Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про поділ майна подружжя, де просить визнати за нею право власності на ? частину квартири № 56 в будинку 19 по бул. Просвіти у м. Тернополі. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 06.09.2012 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. За час перебування у шлюбі вони набули спільне нерухоме майно квартиру № 56 в буд. 19 по бул. Просвіти у м. Тернополі, на підставі договору купівлі-продажу від 26.01.2001 року вказане майно зареєстроване за відповідачем. Вказане майно було придбане за час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти подружжя. Представника позивач [PERSON] [PERSON] у судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує з підстав та мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON]в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 09.11.1995 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON], про що відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області видано свідоцтво про шлюб І-ИД № 009094. Згідно договору купівлі-продажу серії АВО № 756914 від 26.01.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив двохкімнатну квартиру № 56, що знаходиться в будинку № 19 по бульвару Просвіти у м. Тернополі. Загальна площа квартири 47,5 кв. м., житлова площа 24,8 кв.м. Відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.09.2012 року по справі № 1915/11333/2012 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Як вбачається з реєстраційного посвідчення виданого начальником Тернопільського міського бюро технічної інвентаризації від 26.01.2001 року, квартира [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на праві приватної власності. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що спірна квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою подружжя дане майно розділено не було, позивач звернулась з вимогою до відповідача про поділ даного майна, дізнавшись про порушення її права. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи вищенаведені обставини та визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що право позивача порушено відповідачам, тому позов [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя підлягає до задоволення шляхом визнання за позивачем право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] як частку у спільному майні подружжя. На підставі наведеного,

Outcome: approved