Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,51 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області. Позивач тільки у 2018 році дізнався про існування заповіту, яким померла заповіла йому вищевказану земельну ділянку, після чого він звернувся до Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області та отримав дублікат заповіту. Дана обставина привела до пропущення строку подання заяви на прийняття спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутися до суду з позовом, в якому прохає суд визначити йому додатковий строк в два місяці на приийняття спадщини, відкритої після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У судове засідання сторони не з`явились, позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про відкладення не надав, а відповідач позов визнав, також просив розглянути справу за його відсутності у підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] , померлої [INFO] , підтверджено Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 03.10.2013 Тернуватською селищною радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 20. Відповідно до дублікату, який має силу оригіналу заповіту, посвідченого 28.11.2009 секретарем виконкому Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області Печуріною К.В., [PERSON] заповіла належну їй земельну ділянку площею 2,51 га, яка знаходиться на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] , зареєстровано в реєстрі за № 1648. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-ЗП № 039874, виданого 24.03.2003 Запорізькою райдержадміністрацією, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,51 га, розташованої на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно інформації № 177/01-16, наданої 03.03.2020 Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , ніхто зі спадкоємців на прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не відкривалась. Всі викладені обставини підтверджуються матеріалами справи, ніким не заперечуються. Суд не піддає сумніву достовірність документів, наданих позивачем як докази. Відповідно до ч.1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа ( фізична, юридична) має конституційне право на судовий засіб захисту. Статтею 16 ЦК України передбачено, що звертаючись до суду позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом з поважної причини та враховуючи вимоги ч.4 ст.206 ЦПК України, суд вважає за необхідне визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. За приписами ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved