Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом до Дмитренківської сільської ради Богуславського району Київської, просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS], посилаючись на те, що вказане нерухоме майно є спадковим, яке залишилось йому після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. Він прийняв спадщину після смерті спадкодавця як спадкоємець за заповітом, оскільки в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою. Інших спадкоємців не має. Житловий будинок [ADDRESS] належав спадкодавцю [PERSON], яка за життя не оформила право власності на будинок та не отримала правовстановлюючий документ. При зверненні до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання документів про право власності на спадкове майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на спадковий житловий будинок. Оскільки позивач позбавлений можливості в адміністративному порядку встановити за собою право власності на спадкове нерухоме майно, то він звернувся із даним позовом до суду. Позивач зазначає, що перешкод для визнання за ним права власності на вказаний будинок не існує, оскільки будинок (з відповідними господарськими будівлями і спорудами) по [ADDRESS] побудований без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати, що підтверджено висновком експерта з технічного обстеження будівель і споруд. Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач - Дмитренківська сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, однак надіслала до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без участі представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] у відповідності до ст.ст. 1223 ч. 1 ЦК України є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця та копією заповіту посвідченого 27 липня 2005 року секретарем виконавчого комітету Дмитренківської сільської ради Богуславського району, Київської області. У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із матеріалів спадкової справи, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємцем за заповітом на все майно [PERSON], яка померла [INFO], являється [PERSON], який прийняв спадщину, оскільки у встановлений шестимісячний термін подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Інші спадкоємці із заявами не зверталися. Із копії постанови державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.04.2014 року вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON] не може бути видане, оскільки на ім'я спадкодавця відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи, а тому спадкоємцю [PERSON] з дня смерті [PERSON], яка померла [INFO], належить спадкове майно, що залишилось після смерті спадкодавця. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Довідкою Дмитренківської сільської ради № 111 від 07 травня 2014 року підтверджується, що згідно даних погосподарської книги житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON], яка була головою двору і проживала в господарстві до дня смерті. За даними технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] у господарстві спадкодавця є житловий будинок 1970 року забудови, загальною площею 82,80 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., допоміжною площею 52,70 кв.м. та господарські будівлі та споруди: прибудова, два сараї, чотири сараї-прибудови, літня кухня, убиральня, колодязь питний, огорожа, ворота з хвірткою, загальною інвентаризаційною вартістю 104253 гривні. Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03 серпня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов'язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна не проводилася у сільській місцевості. Також слід зазначити, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України в редакції від 16.01.2003 року, тобто до 01.01.2004 року. Таким чином, спадкодавець [PERSON] після завершення будівництва житлового будинку та після реєстрації будинку в погосподарській книзі Дмитренківської сільської ради набула право власності на даний будинок. Висновком № 02/11.04.14 від 11.04.2014 року складеним експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON] підтверджено, що житловий будинок [ADDRESS], 1970 року забудови, зведений (побудований) без істотних порушень будівельно-технічних норм та правил, стан зазначеного будинку на даний час дозволяє безпечно його експлуатувати. Таким чином, будь яких перешкод для визнання за позивачем [PERSON] права власності на спадковий будинок, що залишився після смерті [PERSON], під час судового розгляду не встановлено. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved