSON] заперечень не надав, та не заявив про порушення своїх прав у результаті встановлення саме такого порядку користування. Альтернативний варіант користування квартирою суду не подавав. Сторони не ставили питання перед судом про призначення судової будівельно-технічної експертизи з метою визначення варіантів користування квартирою відповідно до часток у спільній частковій власності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин суд вважає за можливе визначити порядок користування квартирою за варіантом, запропонованим позивачами, а саме згідно плану квартири (а.с.13) виділити у користування [PERSON] житлову кімнату площею 8,3 кв. м., а [PERSON] дві кімнати площею: 15,2 кв. м. з балконом 2,8 кв. м. та 11.5 кв.м. Інші приміщення: кухня, коридор, ванна кімната, вбудована шафа залишити в загальному користуванні сторін. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та ст. 355,356,358 ЦК України,

Outcome: approved