Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить визначити йому додатковий двохмісячний строк для подання заяви до Богуславської районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері [PERSON], посилаючись на те, що 09 лютого 2013 року померла його мати [PERSON], яка за життя склала заповіт, згідно якого заповіла усе своє майно внучці [PERSON]. 19 серпня 2015 року ним (позивачем) було отримано листа від Богуславської районної державної нотаріальної контори про те, що він має право на обовязкову частку у спадщині передбачену ст.1241 ЦК України, як пенсіонер на 1/12 частку. У десятиденний термін він звернувся до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. Постановою Богуславської районної державної нотаріальної контори №02-31/1220 від 21.08.2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не прийняв спадщину у строк передбачений ст.1270 ЦК України. У встановлений законом шестимісячний строк він не подав до Богуславської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, оскільки для нього смерть матері була дуже великим горем, після її смерті він майже постійно перебував у лікарнях, йому було проведено дві операції, які потребували довгої реабілітації. Вказує, що довідками лікарів та медичною картою амбулаторного хворого підтверджується факт, що за станом здоровя він не міг спадкувати у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази, і просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю до двох місяців для подачі заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала і пояснила суду, що позивач мав достатній час, щоб звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, поважності причин пропуску строку він суду не навів і доказів про це не надав. Будь-яких перешкод вона йому не чинила, а тому просить відмовити позивачу в задоволенні позову за недоведеністю позовних вимог. Суд, заслухавши сторони та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 09 лютого 2013 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією повторного свідоцтва про її смерть виданого 25.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богуславського районного управління юстиції у Київській області. Із копії свідоцтва про народження позивача [PERSON] вбачається, що його матірю є [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом, в звязку з чим позивач звернувся до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідачка у відповідності до ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 09.02.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією заповіту посвідченого 14 липня 1997 року секретарем виконавчого комітету Дибинецької сільської ради народних депутатів Богуславського району Київської області. Позивач звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме в серпні 2015 року. Із постанови державного нотаріуса Богуславської державної нотаріальної контори № 02-31/1220 від 21.08.2015 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], оскільки пропущений строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 1270 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ч. 3 ЦК України). Як розяснено в пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно ч.1, ч. 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що позивач [PERSON] не звертався до відповідачки [PERSON] за письмовою згодою на отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно у звязку із пропуском строку на його отримання, в порядку визначеному ч. 2 ст. 1272 ЦК України. Звертаючись з позовом до суду, позивач просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 09 лютого 2013 року, посилаючись на поважну причину, а саме на те, що пропустив шестимісячний термін для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки смерть матері для нього була дуже великим горем. Однак, такі доводи позивача, як дуже велике горе, не є обєктивною, непереборною перешкодою. Позивач вказує, як на поважну причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини те, що після смерті матері, яка померла 09.02.2013 року, він майже постійно перебував в лікарні, де йому було проведено дві операції, що підтверджується довідками № 63 та №34 від 26.08.2015 року. Таке обгрунтування викликає сумнів, оскільки згідно довідки № 63 позивач перебував на лікуванні з 23.12.2013 року по 31.12.2013 року, в той час як його мати [PERSON] померла 09.02.2013, тобто він лікувався через 10 місяців після її смерті. Також, в довідці № 34 не вказано дату проведення операції та її характер, лише зазначено те, що за станом здоровя позивач не міг спадкувати з лютого 2014 року, тобто через 1 рік з дня смерті матері. Крім того, вищевказана довідка не може бути належним доказом, оскільки Дибинецька сільська амбулаторія сімейної медицини не є тим органом, що може визначати здатність особи на вчинення тих чи інших юридично значущих дій. Таким чином, наведені позивачем обставини не можна вважати поважними, повязаними з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для нього щодо своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], оскільки остання померла 09.02.2013 року, а позивач перебував на лікуванні з 23.12.2013 року, тобто вже після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, коли він мав право звернутися із заявою про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки цивільним законодавством України визначено порядок здійснення права на спадкування, але позивач на протязі шести місяців з часу відкриття спадщини своєчасно не реалізував своє право на прийняття спадщини у встановленому законом порядку та не надав суду жодного належного доказу, який би міг підтвердити обставини, що підтверджують поважні причини пропущення ним строку для звернення із заявою про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed