Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду у червні 2013 року з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [INFO] помер його прадід [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яке складається із житлового будинку літера Б-1, сіней літера «б», приміщення 1-площею 3,9 кв.м., приміщення 2 площею 2,1 кв.м., приміщення 1 площею 7,3 кв.м. та приміщення площею 8,5 кв.м., а всього 22,8 кв.м., сараїв літери З,В,Г та житлового будинку літера А-1, прибудови а, тамбуру а1, погребу а2, вбиральні Е. Спадкоємцями першої черги була його дружина [PERSON], яка померла [INFO] та донька [PERSON], яка померла [INFO]. Спадкоємцями [PERSON] були доньки [PERSON] (мати позивача), яка померла [INFO], [PERSON] (відповідач) та [PERSON] - мати відповідача [PERSON], яка померла [INFO]. У зв»язку із смертю власника домоволодіння та наявністю самочинного будівництва позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом порядку. Позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] на 13 частину домоволодіння [ADDRESS], яке складається із житлового будинку літера Б-1, сіней літера «б», приміщення 1-площею 3,9 кв.м., приміщення 2 площею 2,1 кв.м., приміщення 1 площею 7,3 кв.м. та приміщення площею 8,5 кв.м., а всього 21,8 кв.м., сараїв літери З,В,Г та житлового будинку літера А-1, прибудови а, тамбуру а1, погребу а2, вбиральні Е. В спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишити огородження №1,2 та тротуар І, трубопровід. Позивач [PERSON] неодноразово уточнював свої вимоги і остаточно просив уточнив свої вимоги і просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті прадіда [PERSON], померлого [INFO] на 13 частину домоволодіння [ADDRESS], яке складається із житлового будинку літера Б-1 площею 53,5 кв.м. та житловою площею 27,1 кв.м., прибудови «б» площею 7,9 кв.м., сараїв літери З,В,Г та житлового будинку літера А-1 загальною площею 32,1 кв.м. та житловою площею 18,6 кв.м., прибудови «а» площею 7,7 кв.м., тамбуру «а1» площею 3,6 кв.м., погребу «а2» площею 3,5 кв.м., вбиральні «Е». В спільній сумісній власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишити огородження №1,2 та тротуар І, трубопровід (а.с.43-44, 104-106). [PERSON] звернувся до суду у липні 2013 року з аналогічним позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що [PERSON], померлий [INFO] є його прадідом, якому належало спірне домоволодіння [ADDRESS], після його смерті спадщину фактично прийняла його дружина [PERSON], яка померла [INFO] та донька [PERSON], яка померла [INFO]. Спадкоємцями [PERSON] були доньки [PERSON], яка померла [INFO] [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. Вважає, що він, [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями на вказане домоволодіння у рівних частках. Неодноразово змінюючи позовні вимоги [PERSON] просив визнати за ним право власності на 13 частину домоволодіння [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті його прадіда [PERSON], померлого [INFO] та залишити у спільній власності всіх спадкоємців огородження, тротуар, трубопровід (а.с.48-50,107-108). Рішенням Київського районного суду м.Донецька від 07 листопада 2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним право власності по 13 частки на домоволодіння [ADDRESS], яке складається з житлового будинку літ.А-1, загальною площею 32,1 кв.м., житловою площею 18,6 кв.м., прибудови літ. а, площею 7,5 кв.м., тамбуру літ. а1 площею 3,6 кв.м., погребу літ а2 площею 3,5 кв.м., а також житлового будинку літ. Б-1 загальною площею 21,8 кв.м., житловою площею 8,5 кв.м., прибудови літ. б площею 7,9 кв.м., сараїв літ. З,В,Г, убиральні літ. Е, огородження №1,2, тротуара літ.1, трубопроводу літ. Х. В апеляційній скарзі відповідач [PERSON] просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовів [PERSON] та [PERSON], оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, не враховано, що вона єдина особа, яка проживає у спірному домоволодінні та користується ним на протязі 50 років, ніякі спадкоємці спадщину не приймали, не враховано, що рішенням апеляційного суду від 24.07.2012 р. [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до неї про визнання права власності в порядку спадкування за законом на вказане домоволодіння. В судовому засіданні апеляційного суду [PERSON] заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без змін. Позивач [PERSON], відповідач [PERSON] та представники третіх осіб в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи (а.с.165-169, 171-185). Заслухавши доповідача, пояснення [PERSON] перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу відповідача [PERSON] слід задовольнити, рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог з наступних підстав. Задовольняючи позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом та зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд першої інстанції виходив з того, що [PERSON], який помер [INFO] на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, рішення виконкому Київської районної у м.Донецьку ради від 14.11.1984 р. «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ А-1, нежитлових прибудов а, а1, сараїв В,Г,Д,Ж,З та використання будівлі під літ. Б-1, б як літньої кухні» та довідки №137 від 04.06.2003 р. про перебудову додаткових приміщень житлового будинку літ. А-1, Б-1, сіней а, б, тамбуру а1 в житлові без виявлення відходження від будівельних норм та правил - належало домоволодіння [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді 12 частини вказаного домоволодіння і спадкоємцями першої черги за законом були його дружина [PERSON] та донька [PERSON]. За оформленням спадщини ніхто не звертався, але спадкоємці прийняли її фактично : дружина [PERSON] - 34 частки, а донька [PERSON] - 14 частку спірного домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 34 частки вказаного домоволодіння. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом була її донька [PERSON], яка фактично і прийняла спадщину у вигляді 34 частки спірного домоволодіння. [INFO] [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина на вказане домоволодіння, спадкоємцями першої черги після її смерті були доньки [PERSON], яка є матір»ю позивача [PERSON], [PERSON] - відповідач по справі та [PERSON] яка є матір»ю [PERSON]. Фактично всі спадкоємці прийняли спадщину згідно ст.ст. 529, 549 ЦК України (1963 року), тобто кожній належить на праві власності в порядку спадкування за законом по 13 частки спадкового домоволодіння. [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на 13 частину вказаного домоволодіння, фактично прийняв спадщину після її смерті її син [PERSON] і до нього перейшло право власності на вказану частку. [INFO] померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 13 частини вказаного домоволодіння. Спадкоємцем першої черги є її син [PERSON], який фактично прийняв спадщину у вигляді 3 частини спадкового домоволодіння [ADDRESS], тому вимоги [PERSON] та [PERSON] задоволено. Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо, оскільки вони суперечать вимогам матеріального та процесуального права. Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору про надання безстрокове користування земельної ділянки для індивідуального будівництва жилого будинку від 19.04.1938 року р-р №9846/4 за [PERSON] значиться домоволодіння [ADDRESS]. На земельній ділянці станом на 06.04.1983 року розташовані житлові будинки А-1 площею 18,7 кв.м. та Б-1 площею 8,5 кв.м. (а.с.12). Згідно технічної документації (інвентаризаційна справа №2/3649) житловий будинок А-1 побудований 1967 р., прибудови «а», «А1» - самочинні, Б-1 побудований 1956 р., б - самочинні (126-127). Рішенням Київської районної у м.Донецьку ради № 296-2 від 14.11.1984 р. прийнято в експлуатацію жилий будинок А-1, нежитлові прибудови «а», «а1» по [ADDRESS] на загальних підставах. Питання щодо права власності на жилий будинок А-1 та нежитлові прибудови «а», «а1» запропоновано вирішити в судовому порядку. Сараї В,Г,Д,Ж,З вважаються самочинним будівництвом. Побудова Б-1, «б» вважається літньою кухнею та використовується за призначенням (а.с.13, 3). Але, [PERSON] помер [INFO] згідно актового запису №312 (а.с.11), його дружина [PERSON] померла [INFO] згідно актового запису №563, а житловий будинок А-1 побудований у 1967 р. введено в експлуатацію на підставі рішення Київської районної у м.Донецьку ради № 296-2 від 14.11.1984 р. (а.с.20), тобто після смерті подружжя [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.105 ЦК України (1963 р.) громадянин, який збудував або будує жилий будинок, здійснив або здійснює його перебудову без встановленого дозволу, або без належно затвердженого проекту, або з істотними відхиленнями від проекту, або з грубим порушенням основних будівельних норм і правил, не вправі розпоряджатися цим будинком чи частиною його (продавати, дарувати, здавати в найом тощо). За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння [ADDRESS], яку мають право на спадкування [PERSON] та [PERSON] Суд першої інстанції взагалі не звернув увагу на те, що після смерті [PERSON] та [PERSON], померлої [INFO] спадкові справи не відкривалися (а.с.21). Крім того, після смерті доньки [PERSON] - [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємцями першої черги були її доньки [PERSON], яка є матір»ю позивача [PERSON], [PERSON] - відповідач по справі та [PERSON] яка є матір»ю [PERSON]. Відповідно до ст..529 ЦК України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. Посилання позивачів на те, що їх попередники фактично отримували спадщину у вигляді спірного домоволодіння безпідставні, та суперечать наданим по справі доказам. Відповідно до п.4 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Outcome: dismissed