Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після смерті матері відкрилася спадщина на нерухоме майно, однак встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви позивачем пропущено з поважних причин. 06.04.2017 Літинським районним судом Вінницької області у справі № 137/54/17 [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , терміном у три місяці. Відповідач по справі [PERSON] 14.04.2017 подав апеляційну скаргу на вказане рішення. 26.06.2017 року апеляційним судом рішення Літинського районного суду залишено без змін. На початку липня місяця 2017 року позивач звернулася до Літинського районного суду, для отримання судового рішення, однак її було повідомлено, що була подана касаційна скарга, а сама справа направлена до Вищого спеціалізованого суду України. Позивач зазначає, що протягом 2017-2019 років вона в усній формі неодноразово зверталась до суду з приводу отримання судового рішення, однак не змогла його отримати оскільки справа перебувала в суді касаційної інстанції. У жовтні 2019 року позивачу повідомили, що справа повернулася. 09.10.2019 [PERSON] написала заяву, отримала рішення суду та звернулась до Літинської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини. 22.10.2019 [PERSON] відмовлено в прийнятті заяви про прийняття спадщини з причин пропуску визначеного судом строку для подачі такої заяви. Позивач вважає, що причиною пропуску подачі заяви на прийняття спадщини слугувало те, що вона вчасно не отримала рішення суду та її не було повідомлено про результати касаційного розгляду справи. Відтак просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] її матері [PERSON] . У судовому засіданні позивач [PERSON] просила суд надати їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача - адвокат Доценко В.М. у судовому засіданні пояснив свою позицію, згідно якої вважав позов таким, що не підлягає до задоволення. Обгрунтування позиції відповідача виклав у відзиві на позов, зокрема тим, що позивач [PERSON] прострочила прийняття спадщини вдруге. Одночасно послався на те, що повторне визначення судом додаткового строку спадкоємцю для прийняття спадщини законом не передбачено та позбавляє останньої можливості одержати спадщину (а.с. 25-28). Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали позову та матеріали справ № 137/54/17, № 137/2310/16, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Так, рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 06.04.2017 у справі № 137/54/17, [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті померлої [INFO] [PERSON] , терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 4-5, 89). 14.04.2017 відповідачем подано апеляційну скаргу (а.с. 90) та справа була направлена до Апеляційного суду Вінницької області (а.с. 91). 26.06.2017 Апеляційним судом Вінницької області, апеляційну скаргу [PERSON] відхилено. Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 06.04.2017 залишено без змін (а.с. 92). 12.07.2017 справ повернута до суду першої інстанції (а.с. 93). 24.07.2017 Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Витребувано з Літинського районного суду Вінницької області цивільну праву № 137/54/17 та зупинено виконання\~рішення Літинського районного суду Вінницької області від 06.04.2017 до закінчення розгляду касаційної скарги Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (а.с. 94) 21.03.2019 Верховним Судом справу призначено до судового розгляду колегією у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення\~учасників справи за наявними у ній матеріалами (а.с. 95). 03.04.2019 Верховним судом касаційну скаргу залишено без задоволення а рішення суду першої інстанції без змін. А також визначено поновити виконання рішення Літинського районного суду Вінницької області від 06.04.2017 (а.с. 96). 17.05.2019 справа 137/54/17 повернулась до Літинського районного суду Вінницької області (а.с. 97). Відповідно до заяви від 10.10.2019 у справі № 137/2310/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, [PERSON] повідомляє що їй стало відомо про існування постанови Верховного суду від 03.04.2019. Просить суд ознайомити її з даною постановою та надати копію для подачі в нотаріальну контору (а.с. 88). Того ж дня [PERSON] подала заяву до Літинської нотаріальної контори, котрою просила поновити її заяву про прийняття спадщини після матері на виконання рішення Літинського районного суду вінницької області від 06.04.2017 (а.с. 66). 22.10.2019 листом Літинської державної нотаріальної контори Іванцовій А.П. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , оскільки позивач пропустила строк необхідний для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 10). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Стаття 2 ЦПК України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Суд частково погоджується із позицією сторони відповідача про те, що повторне визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини законодавством не передбачено, а тому спадкоємець, який прострочив прийняття спадщини вдруге втрачає можливість одержати спадщину. Однак суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позивач [PERSON] не змогла реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини на виконання рішення у справі № 137/54/17, не через свою бездіяльність, а саме через дії сторони відповідача, котрі полягали в оскарженні рішення суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку, що унеможливило позивача отримати рішення суду із відміткою про набрання законної сили та реалізувати свої спадкові права. Дана позиція має право на існування, адже знайшла своє відображення в ході судового розгляду. Таким чином суд ілюструє свою думку, що предметом розгляду даної справи № 137/71/20 виступає пропущення строку для подання заяви по причині проходження справи № 137/54/17 у судах вищих інстанцій, а не з причин котрі слугували підставою для задоволення позову в межах справи № 137/54/17. Окрім того заслуговує на увагу та обставина, що суди апеляційної і касаційної інстанцій погодилися із висновком суду першої інстанції про поважність причин пропуску строку [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини. Відтак в розумінні ст. 1272 ЦК України позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви перешкоди полягали в тому, що рішення на основі якого [PERSON] мала реалізувати своє спадкове право оскаржувалось відповідачем в апеляційному та касаційному порядку. Одночасно позивач не знала про існування рішення суду касаційної інстанці та в матеріалах справи відсутні докази про протилежне; 2) ці обставини визнані судом поважними - суд вважає дані обставини поважними з підстав викладених у рішенні порядком вище. У судовому засіданні 20.05.2020 за клопотанням представника відповідача було заслухано звукозапис судового засідання від 09.10.2019 у справі № 137/2310/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] , Літинської селищної ради Літинського району Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування (а.с. 87), на підтвердження того, що [PERSON] було відомо про рішення суду касаційної інстанції. Однак саме в межах справи № 137/2310/16 [PERSON] стало відомо про існування постанови суду касаційної інстанції у справі № 137/54/17 та остання 10.10.2019 звернулась до канцелярії суду із заявою про отримання її копії (а.с. 88). Враховуючи те, що позивач дізналась про існування рішення суду касаційної інстанції лише 09.10.2019, а також те, що причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини слугували дії відповідача по оскарженню рішення суду, враховуючи перебування справи № 137/54/17 01 рік та 08 місяців у суді касаційної інстанції та зупинення виконання рішення суду від 06.04.2017, суд приходить до висновку у необхідності задоволення позову та визначення [PERSON] додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини визначивши останній місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, оскільки таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості. Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved