Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, Підгаєцької районної державної адміністрації Тернопільської області про визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, з підстав викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Підгаєцької районної державної адміністрації Тернопільської області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Причин своєї неявки суду не повідомив та відзиву на позов не подав. В судове засідання представник відповідача Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Крім того, визнання ним позову та прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у клопотанні, яке долучено до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Як роз`яснено у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19 березня 2010 року) виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 Земельного кодексу України, глав 27, 33, 34 Цивільного кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального кодексу України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України, судам (підсудні) справи за заявами, зокрема: - з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народилась [INFO] в сім`ї: батька [PERSON] та матері [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10 червня 1973 року. Батькові позивача [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1,60 га. в умовних кадастрових гектарах, на території Голгочанської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, що стверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ТР №0144833 від 15 серпня 1996 року та нотаріально посвідченим свідоцтвом про право на спадщину за законом від 20 березня 2019 року, зареєстрованим в реєстрі за №172. Батько позивача [PERSON] помер [INFO] , що вбачається із свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 16 травня 2002 року виданого Голгочанською сільською радою Підгаєцького району Тернопільської області. Згідно вказаного свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННО 024487 від 20 березня 2019 року позивач після смерті її батька [PERSON] , який помер [INFO] , успадкувала право на земельну частку (пай) розміром 1,60 га. в умовних кадастрових гектарах, яке належало останньому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0144833 від 15 серпня 1996 року. Рішенням тридцять шостої сесії сьомого скликання Голгочанської сільської ради за №507 від 19 серпня 2019 року Про затвердження документації із землеустрою та передачу земельної ділянки у власність гр. [PERSON] , затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано у власність позивачці земельну ділянку із кадастровим номером 6124881800:01:001:0730 площею 1,7902 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14 серпня 2019 року, право власності на земельну ділянку площею 1,7902 га., з кадастровим номером 6124881800:01:001:0730, яка розташована на території Голгочанської сільської ради, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА №789389 від 10 травня 2006 року, було зареєстровано 10 травня 2006 року за [PERSON] , який помер ще [INFO] . Із довідок виданих виконкомом Голгочанської сільської ради за вих.№№867, 1684 відповідно від 27 червня 2018 року та від 29 листопада 2019 року видно, що [PERSON] , який помер [INFO] до дня смерті був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] . Інших осіб з таким самим прізвищем, ім`ям та по батькові, на території вказаної сільської ради, не було і немає. Позивач зверталась до державного реєстратора з питанням реєстрації права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером 6124881800:01:001:0730, однак їй в цьому 05 жовтня 2019 року було відмовлено, оскільки право власності на вказане нерухоме майно вже зареєстроване 10 травня 2006 року за [PERSON] на підставі державного акта серії ЯА №789389 від 10 травня 2006 року, що також підтверджується інформаціями відділу у Підгаєцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 09 квітня та 13 липня 2020 року. Частиною 9 ст.24 Закону України Про Державний земельний кадастр передбачено, що при здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. У відповідності із ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підставний, а тому підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судові витрати покласти на позивача в межах нею понесених. На підставі наведеного,

Outcome: approved