Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, припинення стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON]. За рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 02.03.2016р. [PERSON] зобов»язаний сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/4 частина всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.02.2016р. та до досягнення дитиною повноліття. Протягом шести місяців позивач сплачував аліменти, хоча фактично дочка весь цей час проживала з ним і перебувала на його утриманні та вихованні. Вважає, що відповідач безпідставно отримувала та витрачала не за цільовим призначенням стягнуті аліменти, що призначались на утримання дочки. Таким чином, позивач вважає, що повинен бути звільнений від стягнення аліментів на утримання дочки. На даний час дочка [PERSON] проживає із позивачем батьком дитини. Знаходиться на його утриманні та вихованні. Відповідач за весь цей час не надавала ніякої фінансової допомоги для дочки та не приймала участі у її вихованні. Отже, позивач просить суд, - припинити стягнення аліментів із позивача на користь відповідача на утримання спільної дочки; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] і розмірі ? частина всіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] уточнили позовні вимоги і просили припинити стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], починаючи з серпня 2016 року, а також просили стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини з 06.10.2016р. щомісячно в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати, - сплачений судовий збір в розмірі 551грн. 20коп. позивач залишає за собою. Крім того, зазначили, що дитина з 16 квітня 2016р. проживає із позивачем, що підтверджується рішенням суду про поділ майна подружжя. Крім того, відповідач має іншу сім»ю, проживає окремо, але отримує грошові кошти у вигляді аліментних платежів, які сплачує фактично [PERSON] на утримання дочки [PERSON] включно до липня 2016р. Також, зазначили, що відповідач не лише не допомагає дочці матеріально, а й не займається її вихованням. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Про причини неявки не повідомила і не скористалася правом надання заперечень проти позову. Суд ухвалив про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що за рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 02.03.2016р. (справа №711/1044/16ц) стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], 2013р. народження аліменти в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02.02.2016р. до досягнення дитиною повнолітня. За судовим рішенням видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Придніпровському відділі ДВС, за яким 22.03.2016р. відкрито виконавче провадження №50576516. Відповідно до даних довідки розрахунку заборгованості аліментів від 19.12.2016р. №24756 ДВ-14, починаючи з лютого місяця 2016р. по листопад 2016р. [PERSON] сплачував аліменти по 701грн. 00коп. у квітні, травні та липні 2016р., і станом на 01.12.2016р. заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 3193грн. 56коп. Крім того, факт здійснення сплати аліментних платежів підтверджується даними фіскальних чеків від 12.05.16р., 08.04.16р., 02.07.16р. За даними довідки з місця роботи позивача від 07.12.2016р. [PERSON] працевлаштований і з липня 2016р. по листопад 2016р. отримує зарплату в розмірі по 1500грн. щомісячно. Також встановлено, що [PERSON], 24.09.2013р. народження проживає і зареєстрована за адресою проживання та реєстрації позивача батька дитини [PERSON], що підтверджується даними довідки від 15.08.2016р., виданої ЖБК №100. Крім того, факт проживання [PERSON] із батьком підтверджується даними медичної довідки Черкаської міської дитячої лікарні від 15.07.2016р., медичної довідки КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня ЧМР дитяча поліклініка №3» від 04.11.2016р., даними характеристики від 15.08.2016р., виданої головою ЖБК №100. За даними листа завідувача дошкільного навчального закладу №90 «Весняночка» від 15.12.2016р. №169 вбачається, що [PERSON] проживає [INFO]; обов»язки батька по вихованню та утриманню дитини сумлінно та добросовісно здійснює батько [PERSON] та іноді бабуся [PERSON] При цьому, зазначено, що мати дитини [PERSON] за час перебування дочки у ДНЗ один раз приходила до закладу і тричі телефонувала вихователю групи щодо здоров»я дитини. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені Цивільним Кодексом України та Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Статтею 18 СК України визначено право особи на захист та способи захисту, зокрема: встановлення чи припинення правовідношення. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратиф. ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Крім того, законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. За положеннями ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов»язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов»язків щодо дитини. Батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180СК). Способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначені ст. 181 СК. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 ч.1СК). Як передбачено ч.1 ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що позивачем доведено факт перебування на його утриманні дочки [PERSON], зокрема, - з серпня 2016 р. по даний час, що не спростовано відповідачем. А тому, кошти на утримання [PERSON] повинні сплачуватись [PERSON] на користь [PERSON], на утриманні якого фактично перебуває дитина, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду з 11.10.2016р. і до її повноліття. Також, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку про необхідність припинення стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] з серпня 2016р. Відповідно до положень ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в частині виплати за один місяць підлягає до негайного виконання. Сплачені судові витрати у вигляді судового збору, позивач залишив за собою. На підставі викладеного та,

Outcome: approved