Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач - [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Відповідача - Мамалигівської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, посилаючись на те, що [INFO] в с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на все майно, що належало йому на момент смерті в тому числі і на 2 земельні ділянки загальною площею 0,9529 га. які знаходиться на території с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області. Вказує,\~що спадкоємців\~після смерті [PERSON] немає, у нього не було дітей та близьких родичів а тому [PERSON] перейшов проживати в господарство спадкодавця [PERSON] де постійно з 2008 року до дня його смерті, тобто до [INFO] фактично вони жили однією сім`єю з спадкодавцем, вели спільне господарство, у них був спільний сімейний бюджет, за спільні кошти вони придбали різні речі та зробили ремонт в житловому будинку де жили, надавав допомогу в лікуванні, доглядав, оскільки спадкодавець був особою похилого віку, та потребував лікування та допомоги, здійснив його поховання. Звертає увагу суду на те, що відповідно до норм ст. 1264 ЦК України він являється спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , оскільки більше восьми років він проживав однією сім`єю з спадкодавцем до часу та на час відкриття спадщини. Відповідно до норм ст. 1268 ЦК України оскільки він постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщину вважається таким ,що своєчасно прийняв спадщину. Також вказує, що за життя [PERSON] загубив оригінал державного акту на земельні ділянки та не виготовив дублікат державного акту, а тому відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки він не подавав оригінали правовстановлювальних документів. На підставі зазначеного просить суд встановити факт, що [PERSON] , [INFO] постійно проживав з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини, а саме до дня смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] , [INFO] , право власності на 1/1 частини земельних ділянок площею 0,5839 га. кадастровий номер 7323087500:02:002:0427 та площею 0,3690 га. кадастровий номер 7323087500:02:006:0025, що знаходиться на території с.Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області та посвідчується державними актами на право приватної власності на землю серії ЧВ № 037196 від 18.02.2004 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, місце та час розгляду справи про що наявне підтвердження в матеріалах справи, разом з тим до початку підготовчого судового засідання представник позивача подав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та провести судове засідання без їх участі, а відповідачі надали заяву, згідно якої позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи\~здійснюється судом\~за відсутності\~учасників справи,\~фіксування судового\~процесу за\~допомогою звукозаписувального\~технічного засобу\~не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги позову є обґрунтовані та підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області помер [PERSON] , що посвідчується довідкою про смерть № 445 від 23.04.2015 року. (а.с. 6) Також судом встановлено, спадкоємці після смерті [PERSON] немає, даний факт підтверджується довідками Мамалигівської сільської ради Новоселицького району № 815 та № 816 від 05.11.2018 року. (а.с. 8, 10) Згідно дослідженої судом довідки № 447 від 27.04.2015 року виданої виконкомом Стальнівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] проводив поховання [PERSON] (а.с. 7) Так, відповідно до акту опитування свідків від 21.12.2018 року, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] постійно проживав в господарстві [PERSON] яке розташоване в [ADDRESS] , з 2008 року і для смерті останнього. Спільно з [PERSON] вели господарство, робили ремонт та мали спільний бюджет, проживали однією сім`єю. (а.с. 9) Згідно дослідженої судом довідки № 813 від 05.11.2018 року виданої Виконкомом Мамалигівської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області вбачається, що [PERSON] дійсно постійно проживав однією сім`єю без реєстрації з [PERSON] який помер [INFO] за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 11) Розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до висновку, що достовірно встановлений факт, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав з спадкодавцем [PERSON] . Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все майно, що належало йому на момент смерті в тому числі і на 2 земельні ділянки загальною площею 0,9529 га. які знаходиться на території с. Стальнівці Новоселицького району Чернівецької області, що посвідчується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЧВ № 037196 від 18.02.2004 року. (а.с. 12-14) Окрім того встановлено, що [PERSON] загубив оригінал державного акту на земельні ділянки та не виготовив дублікат державного акту, а тому відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки він не подавав оригінали правовстановлювальних документів. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст. 14 Конституції України. Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Згідно частин 1, 2 ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Власник майна, відповідно до ст. 392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»\~\~№ 7 від\~\~30.05.2008 року справи про спадкування розглядаються за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язків інших осіб (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. На підставі наведеного, враховуючи що відповідач Мамалигівська сільська рада позовні вимоги визнає в повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1225, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved