Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] Позов обґрунтований тим, що відповідач є сином позивача, який зареєстрований у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , з 10.08.2013 і по теперішній час, проте з 2017 року в зазначеному будинку не мешкає. Позивач зазначає, що у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований у житловому будинку та не мешкає в ньому, вона не може повністю розпоряджатися своїм житловим будинком, зокрема оформити житлову субсидію. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом. Відповідач в судові засідання не з`являється, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином за адресою, повідомленою Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області. Крім того, відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті суду. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. Позивач є власницею 1/2 частки житлового будинку за адресою : [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу № 5180819 від 03.09.2012 та власницею 1/2 частки житлового будинку за адресою : [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу № 5153152 від 16.08.2012 З 10.08.2013 і по теперішній час відповідач зареєстрований у вказаному житловому будинку, що підтверджується будинковою книгою та довідкою Виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/2692 від 03.09.2019. В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач з 2017 року і по теперішній час не проживає у спірному житловому будинку. Доводи позивача щодо того, що відповідач фактично не проживає в її будинку підтверджуються актом ОСН № 51 від 11.09.2019, згідно якого [PERSON] дійсно фактично не проживає за адресою: [ADDRESS] з 2017 року і по теперішній час. Відповідно до ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною 2 ст. 405 Цивільного кодексу України зазначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи, що судом встановлено факт відсутності відповідача за адресою реєстрації понад один рік без поважних причин, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved