Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про те, що він товаришував з подружжям відповідачів і на початку січня 2008 року, під час святкових днів, в бесіді останні повідомили, що майже рік планують перебратися до столиці. На його запитання щодо їх будинку, повідомили, що дуже швидко його продадуть. На початку лютого 2008 року до нього звернулися [PERSON] і [PERSON] та розповіли, що квартиру у Києві, яка їм сподобалася, можуть продати в будь-яку мить і що у них не лишилося часу на збір коштів. Всієї суми у них зараз немає та попросили в борг 150000 гривень. 03 лютого 2008 року між ним та подружжям відповідачів було укладено договір позики на суму 150000 гривень, він передав ці кошти [PERSON] в присутності [PERSON] та свідка [PERSON], в підтвердження чого [PERSON] було власноруч написано розписку. Відповідно до тексту розписки [PERSON] позичив суму 150000 гривень і зобовязався повернути суму 60000 гривень до 31.12.2009 року і 90000 гривень до 31.12.2010 року. Можливості повернути кошти вчасно відповідачі не мали, а тому він, зважаючи на їх дружні стосунки, погодився на відстрочення повернення боргу на два роки до 31.12.2012 року. На початку лютого 2015 року його стан здоровя значно погіршився, постійно хватають інсульти, він зовсім перестав бачити. Вимушений був звернутися до боржників про повернення коштів на лікування та проживання, так як сам уже не має можливості заробляти собі на хліб, але вони просили відстрочити термін повернення боргу на 7-10 днів і пообіцяли повернути борг. Проте, з кінця лютого 2015 року відповідачі почали уникати зустрічей та не відповідають на дзвінки. Тобто станом на 01 червня 2015 року відповідачі не виконали своє зобовязання. Просить суд стягнути на користь бондарень [PERSON] солідарно з [PERSON] та [PERSON] борг у сумі 150000 (сто пятдесят) гривень. Стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] понесені ним судові витрати, точний розмір яких буде підтверджено в судовому засіданні. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні в повному обємі підтримала позовні вимоги та пояснила, що між її довірителем та відповідачами було укладено договір позики, згідно з умовами якого, позивач надав у борг відповідачам сто пятдесят тисяч гривень. В підтвердження укладення цього договору відповідачем [PERSON], після отримання грошей, було власноручно, при свідках, написано розписку, у якій зазначено суму, дату повернення боргу тощо. У зазначений строк відповідачі борг не повернули. Користуючись дружніми стосунками із позивачем по справі, вони неодноразово просили відстрочити виконання умов договору позики, а з лютого 2015 року взагалі почали уникати зустрічі з її довірителем. Позивач на цей час має важкий стан здоровя, витрачає великі суми на своє лікування, тому потребує повернення цих коштів. На її думку, оскільки відповідач [PERSON] брав кошти на потреби своєї сімї, його дружина [PERSON] також має нести відповідальність за невиконання умов договору позики. На її думку, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження позову, тому просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду направила письмову заяву, у якій позовні вимоги не визнала, пояснила, що не була присутня при написанні боргової розписки її чоловіком [PERSON], який також заперечує проти факту позики коштів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно, про причини неявки суд не повідомляв. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача та вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом достовірно встановлено про те, що згідно розписки, складеної 03.02.2008 року, [PERSON], [INFO] ([NUMBER], виданий Монастирищенським РВ УМВС 20.02.2008 року, проживає в м. Умань ІІ пров. Тімірязєва, 5, Черкаська область), позичив у [PERSON], [INFO] (паспорт НС № 198660, виданий Уманським МВ УМВС України в Черкаській області) кошти у розмірі 150\~000 (сто пятдесят тисяч) гривень, які зобовязався повернути: 60\~000 (шістдесят тисяч) гривень до 31.12.2009 р., а 90\~000 (девяносто тисяч) гривень до 31.12.2010 р. При виконанні вказаної операції присутній свідок [PERSON], [INFO]. Вказана розписка засвідчена підписами кредитора, позичальника та свідка. На думку суду, встановлено факт укладання договору позики між позивачем та відповідачем [PERSON], дружиною якого є відповідач [PERSON] У відповідності до ч. 3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 цього Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Оскільки позивач на підставі ч. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved