Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Монастириський районний суд Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 33/100 земельної ділянки площею 0,1302 га, для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, що розташована на території м.Монастириська по вул.Садова №13 Тернопільської області, яка належала [PERSON]. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 09.08.2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, до якого входить: квартира №2, що знаходиться в м.Монастириська Тернопільської області по вул.Садовій №13; 33/100 земельної ділянки площею 0,1302 га для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, яка розташована на території м.Монастириська по вул.Садова №13 Тернопільської області, що посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №488510, виданого Монастириською міською радою на імя [PERSON], де 67/100 належить [PERSON], а 33/100 [PERSON] Позивач вважає що саме вона повинна успадковувати за померлою спадкодавцем, оскільки фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном, як спадкоємець за заповітом. Позивач [PERSON] після смерті [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилося, що відсутній Державний акт на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, суду, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Монастириської міської ради м.Монастириська Тернопільської області в судове засідання не зявився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, заперечення проти задоволення позовних вимог не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що 09.08.2014 року у віці 88 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №176828 виданого 09.08.2014 року, актовий запис №53. Ще за життя померлій належала: земельна ділянка у спільній сумісній власності з [PERSON] загальною площею 0,1302 га для обслуговування житлового будинку по вул.Садова №13, з яких [PERSON] було передано безкоштовно у спільну сумісну власність - 0,0430 га, а [PERSON] 0,0872 га, що підтверджується рішенням №361/1 від 26.04.2005 року четвертого скликання двадцять другої сесії Монастириської міської ради Тернопільської області. Згідно кадастрового плану земельної ділянки 6124210100020010058, що знаходиться в м.Монастириська по вул.Садова №13 між всіма суміжниками погоджено розміри земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], зокрема, що з загальної площі земельної ділянки в розмірі 0,1302 га [PERSON] належить 67/100 частки від загальної площі, а [PERSON] 33/100 частки від загальної площі. Окрім вищевказаного даний розподіл земельної ділянки підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №488510, виданого 17.06.2005 року Монастириською міською радою на імя [PERSON] (а.с.6). Згідно заповіту, складеного 16.03.2007 року, спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що вона за законом буде мати право і що буде належати їй на момент смерті [PERSON] Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу [PERSON] №40/2-14 від 23.02.2015 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акта був втрачений про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме, в газеті «Вісті Придністровя» №13 (7095) від 03.04.2015 року (а.с.15). На даний час виготовити правовстановлюючий документ на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент її смерті. Відсутність оригіналу правовстановлюючого документа стала причиною неможливості оформлення спадкових документів на земельну ділянку згідно заповіту після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1226 ЦК України Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] яка померла 09.08.2014 року, як спадкоємець за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла. Відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку доведена матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені нею у позовній заяві, а отже, вона, як спадкоємець за заповітом має право на частку земельної ділянки з спільної сумісної власності. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було предявлено, а позивач фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому є підстави визнати за нею право власності на зазначене майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являється частка земельної ділянки в спільній сумісній власності. На підставі викладеного

Outcome: approved