Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та прохала суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1500гр на утримання неповнолітньої: дочки [PERSON], [INFO] та аліменти в розмірі 500грн. на її утримання до досягнення дитини [PERSON], 08 лютого 2016року народження трьохрічного віку. В своїй позовній заяві вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають : дочку [PERSON], [INFO]. Шлюб не розірваний. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачу одній самотужки потрібно вирішувати всі матеріальні питання, щодо утримання дитини, в звязку з цим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її адвокат свої вимоги змінили, прохали суд задовольнити позов, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитини повноліття та аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитини дочки [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні частково погодився з позовом, та пояснив що зараз навчається та отримує стипендію. Готовий сплачувати аліменти в сумі 500грн. на дитину та 100грн. на утриманні дружини. Прохав суд задовольнити позов лише в цій частині. Суд, вислухавши сторони по справі, проаналізувавши представлені докази, встановив наступне: Подружжя [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO] , яка проживає з позивачкою і на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 180,185 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до виповнення їй 18 років. Між позивачем та відповідачем по справі ускладнилися відносини, сторони проживають окремо одне від одного. В добровільному порядку відповідач не надає достатньої допомоги дитині, не допомагає матеріально. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від обовязку утримувати дитину, судом не встановлено. Договору між батьками про сплату аліментів на дитину не досягнуто, тому він підлягає вирішенню в судовому порядку. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обовязком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Таким чином, з огляду на обумовлені ч.1 ст.184 СК України обставини (нерегулярний, мінливий дохід) розмір аліментів підлягає визначенню у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.182 СК України). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України). Таким чином, з огляду на вік дитини, прожитковий мінімум для неї, обовязок батьків забезпечувати достатнє утримання дитини, належні умови для її розвитку, навчання тощо, зважаючи на працездатний вік батька дитини, який в змозі мати доходи на своє та утриманців проживання, суд вважає визначити до стягнення аліментів у в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття , починаючи з 01.12.2016 року та аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку до досягнення дитини [PERSON], 08 лютого 2016року народження трьохрічного віку, починаючи з 01.12.2016 року. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Виконання передбачених ст.150 СК України обовязків батьків щодо виховання та розвитку дитини, пов*язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Доводи ж позивача щодо розміру аліментів з огляду на обставини справи підлягають задоволенню . У разі наявності додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) позивач вправі звернутися до суду з відповідним позовом, який не пов'язаний зі сплатою аліментів (ст. 185 СК України). Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред*явлення позову, що відповідає вимогам закріпленим ч. 1 ст. 191 СК України. Вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані та доведені в судовому засіданні доказами, тому підлягають задоволенню, виходячи з того, що відповідач не працює, є студентом та отримує стипендію., строк навчання по 30.06.2017року. На підставі ст.367 ЦПК України, рішення суду підлягає обов*язковому негайному виконанню по справам про аліменти в межах суми платежу за один місяць. \~ Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1102 грн. 40 коп.

Outcome: approved