Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій просив: - розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 21.05.1999 року. В обґрунтування своїх вимог вказав, що 21.05.1999 року між ними було зареєстровано шлюб, від шлюбу дітей не мають. Однак відповідач відмовляється розривати шлюб через органи РАЦС. Причиною розірвання шлюбу є те, що мають різні характери, погляди на життя та сім'ю, що призводило до сварок та непорозумінь. Зазначає, що подружні стосунки не підтримують з 2015 року, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Судові витрати просила стягнути з відповідача. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10.12.2018 року відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання на 14 січня 2019 р. о 13:30 годині. Сторони по справі у підготовче засідання не з'явилися, про час та місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи без його участі, а відповідач надала відзив, згідно якого просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Лубенського міськвиконкому Полтавської області в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 111, та видано свідоцтво про одруження серії І-КЕ № 029526. Від шлюбу дітей не мають. Мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Стаття 21 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України. Статтею 110 Сімейного Кодексу України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. На вимогу ст. 111 Сімейного Кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач та відповідач однією сімєю не проживають, шлюбних стосунків не підтримують з 2015 року, спільного господарства не ведуть, суперечки щодо розподілу спільного майна подружжя у сторін на даний час не має. Суд приймає до уваги те, що позивач позов про розірвання шлюбу підтримав, а відповідач визнала позов і не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя. Таким чином, заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 704,80 грн, беручи до уваги, що позивач звільнений від його сплати на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як особа постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджується копією його посвідчення учасника ліквідації аварії на ЧАЕС у 1986 року, категорія 2, серія А№ 020676, виданого 10 січня 1993 року, суд у зв'язку з тим, що позов задоволено, покладає його сплату на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved