Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, укладеним між ними 01 липня 2019 року, в розмірі 54000 доларів США та трьох відсотків річних в розмірі 1531,23 доларів США, разом 55531,23 доларів США. В обгрунтування позову зазначено, що за умовами вказаного договору відповідач позичив у позивача 54000 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 жовтня 2019 року. На підтвердження укладення цього договору відповідач надав власноручну розписку, в якій зазначено розмір отриманих у позику коштів та строк їх повернення. Однак, у зазначений строк відповідач боргу не повернув, під різними мотивами відкладає повернення коштів. Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов. Ухвалою судді від 15 червня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 15 год. 30 хв. 14 липня 2020 року. Ухвалою суду від 14 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті 08 вересня 2020 року о 15 год. 10 хв. Ухвалою судді від 15 липня 2020 року вжито заходів забезпечення позову у справі та накладено арешт на належні [PERSON] 7/20 часток житлового будинку по [ADDRESS] , та заборонено вчиняти нотаріальні дії щодо посвідчення договорів відчуження вказаного нерухомого майна. У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи, призначений на 08 вересня 2020 року на 15 год. 10 хв., відкладений на 08 жовтня 2020 року на 15 год. 30 хв. 08 жовтня 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Твердохліб В.Д. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки. Відзиву на позов від відповідача не надходило. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно зі ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву, а представник позивача не заперечив проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 01 липня 2019 року сторони уклали договір позики, за умовами якого відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] 54000 доларів США, які зобов`язався повернути до 01 жовтня 2019 року, що підтверджується письмовою розпискою з власноручним підписом відповідача [PERSON] . Таким чином відповідно до ст. 1046 ЦК України сторони уклали договір позики. Зокрема, як слідує з правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року № 6-63цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 01 жовтня 2019 року настав строк виконання [PERSON] зобов`язання з повернення [PERSON] позики, однак ні в зазначений строк, ні по даний час, [PERSON] боргу не повернув. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок у встановлений у зобов`язанні строк. Однак, усупереч указаним вимогам закону відповідач [PERSON] як позичальник свого обов`язку повернути позивачу [PERSON] як позикодавцеві позичені кошти в розмірі 54000 доларів США на підставі договору позики в обумовлений у ньому строк не виконав. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 625, 1050 ЦК України якщо позичальник не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу, а саме, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Встановлено, що борг відповідачем позивачу не повернуто, а тому позивач має право на стягнення з відповідача сум, передбачених ст. 625 ЦПК України, як відповідальність за невиконання грошового зобов`язання. З позовної заяви убачається, що позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних у розмірі 1531,23 доларів США за період з 01 липня 2019 року по 09 червня 2020 року, зазначаючи при цьому, що кількість днів прострочення відповідачем зобов`язання становить 345 днів. Однак, як уже зазначалось вище, відповідач [PERSON] згідно з борговою розпискою зобов`язаний був повернути [PERSON] позичені кошти у строк до 01 жовтня 2019 року. Таким чином, позивач набув права нарахування та стягнення з відповідача трьох проценти річних від простроченої суми з 01 жовтня 2019 року. Відтак, розмір 3% річних від простроченої суми 54000 доларів США за період з 01 жовтня 2019 року по 10 червня 2020 року включно, становить 1122,90 доларів США, виходячи із наступного розрахунку: 54000 доларів США * 3% * 253 / 365 = 1122,90 доларів США. За вказаних обставин суд приходить до переконання про істотне порушення відповідачем прав позивача, оскільки він значною мірою позбавлений можливості отримати кошти, на які розраховував при укладенні договору позики. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача [PERSON] шляхом стягнення в його користь з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики від 01 липня 2020 року, в розмірі 54000 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення становить 1 529 496 грн. (54000*28,324) та трьох відсотків річних у розмірі 1122,90 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на день ухвалення рішення становить 31\~805,02 грн. (1122,90*28,324). У зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають понесені судові витрати, а саме 10510 грн. судового збору. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526, 527, 530, 625, 1046, 1048, 1049 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial