Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] \~звернулась в\~суд з\~позовом до\~відповідача [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~на утримання\~дитини.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~посилається на\~те,\~що шлюбних\~стосунків вони\~не підтримують\~та проживають\~окремо,\~їх шлюб\~носить формальний\~характер,\~тому вважає\~його збереження\~таким,\~що буде\~суперечити її\~інтересам.\~Від даного\~шлюбу у\~сторін є\~неповнолітня дочка\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. З врахуванням наведеного просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/3\~частини всіх\~видів заробітку\~(доходу)\~платника аліментів,\~але не\~менше 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку,\~щомісячноі до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 14 вересня 2020 року відкрито провадження\~у вказаній\~цивільній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 03 листопада 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву у якому він просить позовні вимоги задовольнити частково, розірвати шлюб між сторонами та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку. Крім того, вказує, що піклується про своїх дітей та систематично надає їм допомогу. Представник позивача [PERSON] адвокат Гриців О.Я. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Строцень Т.О. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги в частині розірвання шлюбу та просив стягувати аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 23 липня 1999 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис № 07 Малоходачківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Сумарним витягом з реєстрів актів про народження серії [NUMBER] , частина І, 2003 рік, який виданий 27 серпня 2020 року Відділом юридичної та особової допомоги, [PERSON] , [PERSON] (переклад з італійської мови на українську мову). Як вбачається з довідки № 571, яка видана ДП З ЖЕК13 ЖБК 01.09.2020 року, позивач [PERSON] разом із дочкою [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 221629183 від 26.08.2020 року, відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка кадастровий номер 6120482300:02:002:0288, площею 1,5 га, для ведення особистого селянського господарства, а також, на праві спільної часткової власності, 1/7 частки квартири за адресою: [ADDRESS] . Судом з`ясовано, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, їх шлюб носить формальний характер, тому його збереження неможливе та недоцільне, оскільки буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхній дітей, що має істотне значення. При таких обставинах, враховуючи визнання відповідачем позову в цій частині, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ч.ч. 1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1)\~наявність рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів; 3.2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4)\~інші обставини,\~що мають\~істотне значення. Розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно до ч.5 ст.183 СК України, той із батьків, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач належним чином не виконує свій обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини, не надає їй достатньої матеріальної допомоги без поважних на те причин. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік та потреби дитини, а також стан здоров`я неповнолітньої. При вирішенні справи суд також враховує майновий стан відповідача, який є працездатним, відсутнє підтвердження про незадовільний стан його здоров`я та перебування на його утриманні інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальне становище відповідача та дитини, а також наявність інших обставин, які б зумовлювали необхідність призначення аліментів у більшому розмірі, суд вважає за можливе стягувати із [PERSON] , [INFO] , в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Менший розмір аліментів є недостатнім для належного виховання та утримання неповнолітньої дитини. При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували відсутність у нього можливості сплачувати аліменти в зазначеному розмірі, а необхідність стягнення аліментів у більшому розмірі позивачем не доведено. В силу вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Окрім того, на підставі 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позову про розірвання шлюбу.

Outcome: partial