Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 12 жовтня 2016 року в суд з цим позовом, вказуючи, що на підставі рішення Котовського міськрайонного суду від 20.08.2010 року визнано право власності на будинок з господарськими спорудами та будівлями за нею, [PERSON], на 49/100 та за [PERSON] на 51/100 будинку по вул. Фрунзе (після перейменування Східнословянська), буд 89. Зазначене право власності було зареєстровано відповідно до діючого законодавства. Вона, [PERSON], та [PERSON] вирішили поділити домогосподарство в натурі, для цього їм потрібно було виготовити документацію на землю та поділити земельну ділянку, визначити нову адресу. Вони подали спільну заяву про поділ земельної ділянки та надання нової адреси, замовили та виготовили технічну документацію необхідну для поділу земельних ділянок та їх приватизації. Рішенням виконкому Котовської міської ради №352 від 23.12.2010 року домоволодінню [PERSON] залишено адресу вул. Фрунзе, 89, а її домоволодінню надано окрему поштову адресу вул. Фрунзе, 89/1. Згода [PERSON] на поділ земельної ділянки засвідчена нотаріально відповідно до заяви від 17.11.2010 року. 27.11.2011 року [PERSON] померла. 29.12.2011 року було виготовлено держані акти на право власності на земельні ділянки згідно домовленості про поділ. Спадкоємцем майна [PERSON] є відповідач [PERSON], який подав заяву про прийняття спадщини, однак не квапиться із отриманням свідоцтва про право на спадщину. Законом встановлено лише строк для подання заяви про прийняття спадщини однак не встановлено строку чи терміну в який спадкоємець повинен отримати свідоцтво про спадщину, отже вона не має можливості вимагати від відповідача вчинення дій щодо отримання свідоцтва про право на спадщину та виділу своєї частки в натурі. Позивач просить суд постановити рішення, яким виділити в натурі зі спільного часткового майна: житлового будинку №89 по вул. Східнословянській (до перейменування вул. Фрунзе) в м. Подільську (до перейменування Котовськ) їй,[PERSON], належну їй частину, а саме 49/100 будинку №89 по вул. Східнословянській м. Подільську Одеської області та визнати за [PERSON] в порядку виділу частки зі спільного часткового майна, (будинку №89 по вул. Східнословянській, в м. Подільську) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. який складається з житлового будинку літ. «З», прибудови літ. «з», прибудови літ. «з2» загальною площею 61,6 кв.м , житловою площею 38,0 кв.м., погреба з шийкою літера «К», убиральні літ. «Ж», навісу літ «з1», сараю літ «И», навісу літ «Л», навісу літ «Н», розташований на земельній ділянці площею 0,1000 гектарів кадастровий номер 5111200000:02:003:0182, яка належить [PERSON], за адресою Одеська область, м. Подільськ, вул. Східнословянська, 89/1; іншу частину спільного майна, а саме: будинок з господарськими будівлями та спорудами який складається з житлового будинку літ «А» загальною площею 43,1 кв.м, житловою площею 21,6 кв.м., погребу літ. «б», сараю літ «Б», літньої кухні літ. «В», убиральні літ «Г», сараю літ. «Д», гаражу літ. «Е», розташований за адресою: Одеська область м. Подільськ вул. Східнословянська №89, визнати у якості спадкового майна [PERSON], яка померла 27 листопада 2011 року. В ході судового розгляду справи позивачка та її представник адвокат [PERSON] підтримала вимоги позову. Відповідач позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд приходить до такого. Судом встановлено, що на підставі рішення Котовського міськрайонного суду від 20.08.2010 року визнано право власності на будинок з господарськими спорудами та будівлями за [PERSON] на 49/100 та за [PERSON] на 51/100 будинку по вул. Фрунзе (після перейменування Східнословянська), буд 89. [PERSON] та [PERSON] вирішили поділити будинок в натурі. [PERSON] та [PERSON] спільною заявою погодились на користування земельною ділянкою, що розташована в м. Котовську по вул.. Фрунзе, 89 у межах згідно схеми поділу, а саме: [PERSON] відходить у користування земельна ділянка площею 0,1000 га зазначеної на схемі поділу під літерами АБДЕ, [PERSON] відходить у користування земельна ділянка площею 0,1000 га зазначеної на схемі поділу під літерами БВГД. Рішенням виконкому Котовської міської ради №352 від 23.12.2010 року домоволодінню [PERSON] залишено адресу вул. Фрунзе, 89, а домоволодінню [PERSON] надано окрему поштову адресу вул. Фрунзе, 89/1. 29.12.2011 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування жилого удинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована по вул.. Фрунзе, 89/1, м. Котовськ Одеської області. 27.11.2011 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №272246 від 29.11.2011 року. Спадкоємцем майна [PERSON] є відповідач [PERSON]. Проте відповідач не вчиняє дій щодо отриманням свідоцтва про право на спадщину, що позбавляє позивачку можливості розподілу в натурі спільного житлового будинку в окремі обєкти нерухомості. Висновком щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна №148 від 10.10.2016 року встановлено, що за технічними показниками житловий будинок у Одеській області м. Подільск (Котовськ) по вул. Східнословянська (Фрунзе), №89, може бути поділено. У ч. 1 ст. 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За змістом ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі недосягнення згоди про спосіб і умови виділу в натурі частки із спільного майна учасник спільної часткової власності вправі звернутися з відповідним позовом до суду. Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Ст.392 ЦК України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум ВСУ в постанові N 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» вказав, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З урахуванням обставин справи та наявних письмових доказів цьому, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе цей позов задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved