Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та вказала, що вона є власником земельної ділянки, яка розташована в [ADDRESS]. Право власності належить їй на підставі договору дарування від 13.05.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №995. Крім цього, позивач є власником житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], відповідно до договору дарування від 13.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №993. В липні 2013 року позивачка отримала лист від відповідачки [PERSON], переданий приватним нотаріусом Севастопольського нотаріального округу [PERSON], в якому зазначалось, що [PERSON] набула право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 18 листопада 2011 року державним нотаріусом Першої Хмельницької міської державної нотаріальної контори, зареєстрованим за № 4-2433. Право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за [PERSON] в Поземельній книзі 02 грудня 2011 року за реєстровим №681010000:09:002:0047:3:01. Оскільки спадкодавець відчужив земельну ділянку за життя, то відповідно дана земельна ділянка не могла увійти до спадкової маси, а свідоцтво про право на спадщину підлягає визнанню недійсним, а також підлягає скасуванню реєстраційний запис в поземельній книзі щодо права власності на земельну ділянку за відповідачем. [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON] за участю третіх осіб КП «Хмельницьке бюро технічної інвентаризації», реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, державного агентства земельних ресурсів у Хмельницькому районі, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування договору дарування, скасування державної реєстрації державного акту, в обґрунтування якого вказала, що є власником земельної ділянки яка розташована в [ADDRESS]. Право власності належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.11.2011р., виданого першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою. Отримавши позов [PERSON] позивач дізналась що вказана земельна ділянка належить їй на підставі договору дарування. Позивач вважає що вказаний договір підлягає визнанню незаконним та скасуванню, оскільки укладений на підставі дублікату державного акту на право приватної власності на землю на ім'я [PERSON] Вказаний дублікат державного акту на право приватної власності на землю також підлягає визнанню незаконним оскільки виданий із порушенням, що встановлено постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.12.2013р. Ухвалою суду від 21.01.2014 вказані справи об'єднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивача-відповідача позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі, вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в повному обсязі. Представник відповідача-позивача проти позову [PERSON] заперечив, позов [PERSON] підтримав та просив задоволити в повному обсязі. Представник управління Держземагенства у Хмельницькому районі в судове засідання не з'явився, причини неявки суду невідомі. Представник Першої Хмельницької державної нотаріальної контори в судове засіданні не з'явився подав до суду заяву про слухання справи за відсутності представника. Представники третіх осіб в судове засіданні не з'явились про день та час слухання справи повідомлені в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Хмельницької міської ради від 31.10.2006р. № 13 передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд площею 480кв.м., яка розташована по [ADDRESS]. Право власності [PERSON] на вказану земельну ділянку посвідчено державним актом на право власності, серія ЯГ № 414793, виданим 12.02.2007р., зареєстрованим в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010774200200. Також встановлено, що 22.04.2010р. [PERSON] звернувся до управління Держкомзему в м. Хмельницькому із заявою про виготовлення державного акту у зв'язку із втратою. В місцевій газеті «Є» від 22.04.2010р. було опубліковано оголошення про визнання втраченого державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 414793, на ім'я [PERSON], недійсним. В подальшому на підставі технічної документації [PERSON] отримав дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ 733483, виданий 07.05.2010 року управлінням Держкомзему в місті Хмельницькому Хмельницької області на підставі рішення четвертої сесії Хмельницької міської ради від 31.10.2006 року за №13 та зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, за №011074200935. Кадастровий номер земельної ділянки 6810100000:09:002;0047, згідно витягу з Бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру БББ №131208, виданого 07.05.2010 року Хмельницькою регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру» та занесеного до бази даних реєстру за номером АБВ 294707 від 13.04.2010 року В подальшому [PERSON] на підставі вказаного державного акту за договором дарування від 13.05.2010р. безоплатно передав [PERSON] у власність земельну ділянку площею 0,04870 га надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в [ADDRESS]. Договір дарування від 13.05.2010р. посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 995. Згідно витягу з Державного реєстру правочинів № 8532607 від 13.05.2010р. вказаний договір дарування зареєстрований в реєстрі за № 3935334. 25.05.2010 року Управлінням Держкомзему в місті Хмельницькому Хмельницької області було зареєстроване право власності [PERSON] на земельну ділянку, про що внесено до Поземельної книги запис №6742090020041121. А 05.08.2013 року право власності на земельну ділянку в [ADDRESS] було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №2006756, що підтверджується витягом №7543250 від 05.08.2013року. [PERSON] помер [INFO] що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER]. 05 грудня 2005 року державним нотаріусом першої Хмельницької державної нотаріальної контори посвідчено заповіт [PERSON], відповідно до якого останній заповів належні йому на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями за [ADDRESS] та земельну ділянку на який він розташований [PERSON]. 29 квітня 2011 року [PERSON] звернулась до першої Хмельницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] на підставі заповіту. При цьому відповідач-позивач пред'явила оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 0,0480га, що розташована по [ADDRESS], серія ЯГ № 414793, виданий 12.02.2007р., зареєстрований в книзі записів державних актів на право власності на землю за № 010774200200 на ім'я [PERSON]. 18.11.2011р. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], на земельну ділянку площею 0,0480га, що розташована по [ADDRESS]. 02.12.2011 року Управлінням Держкомзему в місті Хмельницькому Хмельницької області було зареєстроване право власності [PERSON] на земельну ділянку, про що внесено до Поземельної книги запис №6810100000:09:002:0047:3:01. Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2013р. дії Управління Держкомзему в місті Хмельницькому Хмельницької області при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 7 травня 2010 року серії ЯЛ №733483 визнано протиправними, оскільки відповідно до Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 р. N 325, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 р. за N 735/16751 (яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) при втраті (пошкодженні) державного акта землевласнику (землекористувачу) видається новий державний акт (п. 4.7). Для отримання нового державного акта землевласнику (землекористувачу) необхідно письмово звернутися до відповідного територіального органу Держкомзему. У заяві (клопотанні) зазначається: де, коли і за яких обставин втрачено (пошкоджено) державний акт. До заяви (клопотання) додаються: копія акта приймання-передавання межових знаків на зберігання; копія акта перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності; копія документа, на підставі якого набуто право на землю. При втраті державного акта землевласник (землекористувач) розміщує відповідне повідомлення в місцевих друкованих засобах масової інформації. Якщо протягом місяця з дня публікації ніяких повідомлень щодо втраченого державного акта не надійшло, землевласнику (землекористувачу) видається новий державний акт (п. 4.8). Видача державних актів замість втрачених (пошкоджених) здійснюється протягом 15 робочих днів з дня отримання матеріалів, зазначених у пункті 4.8 цієї Інструкції (п. 4.9). Враховуючи, що повідомлення в місцевих друкованих засобах масової інформації було 22 квітня 2010 року, а новий державний акт виданий 7 травня 2010 року, а крім того заява [PERSON] від 22 квітня 2010 року не містить інформації де, коли і за яких обставин втрачено (пошкоджено) державний акт, суд визнав дії Управління Держкомзему в місті Хмельницькому Хмельницької області при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 7 травня 2010 року серії ЯЛ №733483 протиправними. Відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства його моральним засадам. Особа яка, вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, що не відповідає вимогам закону. Недійсними оспорювані правочини можуть вважаться лише за умови доведеності фактів, що свідчать про порочність даного правочину. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до п. 3 ст. 215 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред'явлена тільки особами, визначеними у ЦК й інших законодавчих актах, що встановлюють оспорюваність правочинів - а саме, однією зі сторін, або заінтересованою стороною, тобто права яких вже порушені укладенням договору. А [PERSON] не є особою, право власності якої на предмет договору дарування порушено при укладенні цього договору. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в п. 27 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Враховуючи вищевикладене, оскільки на момент смерті [PERSON], право власності на спірну земельну ділянку належало [PERSON], то позов [PERSON] підлягає задоволенню частково, а саме підлягає визнанню недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 18.11.2011 року, зареєстровано в реєстрі № 4-2433, видане державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори на ім'я [PERSON] [INFO], податковий номер [NUMBER], що проживає в [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] В задоволенні вимог щодо визнання недійсним та скасування запису в Поземельній книзі від 02.12.2011р. за № 6810100000:09:002:0047:3:01, яким зареєстровано право власності [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] належить відмовити, оскільки відповідно до роз'яснення Держагенства земельних ресурсів України, з 01 січня 2013 року державна реєстрація прав на земельну ділянку здійснюється органом державної реєстрації прав відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року. Згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року запис в Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Позов [PERSON] про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування договору дарування, скасування державної реєстрації державного акту задоволенню не підлягає у зв'язку із недоведеністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України питання про розподіл судом не вирішується оскільки позивачем не заявлена така вимога.

Outcome: dismissed