Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що між, [PERSON] , та [PERSON] 28.10.2015 укладено договір позики, за умовами якого позивач передав у борг відповідачу кошти у розмірі 10 000 доларів США за умови їх повернення до 25.12.2015. [PERSON] отримав грошові кошти в повному обсязі, про що 28.10.2015 власноручно написав розписку. Так, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Одночасно, у домовлені строки [PERSON] грошові кошти мені не повернуто, останній на зв`язок не виходить та ухиляється на спілкування на дану тему. На день звернення до суду за захистом порушених прав, згідно офіційного курсу НБУ (100 доларів США - 27 920 грн.), борг [PERSON] у сумі 10 000 доларів США еквівалентний 279 200 грн.та 3% річних у сумі 24 783 грн. Отже загальний борг складає 303 983 грн. Таким чином позивач просить Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму основного боргу у розмірі 10 000 (десять тисяч) доларів США, що на момент звернення до суду еквівалентно 279 200 (двісті сімдесят дев`ять тисяч двісті )гривень 00 копійок, 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання в сумі 24 783 двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят три ) гривні 00 копійок. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати, зокрема судовий збір в розмірі 3039 (три тисячі тридцять дев`ять) гривень 00 копійок, витратити на правову допомогу в розмірі 5000 гривні 00 копійок. За згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] 28.10.2015 укладено договір позики, за умовами якого я передав у борг відповідачу кошти у розмірі 10 000 доларів СІЛА за умови їх повернення до 25.12.2015. що підтверджується борговою розпискою. Згідно ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Стаття 1049 ЦК України визначає що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В строки передбачені в договорі позики [PERSON] не були виконані обов`язки щодо повернення суми боргу за договору позики, що у свою чергу порушує права позивача [PERSON] і які підлягають до захисту, шляхом стягнення із відповідача суми боргу. При цьому суд зазначає, що доказів погашення заборгованості Відповідачем не було надано. На день звернення до суду за захистом порушених прав, згідно офіційного курсу НБУ (100 доларів США - 27 920 грн.), борг [PERSON] у сумі 10 000 доларів США еквівалентний 279 200 грн. та 3% річних у сумі 24 783 грн. Отже загальний борг складає 303 983 грн. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст. 80 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України). Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.. 141 ЦК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved