Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про визначення місця проживання малолітніх дітей, в якому просить визначити місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на мотиви викладенні в позовній заяві. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали та заперечували проти його задоволення, мотивуючи тим, що позов про визначення місця проживання дітей є безпідставним та порушує права дітей. Представник органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації у судовому засіданні підтримала складений висновок про визначення місця проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року та вважає за доцільним визначити місце проживання дітей за місцем проживання батька [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін дослідивши та оцінивши докази у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення: Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ИД № 023006 шлюб між [PERSON] та Дзябко (після реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] було зареєстровано 14 травня 1988 року Хоростківською міською радою Гусятинського району Тернопільської області. Від спільного подружнього життя позивача і відповідачки народилось четверо дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року. Рішенням Теребовлянського районного суду від 07 серпня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Дане рішення на даний час не змінено та не скасовано. Під час шлюбу діти проживали в [INFO] з батьком [PERSON] та матірю [PERSON], відвідували місцеву школу і дитячий садочок. Однак, після розірвання шлюбу позивач і відповідачка стали проживати окремо. Так, батько [PERSON] систематично забирав дітей до м. Хоростків Гусятинського району за місцем свого проживання на вихідні та в період канікул. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 28 серпня 2014 року № 01-1278/02-21 працівниками служби у справах дітей проводилося обстеження житлово-побутових умов сімї [PERSON] та бесіди в с.Великий Говилів з 26.06.2013 року. Сімя проживала в цегляному будинку з трьох кімнат на праві власності [PERSON] (даровизна бабусі). Діти мали все необхідне для нормального розвитку. Однак, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] протягом останніх двох місяців залишала дітей своїй сестрі, своїй бабусі та не повідомляла, коли повернеться додому, іноді вона виїжджала за межі села разом з дітьми). Зі слів бабусі [PERSON], прабабусі дітей, внучка [PERSON] не слухає її порад, покинула дім, про що жінка дуже шкодує. Про зятя [PERSON] відгукується лише позитивно. Згідно з висновком органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 28 серпня 2014 року № 01-1278/02-21 мати [PERSON] загалом мала позитивну характеристику, за винятком періодичного зловживання алкоголю паління цигарок, однак протягом року її поведінка стала негативно впливати на дітей. Відповідно до характеристики [PERSON] сільської ради від 11.08.2014 року № 247 [PERSON] неодноразово звертався до сільської ради з приводу неналежного виховання [PERSON] їх дітей, а також [PERSON] була помічена у нетверезому стані в громадських місцях. Зокрема, [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виховання дітей 17 вересня 2013 року за ст.184 КУпАП- адмінпротокол закрито, 21 квітня 2014 року за ст. 184 КУпАП - було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді попередження. Також, постановою від 19 травня 2014 року Теребовлянського районного суду [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження. У постанові від 19 травня 2014 року, вказано, що [PERSON] вину визнала та підтвердила факт незабезпечення виховання своїх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] з 21 липня 2014 року зібрала речі та разом з дітьми - [PERSON] [INFO] та [PERSON] 04 квітня 2012 року виїхала за адресою [ADDRESS], а двоє старших дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] з червня 2014 року проживають з батьком в м. Хоростков вул. Незалежності 5В/11, Гусятинського району Тернопільської області. 19 серпня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище з «Колодій» на «Регета». Однак батьки постійно конфліктують щодо виховання дітей, оскільки мати не завжди належно ставиться до своїх обовязків. Батько звертався з заявами до служби у справах дітей 26 червня 2013 року, 21 листопада 2013 року, 18 липня 2014 року. Попередні два рази ним було написано заяви про припинення розгляду питання, оскільки мали вплив профілактичні бесіди, проведені з матірю [PERSON] Однак, з чергового звернення батька [PERSON] стало відомо, що двох молодших дівчаток [PERSON] забрала з собою в м. Тернопіль, вул. Лесі Українки, 7/75, Тернопільської області, де проживає з [PERSON]. Проведеною перевіркою служби у справах дітей встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають в [INFO] за адресою вул. Лесі України, 7/75 (лист служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації). Мати має намір забрати дівчат на навчання в Тернопільську [PERSON] ст. № 10, а батько проти цього. