Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона [PERSON] , перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . Ще до шлюбу у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, відповідач навіть не забрав її з сином, з пологового будинку і не бажав визнавати себе батьком сина. Але відповідач визнав своє батьківство подачею заяви до органу ДРАЦС, прізвище дитини визначено за прізвищем позивача, відповідно до ч. 1 ст 145 Сімейного Кодексу. Після народження дитини родина почала руйнуватись. Непорозуміння почастішали, а неприязнь один до одного лише зростала. Родинні сварки та скандали переросли до фізичного насилля. Життя з чоловіком стало нестерпним і вона вирішила розлучитись.Разом, сторони не проживають вже тривалий час. Дитина проживає разом зі матір`ю. Чоловік фактично не спілкується ні з позивачем, ні з сином. Наразі кожен живе своїм життям. У житті сина відповідач участі не приймає, матеріальної допомоги не надає. 13.07.2017 року Довгинцівським районним судом Міста Кривого Рогу було винесено рішення за яким було стягнуто з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Дитина відвідує дошкільний навчальний заклад (дитячий садок), батьківські збори відвідує позивач особисто. Батько дитини жодним чином не приймає участі у житті та виховані сина. Відповідач [PERSON] , вже продовж тривалого часу не сплачує аліменти. Відповідач матеріально дитину не підтримує та участі у виховані сина не приймає, що перестало забезпечувати сімейне виховання та суперечить інтересам дитини. З моменту їх не проживання і по цей час, відповідач бачився з сином лише декілька разів. Син не отримував від батька жодного подарунку на день народження та інші свята. Окрім того, зважаючи на те, що позивач звернулася до суду, щодо розірвання шлюбу,спільне проживання його з дитиною є неможливим. Відповідач, як відомо позивачеві, час від часу вживає наркотичні засоби. 17.06.2020 року, позхивач звернулася до Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, з заявою про вчинення сімейного насильства відповідачем щодо сина [PERSON] . Відповідач являється соціально небезпечним для оточуючих та особливо для дитини. Не лише безвідповідальність чоловіка є причиною такого поводження, а саме його відношення до оточуючих, байдужість до рідних, людей, за яких він, як порядна та відповідальна людина, повинен нести відповідальність. Натомість відповідач не бажає ні приймати участі у вихованні свого сина, ні спілкуватись з ним, ні відповідати за покладений на нього обов`язок щодо утримання дитини. В судове засідання сторони не з`явилися, до суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи; відповідач про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відзиву не подав; представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надано до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] . Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього: [PERSON] , [INFO] ( а.с. 9 - копія свідоцтва про народження). 13.07.2017 року Довгинцівським районним судом Міста Кривого Рогу було винесено рішення за яким було стягнуто з [PERSON] , на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, щомісячно, на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. ( а.с. 10 - копія рішення суду). Заборгованість по аліментах за період з 24.04.2017 року по 31.06.2020 року складає 57350,00 грн. згідно відомостей Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у мітсі Кривому Розі.(а.с. 11-12 - довідка про заборгованість). Згідно повідомлення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області [PERSON] до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини. Відповідно до п.п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст.2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно висновку виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від № 8/21-6471 від 30.12.2020 року, виконком Довгинцівської районної в місті ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов`язками, тому враховуючи викладене суд вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням дитини, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не турбуються про духовний розвиток сина, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved