Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом до Концерну радіомовлення, радіозв»язку та телебачення, в якому просить зобов'язати останнього надати з 16.03.2015р. позивачу невикористані дні відпустки за весь час роботи на підприємстві зі збереженням заробітної плати; нарахувати та виплатити не нараховану та не виплачену премію в розмірі 4035,00 грн. до Дня Незалежності України та 4035,00 гривень до Дня працівників радіо, телебачення і зв'язку; нарахувати та виплатити не нараховану та не виплачену матеріальну допомогу у зв'язку із зростанням вартості товарів та послуг на споживчому ринку в розмірі двох мінімальних заробітних плат, що становить 2436,00 грн. та 0,5 посадового окладу, тарифної ставки (окладу), що становить 2017,50 грн., а також скасувати наказ Концерну РРТ від 22.01.2015 року №23 про оголошення догани [PERSON] Під час розгляду справи позивач зменшив свої позовні вимоги та просив суд скасувати наказ Концерну РРТ від 22.01.2015 року №23 про оголошення догани [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07.09.2009 року на підставі наказу Концерну РРТ №28/ок Позивач був прийнятий на роботу, де працював на посаді провідного інженера відділу з контролю за використанням державної власності. Наказом керівника підприємства від 22.01.2015р. №23 позивачу було оголошено догану за невиконання розпорядження генерального директора Концерну РРТ від 16.01.2015р. № 6/18, відповідно до якого [PERSON] зобов'язаний був надати документи та пояснення стосовно замовлення технічної документації із землеустрою по проспекту Перемоги, 15 км. у Святошинському районі м. Києва. Даний наказ вважає незаконним та безпідставним, оскільки усі вимоги керівництва щодо надання пояснень він виконав, пояснення надав, а документи, які вимагались у нього, у тимчасово очолюваному ним відділі, були відсутні. З метою захисту своїх порушених прав позивач звернувся до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з викладених у позові підстав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, підтримавши свої письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що відповідно до розпорядження директора Концерну РРТ від 16.01.2015 року № 6/18 позивача було зобов»язано надати пояснення та документи стосовно замовлення технічної документації із землеустрою на просп..Перемоги (15 км) у Святошинському районі м. Києва, та позивачу [PERSON] було встановлено термін для цього до 20.01.2015 року. Однак, останній в порушення вимог посадової інструкції, не виконав розпоряджень керівництва та не надав обґрунтованих пояснень щодо погодження ним дозволу на розробку проекту землеустрою і укладення договору на розробку проектної документації без надання дозволу на це Київською міською радою та щодо відсутності у відділі з контролю за використанням державної власності документів щодо оформлення земельних ділянок. Крім того, до таких суворих заходів дисциплінарного впливу як догана керівництво вдалось у зв»язку з систематичним невиконання позивачем вказівок керівництва і до цього випадку в минулому. Крім того, зазначив про обрання позивачем невірного способу захисту, оскільки суд не вправі скасовувати наказ, а лише може визнати його незаконним. З викладених підстав представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює на посаді начальника відділу з контролю за використанням державної власності та їй відомо, що позивач несумлінно ставився до виконання своїх посадових обов»язків протягом тривалого часу. Оскаржувана догана була винесена за невиконання позивачем розпорядження керівника Концерну РРТ від 16.01.2015 року за №6/19. Зазначила, що за погодження позивача був укладений договір №55 на виготовлення проектно-технічної документації на земельну ділянку у не передбачений законодавством спосіб, оскільки рішення Київської міської ради про надання дозволу на виготовлення документації не видавалось. В подальшому за виконання вказаного договору були перераховані бюджетні кошти і його для контролю виконання було передано позивачу [PERSON] Між тим, обґрунтованих пояснень укладення договору №55 щодо ділянки та самих документів по закінченню дії договору позивач не надав. Свідок [PERSON] суду пояснив, що позивач в силу своїх службових обов»язків повинен був супроводжувати укладений за його участю договір №55 на розробку проектної документації на землю та повинен був контролювати його виконання та звітувати про виготовлення вказаних документів, за що були сплачені державні кошти. Згідно П.1.8, 5.1 Положення про порядок ведення договірної роботи в Концерні РРТ позивачу передано було вказаний договір на виконання. Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що наказом №28/ок від 07.09.2009 року позивач був прийнятий на посаду інженера сектору з питань державної власності до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення та в подальшому переведений посаду провідного інженера відділу з контролю за використанням державної власності (а.с.14-15). Відповідно до п.2.5 Посадової інструкції провідного інженера відділу з контролю за використанням державної власності, з якою було ознайомлено позивача [PERSON], зазначено, що він бере участь у роботі з підготовки відповідних матеріалів щодо відчуження (списання) нерухомого майна та змелених ділянок до Уповноваженого органу управління (а.с.126-127). За умовами п.5 вказаної інструкції передбачено обов»язок інженера знати законодавчі та нормативні документи з питань оформлення права постійного користування земельними ділянками та права власності на будівлі та споруди, питання управління об»єктами державної власності, відчуження нерухомого майна та земельних ділянок. 11 вересня 2013 року між ТОВ «Ліга-експерт» та Концерн РРТ було укладено договір №55, за умовами п.1.1 якого концерн доручив товариству виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню меж земельної ділянки в натурі на місцевості за адресою м.Київ, просп..Перемоги, 15 у Святошинському районі м.Києва. Вартість вказаних роботі погоджена в розмірі - 39 342,84 грн., які були перераховані концерном на рахунок виконавця робіт згідно з кошторисом та актом прийому-передачі від 11.09.2013 року. При цьому, строк виконання вказаних робіт та дії договору сторонами визначено у 6 місяців з моменту його укладення. Як вбачається з листа-погодження до вказаного договору №55, то його укладення погодив позивач, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого начальника сектору з контролю за використанням державної власності. Між тим, вказаний договір укладено у відсутність рішення Київської міської ради про передачу земельних ділянок у власність чи користування, що підтверджується листом Департаменту земельних ресурсів виконкому міської ради від 30.01.2015 року. Згідно п.1.6 Положення про сектор з питань державної власності, у якому працював та тимчасово очолював на час підписання вказаного договору №55 позивач, зазначено, що сектор з питань державної власності очолює начальник, який в межах своїх повноважень, згідно з цим Положенням і розпорядженням керівництва Концерну РРТ керує роботою щодо складання, ведення і оновлення реєстрів стосовно нерухомого майна та земельних ділянок підприємств та філій Концерну РРТ, отримання права постійного користування земельними ділянками та права власності на будівлі, споруди… За п.1.7 вказаного Положення на час відсутності начальника сектору, його обов»язки виконує особа, яки призначається у відповідному порядку, набуває відповідних прав та несе відповідальність за належне виконання покладених обов»язків. Пунктом 1.8 Положення про порядок ведення договірної та претензійно-позовної роботи в Концерні РРТ від 27.07.2012 року передбачено, що структурний підрозділ, який супроводжує договір, здійснює контроль за його виконанням (в тому числі за термінами виконання). Дотримуючись вказаних вимог Положення, контроль за виконанням вказаного договору №55 на виготовлення технічної документації із землеустрою із ТОВ «Ліга-експерт» 11.09.2013 року, було покладено на позивача [PERSON], що підтверджується записами журналу переданих на контроль завдань і укладених договорів і про що свідчить його підпис у вказаного журналі про отримання такого завдання керівництва. Крім того, за умовами п.5.1 цього ж Положення, відповідальність за ведення договірної роботи, перевірку відповідності виконуваних робіт умовам укладених договорів покладається на структурний підрозділ, що супроводжує договір. З метою перевірки та з»ясування причин тривалого виконання вказаного договору №55 від 11.09.2013 року ТОВ «ЛІГА ЕКСПЕРТ», строк виконання якого вже настав що в березні 2014 року, генеральним директором Концерну РРТ було видано розпорядження № 6/18 від 16.01.2015 року, яким зобов»язано позивача, як особу, на яку було покладено обов»язки з контролю з виконання договору №55 раніше, надати до 20.01.2015 року технічну документацію із землеустрою по встановленню зовнішніх меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: пр. Перемоги (15 км) у Святошинському районі м. Києва та письмові пояснення стосовно доцільності замовлення зазначеної технічної документації (а.с. 30,124). На виконання вказаного розпорядження керівника, [PERSON] надав заяви від 20.01.2015 року та від 22.01.2015 року, де пояснив, що технічна документація із землеустрою у відділі з контролю за використанням державної власності не зберігаються, тому документи зазначені в вищевказаному розпорядженні надати не має можливості в зв'язку з їх відсутністю у Відділі, а стосовно доцільності замовлення вказаної документації, то це було зроблено з метою державної реєстрації земельної ділянки по встановленню її меж в натурі (а.с. 133). Між тим, наказом №23 від 22.01.2015 року [PERSON] було оголошено догану, а саме за невиконання вказаного розпорядження №6/18 від 16.01.2015 року щодо надання документів та пояснень щодо укладення договору №55, оскільки надані позивачем пояснення визнано необґрунтованими та встановлено в діях позивача порушення вимог п.1.4 посадової інструкції та абз.2 п.3.2 правил внутрішнього трудового розпорядку Концерну РРТ. При цьому, підставами для винесення оскаржуваного наказу стали вищевказане розпорядження №6/18 та доповідна записка начальника віддіу [PERSON] (а.с.134). Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов'язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення. Тобто догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього. Застосування до працівника дисциплінарного стягнення - догани тягне для нього й інші негативні наслідки морального та матеріального характеру. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть передбачатися для деяких категорій працівників і інші дисциплінарні стягнення. Право вибору стягнення за порушення трудової дисципліни належить роботодавцеві й не обов'язково у послідовності, зазначеній у статті 147 КЗпП. Одначе відповідно до частини третьої статті 149 КЗпП при обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. За таких обставин, суд не вбачає порушень трудового законодавства в діях уповноваженої особи відповідача при винесені вказаного наказу, оскільки при оголошенні догани директор Концерну РРТ діяв в межах своїх повноважень, у спосіб та в порядку, визначеному внутрішніми документами (посадовими інструкціями, правилами внутрішнього розпорядку), якими йому надано право на свій власний розсуд визначати обсяг вчиненого порушення трудової дисципліни та відповідно важкість дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни, що підлягає застосуванню. Зокрема, підставами для винесення вказаного наказу, як у ньому ж зазначено, була доповідна записка начальника відділу [PERSON] від 20.01.2015 року, згідно якої зазначено, що укладення за погодженням позивача договору №55 між Концерном РРТ та ТОВ «Ліга-Експерт» на виготовлення технічної документації з землеустрою є необґрунтованим та безпідставним, оскільки його було укладено в порушення вимог ст.ст.122,123 Земельного кодексу України, тобто без виготовлення та погодження відповідних документів, що повинно було б передувати укладенню цього договору. Крім того, ніяких документів для Концерну РРТ на виконання договору №55 ТОВ «Ліга-експерт» не виготовлялось та не замовлялось, оскільки така документація станом на 23.01.2015 року у Департаменту земельних ресурсів КМР не зареєстрована (а.с.131). Крім того, у оскаржуваному наказі зазначено про порушення позивачем вимог п. 1.4. Посадової інструкції провідного інженера відділу з контролю за використанням державної власності та абз. 2 п.3.2. Правил внутрішнього трудового розпорядку. Так, за умовами п.1.4 вказаної інструкції зазначено обов»язок провідного інженера відділу з контролю за використанням державної власності, яку на час отримання догани займав позивач, керуватись у роботі законодавством України, наказами і розпорядженнями генерального директора Концерну РРТ та Положеннями про відділ та цією інструкцією (а.с.126). За положеннями п.3.2 правил внутрішнього трудового розпорядку Концерну РРТ зазначено, що працівники Концерну зобов»язані працювати чесно і сумлінно, додержуватись дисципліни праці, а також виконувати функції, що визначені трудовим договором та посадовими інструкціями. Вказані вимоги також передбачені п.3.2 Колективного договору на 2014-2016 роки. Крім того, за умовами ст.139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на наведені обставини, досліджені посадові інструкції та обов»язки позивача, суд вважає обґрунтованими посилання представників відповідача на порушення позивачем [PERSON] своїх посадових обов»язків, оскільки ніяких об»єктивних чи суб»єктивних підстав для неналежного виконання розпорядження генерального директор Концерну РРТ №6/18 від 16.01.2015 року у позивача не було та в судовому засіданні доведено не зазначено. Крім того, з обставин справи вбачається про невиконання позивачем вказівок керівництва і минулому (а.с.110-118). У відповідності до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності. З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивачем не було доведено протиправності дій відповідача та порушення вимог законодавства при винесенні йому догани 22.01.2015 року та не надано доказів стосовно причин невиконання вказаного розпорядження керівника №6/18, а судом не встановлено незаконності дій відповідача щодо таких обставин, тому в позовні вимоги [PERSON] слід залишити без задоволення. Крім того, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( ч.1,2 ст. 11 ЦПК України). Підтримавши в судовому засіданні вимоги про скасування наказу про оголошення догани, позивач протягом усього часу розгляду справи позовні вимоги не уточнив та не врахував, що виключно до повноважень керівника підприємства відноситься вирішення питань про скасуванню наказів, а відтак вимога про скасування оскаржуваного наказу задоволенню не підлягає і з цих підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed