Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із уточненими позовними вимогами до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті ДТП, а саме 20697,30грн. шкоди заподіяної майну, пошкодженням огорожі будинку, та 5000грн. моральної шкоди. Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 03.03.2018року в м.Тернополі по вул.Степова,64 сталася дорожньо-транспортна пригода з вини відповідача [PERSON], було пошкоджено огорожу (мурований\~стовп і\~одну секцію\~вїзних воріт),\~що по\~вул.Степовій,\~64,\~м.Тернополя.\~З метою\~визначення вартості\~заподіяної шкоди\~ ПП\~«Експертоцінка» було\~складено висновок\~від 18.12.2018року,\~відповідно до\~ якого,\~вартість заподіяної\~шкоди,\~що розрахована\~із застосуванням\~витратного методичного\~підходу складає\~20697,30грн.\~Крім того,\~внаслідок ДТП\~ їй\~заподіяно і\~моральну шкоду,\~яка оцінюється\~в розмірі\~5000грн.\~і \~полягає у негативних емоціях і переживання у звязку із скоєнням [PERSON] ДТП. Просить суд позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача заподіяну моральну та матеріальну шкоду, а також витрати на оплату експертизи, витрати на правничу допомогу та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і заяві про уточнення позовних вимог, та просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково, вважає, що до відшкодування підлягає матеріальна шкода за пошкодження огорожі в розмірі 10901,45грн., що визначена згідно висновку експерта за мінусом вартості хвіртки та вартості половини воріт та відповідно їх встановлення, також відшкодуванню підлягає сплачений судовий збір у розмірі 704,80грн. В задоволенні решти вимог просить відмовити, оскільки вважає що заподіяна шкода є незначною тому незрозуміло в чому полягали переживання позивача, що призвели до моральних страждань. Витрати на правничу допомогу не можуть бути відшкодовані, так як на момент подачі позову [PERSON] не мав свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності тому відповідно і не міг надавати професійну правничу допомогу, а витрати за послуги експерта не зазначені в орієнтовному розрахунку судових витрат в позовній заяві, що є підставою для відмови в задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав: Водій [PERSON] 03 березня 2018 року близько 10 год. 55 хв. керував транспортним засобом марки «Ford Focus», реєстраційний номер PL RJA 41375, в м.Тернополі по вул.Лучаківського, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та допустив наїзд огорожу (мурований стовп і одну секцію вїзних воріт), що по вул.Степовій, 64, власником якої є [PERSON], в результаті чого транспортний засіб та огорожа отримали пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.п. 2.3(б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2018р. серії БД №431126 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15.03.2018року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2014року [PERSON] на праві власності належить житловий будинок по вул.Степовій, 64 в м.Тернополі, з огорожею та вимощенням. Як вбачається із державного акту на право власності на земельну ділянку Серія ЯМ №109389, [PERSON] на підставі договору дарування земельної ділянки є власником земельної ділянки по вул.Степовій, 64 в м.Тернополі. Відповідно до висновку про вартість заподіяної шкоди від 18.12.2018року, наданого ПП «Експертоцінка», вартість заподіяної шкоди, внаслідок ДТП за адресою м.Тернопіль, вул.Степова,64, що розрахована із застосуванням витратного методичного підходу складає 20697,30грн. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до п.4 постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього буди неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. В силу вимог ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Жодних достатніх доказів на спростування висновку від 18.12.2018року про визначення вартості матеріального збитку завданого пошкодженням огорожі що по\~вул.Степовій,\~64,м.Тернополя стороною відповідача суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що слід стягнути з відповідача [PERSON] в користь [PERSON] 20697,30гривень шкоди, заподіяної майну, що на праві власності належить [PERSON], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 30.01.2014року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 23\~ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування\~\~ моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням її майна. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, завданих фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода полягає: а) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; б) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; в) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; г) у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч. 2 ст. 23 ЦК). З наведених положень можна зробити висновок, що моральна шкода - це фізичні або душевні страждання, завдані фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю (ч. 1 ст. 1167 ЦК), якими порушуються її особисті немайнові права або які посягають на належне фізичній особі майно, а також приниження честі, гідності, ділової репутації фізичної або юридичної особи. Крім цього, \~ \~ \~ \~відповідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» суду необхідно в кожній справі з'ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин. Проте в будь-якому випадку при встановленні факту моральної шкоди потрібно керуватись критеріями загальнолюдських цінностей. Враховуючи наведене суд вважає, що позивачу завдано моральної шкоди, яку вона зазнала через душевні страждання, у зв'язку із пошкодженням її майна огорожі, і яка підлягає стягненню з відповідача. Оцінюючи розмір компенсації завданої позивачу моральної шкоди суд враховує характер завданої шкоди, їх тривалість та надані докази в обґрунтування посилань позивача на ті наслідки, що виникли після завданої шкоди. Так, з урахуванням встановлених судом порушень законних прав позивача з вини відповідача, що призвели до моральних страждань у вигляді душевного хвилювання та переживань з цього приводу, а тому відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України,\~\~ на користь позивача підлягає стягненню з відповідача компенсація за спричинену моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі 1000 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. У відповідності до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу та витрати повязані з залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертиз. Позивач просить суд стягнути з відповідача 3000 гривень витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Договір про надання юридичних послуг №7 підписано між [PERSON] та [PERSON] 25.04.2018року, проте як вбачається із ордеру ТР №053652 на надання правничої допомоги, Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю видано [PERSON] 12.07.2018року. Виходячи зі змісту положень частини третьої\~статті 27 Закону\~до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 627 ЦК України\~закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. З огляду на викладене та те, що [PERSON] на момент підписання Договору про надання юридичних послуг №7 та подачі позову до суду, не мав свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, тому відповідно і не міг надавати професійну правничу допомогу, вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до задоволення не підлягає. Що стосується судових витрат на оплату послуг субєкта оціночної діяльності, то суд зауважує, що до витрат повязаних з розглядом справи належать витрати повязані з залученням спеціалістів, експертів та проведенням експертиз, тому підстав для відшкодування витрат на оплату\~послуг субєкта\~оціночної діяльності немає, так як дані витрати не належать до судових витрат. \~\~

Outcome: partial