Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON], третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом, а саме просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року матері [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті, [INFO] р. її матері [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії її відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, через відсутність правовстановлюючих документів. В судове засідання позивач не з»явилась, подавши суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, однак подала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позов визнала. Згідно ч. 2 статті 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, однак направив суду заяву, в якій просить справу розглядати у відсутності їх представника. При розгляді справи судом встановлено наступне. [INFO] р. померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 10.04.2011 року Мар»янівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області). [PERSON] за життя, 11.01.2000 року, склала заповіт зареєстрований в реєстрі за № 1, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мар»янівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області Кіцак Н.Е., яким заповіла [PERSON] та [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2014р. за №430/02-14 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на частину будинку. Із постанови вбачається, що у справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №610/2012р. після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] на видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Інші спадкоємці в нотаріальну контору не звертались. Згідно довідки Мар»янівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 15.11.2013 року № 461, за померлою [PERSON] рахується житловий будинок в [ADDRESS]. На день смерті [PERSON] в належному їй будинку зареєстрована та по теперішній час проживає [PERSON]. Із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації №626 від 30.12.2013року вбачається, що житловий будинок [ADDRESS], станом на 23.12.2013року належить [PERSON]. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ( ст.1268 ЦК України). За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до вимог ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання за позивачем права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS]..

Outcome: approved