Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до відповідача [PERSON] «Страхова компанія «Оранта-Життя» про стягнення викупної суми, пені, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних та моральної шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 01.10.2006 р. між ним і ЗАТ «СК «Оранта-Життя», правонаступником якого є відповідач, на підставі заяви на страхування життя №С 100547 від 11.09.2006 р. було укладено Договір страхування життя за програмою «Страховий бонус», що засвідчується полісом Cтрахування життя № 1000086. Відповідно до умов полісу Cтрахування життя № 1000086 строк його дії становить 20 років, валюта страхування - долар США, страхова сума 10 830,71 доларів США, страховий тариф - 0,046465, страховий платіж (у валюті страхування) - 260,00 доларів США, період сплати страхового платежу 20 років, страхові платежі сплачуються - щопівроку. На підставі укладеного договору позивач здійснював своєчасну та повну сплату страхових платежів щопівроку у сумі 260,00 доларів США, що разом склало 4160,00 доларів США. Однак, у зв'язку з необхідністю коштів, що було зумовлено купівлею дачного будинку позивач у вересні 2014 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про дострокове припинення договору та виплату страхових внесків(викупну суму). Оскільки вимоги вказаної заяви стороною відповідача виконано не було, а тому позивач вимушений був звертатись до суду за захистом свої прав та просив суд стягнути з відповідача викупну суму 3 278,03 доларів США, втрат від інфляції в сумі 1665,23 доларів США, пеню в розмірі 1 484,95 доларів США, 3% річних в сумі 184,00 доларів США та 10 000,00 грн. моральної шкоди. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. 23.02.2016 року на адресу суду направив письмові заперечення в яких позовні вимоги визнав частково в розмірі викупної суми, в частині стягнення пені, інфляційних витрат, 3% річних та моральної шкоди просив суд відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторони позивача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що на підставі заяви на страхування життя №С 100547 від 11.09.2006 р. було укладено Договір страхування життя за програмою «Страховий бонус», що підтверджується полісом Страхування життя № 1000086 від 01.10.2006 р (а.с.5). Як вбачається з полісу страхування життя № 1000086 вигодонабувачами є [PERSON], [PERSON], [PERSON], строк його дії становить 20 років, валюта страхування - долар США, страхова сума 10 830,71 доларів США, страховий тариф - 0,046465, страховий платіж (у валюті страхування) - 260,00 доларів США, період сплати страхового платежу 20 років, страхові платежі сплачуються щопівроку (а.с.6). Відповідно до копій квитанцій: № 202 від 11.09.2006р.; № 62 від 29.03.2007р„ № 51 від 04.10.2007р.; № 17 від 21.03.2008р.; №309991 від 23.09.2008р.; № 1064750 від 30.03.2009р., № 2087810 від 29.09.2009р.; №3045622 від 18.03.2010р., № 4157527 від 01.10.2010 р.; № 5375690 від 11.04.2011 р., № 6437417 від 04.10.2011 р.; № 8781707-26.10.2012р., № 76893 11 від 03.05.2012р.; № 9778252 від 12.04.2013р., № 10796025 від 09.10.2013р.; № 11890090 від 25.04.2014 р., позивачем було внесено страхових внесків на суму 4 160,00 доларів США (а.с.71-78). Згідно до копії листа відповідача від 20.11.2014 року, останній прийняв заяву про розірвання полісу страхування життя до розгляду 23.09.2014 р. При цьому, відповідач зазначив, що розрахована викупна сума складає 3278,03 дол. США., однак, враховуючи складну економічну ситуацію фінансової системи України, частиною якої є\~СК\~«Оранта-Життя», находиться під значним впливом. Для прискорення розрахунків з довгострокових договорів проводяться консультації з акціонерами (а.с.7). Згідно\~ст. 525 ЦК України\~одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір страхування припиняється у випадках, встановлених договором та законом, що передбачено ст.997 ЦК України Відповідно до\~ст. 28 Закону України «Про страхування»\~дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування. Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України. Про намір\~\~достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено. У разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя. Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору\~\~страхування\~\~життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя,\~\~згідно\~\~з\~\~методикою,\~\~яка\~\~проходить\~\~експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і\~\~є\~\~невід'ємною частиною\~\~правил страхування життя. Пунктом 7.9 Правил добровільного страхування життя від нещасних випадків передбачено, що за кожний день затримки страхової виплати виплачується пеня у розмірі 0,1% від суми, що підлягає виплаті. Відповідно до п. 2 правил добровільного страхування життя від нещасних випадків страховий випадок - подія, передбачувана договором страхування, яка відбулася в період дії договору страхування, і з настанням виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми. Тобто, страхова сума виплачується у разі настання страхового випадку, які передбачаються договором страхування життя №1000086. Відповідно до п. 5.3 правил добровільного страхування життя від нещасних випадків, дія договору страхування може бути достроково припинена за вимогою страхувальника, або страховика. Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов'язана повідомити іншу не пізніше як за 30 днів до дати припинення дії договору страхування. Згідно п.п. 5.3.1 правил добровільного страхування життя від нещасних випадків у разі дострокового припинення договору за ініціативою страхувальника, а також у випадку несплати (незалежно від причини) чергового внеску протягом трьох місяців підряд з першого числа четвертого місяця договір страхування вважається достроково припиненим і страхувальнику повертаються страхові платежі за вирахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхових внесків. З огляду на зазначене, позивачу виплачується після розірвання договору не страхова виплата, а повертаються викупна сума 3278,03 дол. США, про що було повідомлено позивачу листом, та визнано відповідачем у письмових запереченнях. Враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює вимогу позивача щодо стягнення на його користь пені у розмірі 0,1% за період з 24.10.2014 р. по 19.01.2016 р. в сумі 1484,95 доларів США, оскільки п.7.9 Правил добровільного страхування життя від нещасних випадків застосовується до відносин у разі невиплати страховиком страхової виплати по страховому випадку, який міг би відбутись в період дії договору страхування. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено нормами Закону № 1282-ХІІ, індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає. Тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо стягнення з сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, яке визначене у гривні, а не до іноземної валюти. Аналізуючи вищезазначене, вимога позивача щодо стягнення з відповідача втрат від інфляції в сумі 1665,23 доларів США не підлягає задоволенню, оскільки як встановлено судом та не спростовано позивачем у судовому засіданні, валютою страхування згідно полісу страхування життя № 1000086 було визначено долар США. Суд відмовляє у задоволенні вимоги позивача про стягнення на його користь моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., оскільки ні полісом страхування життя № 1000086, ні Законом України «Про страхування»,які регулюють спірні правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди.Зазначений висновок суду ґрунтується на вимогах ст. 611 ЦК України, відповідно до якої відшкодування моральної шкоди в разі невиконання зобов'язання допускається, якщо такі наслідки передбачені законом або договором. Аналогічну правову позицію, щодо відсутності підстав для задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди висловлено у постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 у справі за № 6-49 цс12. Статтею 22 ЦК України встановлено право особи на відшкодування збитків, завданих у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Суд не приймає до уваги пояснення позивача щодо стягнення з відповідача збитків у сумі 900 дол. США. Оскільки прямих доказів, що збитки завдані внаслідок неправомірних дій відповідача суду не надано. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача викупної суми -\~3278,03 дол. США, що\~еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на 09.03.2016 року(1дол. США= 26,4971грн.) складає суму 86858,29 грн., та 3% річних - 184,00 дол. США що\~еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на 09.03.2016 року (1дол США= 26,4971грн.) складає суму 4875,47 грн. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в дохід держави0 становить 243,60 грн. На підставі вищевикладеного, згідно ст. ст. 525, 526, 625, 611, 977 ЦК України, Закону України «Про страхування», ст. ст. 10,\~11,\~58-60,\~88,\~209,\~212-215,\~217,\~224-228\~ЦПК України, суд,

Outcome: partial