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов, наданого службою у справах дітей та неповнолітніх Тернопільської міської ради від 08 серпня 2014 року, у двокімнатній квартирі площею 42 кв.м., яка належить [PERSON], [PERSON] з двома дітьми та [PERSON] живе протягом кількох тижнів, санітарно-гігієнічні умови незадовільні, в кухні брудно, квартира потребує ремонту, матеріальний стан важкий. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 23 жовтня 2014 року [PERSON] проживає з чоловіком [PERSON] дітьми - [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року в незадовільних санітарно- гігієнічних умовах у помешкані зроблено ремонт у одній кімнаті все решту в квартирі потребує ремонту, матеріальний стан в сімї складний. Відповідно до довідки виданої виконкомом Великоговолівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області [PERSON] [INFO] про те, що вона не працює з 2009 року після закінчення Хоростківського професійного сільськогосподарського ліцею згідно запису диплому серії ТЕ № 36217106 від 30 червня 2009 року, здійснює догляд за дитиною до трьох років, а також те, що [PERSON] дійсно зареєстрована та проживає [INFO] і має такий склад сімї: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року. Відповідно до довідки виданої виконкомом Великоговолівської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області [PERSON] про те, що вона користується земельною ділянкою загальною площею 0,1988 га. Згідно з характеристикою від 17 вересня 2014 року № 716 виданою Великоберезовицькою селищною радою [PERSON] про те, що він зареєстрований і проживає в [INFO], за останній період його проживання в селищі скарг та жалоб від жителів не поступало. Згідно характеристики від 01 вересня 2014 року № 51 виданої ПП «Еверест-Тер» про те, що [PERSON] з 03 липня 2014 року працює на посаді «електрозварник ручного зварювання» приватному підприємстві «Еверест-Тер». За період роботи [PERSON] проявляє себе з позитивної сторони, добросовісно відноситься до виконання обовязків, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, до праці та своїх зодовязань відноситься сумлінно, проявляє ініціативу в роботі, подає позитивний приклад дя інших працюючих, уміє триматися в колективі завжди керується загальнолюдськими моральними критеріями у ставленні як власних вчинків так і до поведінки товаришів. Однак, згідно довідки № 3414082014/61203 про притягнення до кримінальної відповідальності [PERSON] неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, за ч.2, 3,ст. 185 КК України. Також на час розгляду справи [PERSON] перебуває у Чортківському СІЗО і йому обраний запобіжний захід тримання під вартою. Так, малолітні діти [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року, проживають разом із матірю [PERSON] по вул. Лесі Українки, 7/75, м. Тернопіль, Тернопільської області, а малолітні діти [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] проживають з батьком [PERSON] по вул. Незалежності, 5в/11, м. Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області. Судом встановлено, що батько [PERSON] характеризується позитивно як за місцем роботи (характеристика ТЗОВ «Мрія-Лізинг» від 29.06.2013 року та від 13.08.2014 року), так за місцем проживання (характеристика Хоростківської міської ради від 28.07.2014 року № 908/2-19д). Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сімї [PERSON], виданого 24 липня 2014 року Хоростківською міською радою, [PERSON] проживає зі своєю матірю [PERSON], [INFO] та двома старшими дочками у двокімнатній квартирі з усіма зручностями в задовільних умовах. Батько [PERSON] сплачує аліменти на утримання чотирьох дітей в розмірі 1200 гривень щомісяця. Зі слів [PERSON], заборгованості по виплаті аліментів у [PERSON] немає. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов сімї [PERSON], виданого 17 жовтня 2014 року Хоростківською міською радою, про те, що [PERSON] проживає зі своєю матірю [PERSON], [INFO] та двома старшими дочками у двокімнатній квартирі з усіма зручностями в задовільних умовах, сімя матеріально забезпечена. Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 07 жовтня 2014 року серії ЕЕМ № 552434 [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,1000 га. