Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет», посилаючись на те, що він з 15 червня 2012 року по 01 жовтня 2012 року працював у відповідача, звідки був звільнений за п.3 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із призивом на військову службу. Проте при звільненні відповідачем йому не була сплачена вихідна допомога в розмірі двох мінімальних заробітних плат, що передбачено ч.1 ст. 21 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу». Просив стягнути на його користь 2236 грн. вихідної допомоги та 5000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача Варбан О.В. у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] був прийнятий на роботу до відповідача згідно до наказу № 16/к від 14 червня 2012 року та звільнений згідно до наказу № 106/к від 01 жовтня 2012 року за п.3 ст. 36 КЗпП України в зв'язку з призивом на військову службу (а.с. 6). На підставі ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Така редакція даної статті викладена відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, яким до ст. 44 КЗпП були внесені зміни, котрі передбачали виплату підприємством вихідної допомоги у розмірі двох мінімальних заробітних плат особам, що звільняються у зв'язку з призовом на військову службу (пункт 96 розділу II Закону). Згідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» громадянам України, які звільняються з роботи у зв'язку з призовом або прийняттям на військову службу, виплачується вихідна допомога в розмірі двох мінімальних заробітних плат. Така редакція даної частини статті викладена відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28 грудня 2007 року № 107-VI, яким частину першу статті 21 викладено в такій редакції: « 1. Громадянам України, які звільняються з роботи у зв'язку з призовом або прийняттям на військову службу, виплачується вихідна допомога в розмірі двох мінімальних заробітних плат» (пункт 75 розділу ІІ Закону). Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008 зміни, внесені пунктами 36-100 розділу II Закону України від 28.12.2007 р. № 107-VI, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Частиною другою статті 152 Конституції України та частиною другою статті 73 Закону України «Про Конституційний Суд України» визначено, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. Отже, у зв'язку з втратою чинності тих положень закону, якими було внесено зміни до законодавчих актів, вони діють у редакції, що існувала до внесення змін, що визнані неконституційними. Стаття 44 КЗпП України, у редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року № 107, не передбачала виплати вихідної допомоги особам, трудовий договір з якими припиняється за пунктом 3 статті 36 КЗпП України. Так само і ч.1 ст. 21 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу», у редакції, що діяла до прийняття Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» від 28 грудня 2007 року № 107, не передбачала виплати вихідної допомоги громадянам України, які звільняються з роботи у зв'язку з призовом або прийняттям на військову службу, за рахунок роботодавця. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до ПАТ «Костянтинівський завод «Втормет» про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди задоволенню не підлягає через необґрунтованість та безпідставність.

Outcome: dismissed