Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа - Садгірський районний відділ ДМС України в Чернівецькій області про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. В позові посилається на те, що він є власником житлового будинку з належними до нього побутовими будівлями та спорудами по [ADDRESS]. Крім нього за цією ж адресою зареєстрована відповідач по справі [PERSON], яка фактично не проживає у вказаному будинку з 2009 року. На момент подання позовної заяви відповідачка не проживає у даному житловому будинку більше одного року, її власних речей або майна в даному будинку немає. Просить визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явився та подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та прохання розглянути справу у його відсутності. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, однак своєчасно та належним чином повідомлялася про день та час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник третьої особи Садгірського РС у м.Чернівці УДМС України в Чернівецькій області до суду спрямував заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності вищевказаних осіб відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору дарування житлового будинку від 22.12.2005 року. Також встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідач по справі [PERSON] - мачуха позивача. Встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в вище вказаному житловому будинку більше одного року без поважних причин, що підтверджується довідкою квартального комітету №59 від 23.08.2013 року та на що вказав позивач в позові. Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Відповідно до приписів ст. 30 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами, відповідно до ст.57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Обставини справи, згідно до положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до приписів ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Крім того рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях. Виходячи з обставин встановлених по справі, на підставі наведеного, суд приходить до наступних висновків. Відповідач не проживає у спірному будинку більше одного року без поважних причин, не веде з позивачем спільного господарства, не утримує будинок в належному стані, не надає фінансову допомогу у веденні господарства, тому суд вважає, що реєстрація відповідача за вищевказаною адресою створює позивачу додаткові незручності чим порушуються його права. Згідно ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи або остаточного рішення суду. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, тому слід визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у житловому будинку [ADDRESS].

Outcome: approved