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Теребовлянської райдержадміністрації № 36 від 26 серпня 2014 року одноголосно визнано доцільним визначити місце проживання [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року з їх батьком [PERSON]. Відповідно до висновку органу опіки та піклування Теребовлянської районної державної адміністрації від 28 серпня 2014 року № 01-1278/02-21 працівниками служби у справах дітей проведено перевірку умов проживання та утримання дітей в результаті перевірки встановлено, доцільним визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року з їх батьком [PERSON]. Суд, зважаючи на особисту прихильність дітей до батька, а також систематичне неналежне виконання батьківських обовязків їх матірю, створення несприятливих умов для проживання, розвитку та виховання дітей, врахувавши, що проживання дітей в таких умовах може бути небезпечним для їх подальшого виховання, належного розвитку, беручи до уваги показання [PERSON] сільського голови, директора [PERSON] [PERSON] ст., завідувача Великогоговилівського дитячого садка, які засвідчили факт неналежного відношення відповідача до виконання обовязків по вихованню та утримання дітей, спираючись на рішення комісії з питань захисту прав дитини від 26 серпня 2014 року № 36, вважає за доцільне змінити місце проживання дітей. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч. 9 ст. 7 Сімейного кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Позивач [PERSON] усвідомлює свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психологічного та фізичного здоровя, духовного та розумового розвитку, а тому суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей за місцем проживання їхнього батька [PERSON] Оскільки, [PERSON] постійно слідкував за станом здоровя дітей, їх розвитком, виховуванням їх та піклувався про них при будь-яких обставинах та забирав на літні канікули чи вихідні, у нього з дітьми є психологічний контакт, привязаність один до одного. З огляду на досвіт, який є в суспільстві, проживання дітей саме з матірю є для дітей більш прийнятним, оскільки в матері є більше емоційно-вольової мотивації можливостей та часу приділяти дітям увагу. Однак, у вказаному випадку суд вважає, що залишення дітей з матірю [PERSON] буде суперечити інтересам дітей, так як, фактично діти проживають по різно двоє молодших дітей із матірю та двоє старших дітей із батьком, що може негативно вплинути на їх морально-психологічний стан, так як діти різного віку, а саме чотири сестри повинні проживати разом. Також, мати [PERSON] ніде не працює, а її чоловік [PERSON] раніше судимий та на час розгляду справи перебуває у Чортківському СІЗО і йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вже сама обставина проживання дітей та виховання відповідачки разом із людиною, яка була раніше судимою і не стала на шлях виправлення ставить під сумнів належне їх виховання і утримання. Судом також встановлено, що мати фактично нехтує інтересам дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року залишаючи їх у дома самих, або із сторонніми особами, що саме по собі не припустимо із врахуванням того, що є можливість залишити дітей близьким родичам. Так, суду не зрозуміло з ким на час розгляду справи у суді, за відсутності чоловіка відповідачки [PERSON], та перебування відповідачки у судовому засіданні залишалися діти [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року, на той час як діти, які проживають із позивачем [PERSON] були під наглядом їх бабусі [PERSON] Остаточним, що переконало суд про доцільність встановлення місце проживання чотирьох дітей із батьком стало рішення комісії з питань захисту прав дитини Теребовлянської райдержадміністрації та вмотивований висновок служби у справах дітей виконаний [PERSON], яка в судовому засіданні вмотивовано зробила аналіз обставин, які свідчать про необхідність встановлення місця проживання дітей із батьком, як найбільш доцільне місце проживання дітей для їх нормального розвитку та виховання. Однак, у свою чергу мати дітей [PERSON] не обмежена у своєму праві на спілкування з дітьми, приділяти їм увагу та брати участь у вихованні за домовленістю з батьком [PERSON] Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Також, свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які допитувалися в судовому засіданні, дали показання про те, що [PERSON] неналежно ставиться до виконання своїх батьківських обовязків. Відповідно до ч.2 ст.161 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.1 ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що позов слід задоволити, визначивши місце проживання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] 04 квітня 2012 року, за місцем проживання їхнього батька [PERSON] за адресою вул. Незалежності, 5 в /11 м. Хоростків, Гусятинського району Тернопільської області.

Outcome: approved