Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У позові вказав, що з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2002 по 2015 рр. Відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоча спроможна надавати таку допомогу, син проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. По іншим провадженням аліменти з відповідача не стягуються. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/2 частки з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Не заперечує проти часткового задоволення позовних вимог і стягнення на його користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 всіх видів доходів відповідача. Додатково повідомив, що не працює. Відповідач у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Додатково повідомила, що працює в ТОВ «Леляківське». Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.ст. 12, 81 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають спільного сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Відповідно до копії довідки Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , має такий склад сім`ї: батько [PERSON] , мати [PERSON] (з сином не проживає) (а.с. 6). Відповідач є здоровою людиною, аліменти нікому не сплачує, інших осіб на своєму утриманні не має, має постійне місце роботи та стабільних дохід працюючи у ТОВ «Лелчківське». Позивач на даний час не працює. Відповідно ст.ст. 180-183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від прибутку батька або матері. При цьому суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних. У статтях 48, 51, 52 Конституції України закріплено, що кожен має право на достатній життєвій рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. При визначенні суми стягнення аліментів суд, враховує потреби дитини вказаного віку, матеріальну можливість позивача щодо належного утримання дитини, матеріальне становище відповідача. При цьому, суд враховує можливість відповідача утримувати самого себе, а також те, що утримувати своїх дітей зобов`язаний також й батько. Суд бере до уваги, що неповнолітній [PERSON] має задовільний стан здоров`я, доказів наявності будь-яких особливих потреб дитини суду не надавалися, позивач не працює, проте є працездатним та також має можливість утримувати сина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В той же час частиною 5 ст. 183 СК України встановлено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. З наведених положень вбачається, що при стягненні аліментів зміна розміру таких допускається. Проте наявність норми, що прямо передбачає розмір стягуваних аліментів на одну дитину, означає, що його зміна має мотивуватися якимись особливими обставинами. Про наявність таких обставин позивач не вказувала. На думку суду з урахуванням всіх вище зазначених обставин, потреб неповнолітньої дитини та відповідача, існуючого на час розгляду справи прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, реальною для платоспроможності відповідача будуть аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Підстав для відхилення від розміру стягуваних аліментів, який передбачений ч. 5 ст. 183 СК України суд не вбачає підстав. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial