Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся\~ до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 61 353 грн., відсотків за договором позики в сумі 104 278 грн, неустойки в формі сумі 89 568 грн. та судових витрат в сумі 2551 грн. 99 коп, всього на суму 257750 грн. 99 коп. В обґрунтування позову зазначено, що 07 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, згідно з яким позичальник [PERSON] отримав від позикодавця [PERSON] позику в сумі 61 353 грн строком на 12 місяців. Але позику та відсотки відповідач не повернув в строк і залишається боржником по зобов`язанню до теперішнього часу. Тому виходячи з умов договору позики позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 104 278 грн, неустойку в формі пені сумі 89 568 грн. та судові витрати в сумі 2551 грн. 99 коп, всього -\~ 257750 грн. 99 коп. Ухвалою судді Талалаївського районного суду від 11 вересня 2019 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача в смт. Талалаївка було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 27 вересня 2019 року, яке було відкладено на 23 жовтня 2019 року. Відповідачу [PERSON] було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та протягом п`яти днів - заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.\~ Відповідач [PERSON] у встановлений судом строк відзив на позов та заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не подав. Протокольною ухвалою від 27 вересня 2019 року та вирішено провести заочний розгляд справи з повідомленням відповідача через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. В судове засіданні представник позивача за довіреність Чепік [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився,\~ відзиву на позов не подав, про дату час і місце судового розгляду повідомлений через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 27 вересня 2019 року, тому у відповідності до положень ч.11 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Тому суд, за згодою позивача, ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у\~ разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 листопада 2016 року між [PERSON] та [PERSON] \~\~ укладено договір позики, згідно якого позикодавець [PERSON] надав позичальнику [PERSON] грошові кошти в сумі 61 353 (шістдесят одну тисячу триста п`ятдесят три)\~ гривні строком на 12 місяців з 7 листопада 2016 року по 7 листопада 2017 року зі сплатою 5 % від суми позики за кожен місяць. Оригінал даного договору позики знаходиться в матеріалах цивільної справи на аркуші справи 20. Згідно даного договору позичальник зобов`язувався сплачувати позикодавцю 5 % від суми позики за кожен місяць, за порушення строків повернення позики та відсотків сплачувати позикодавцю пеню в розмірі 0,4 % відсотка за кожен день прострочення платежу. Згідно умов даного договору сторони гарантують одна одній, що при укладенні договору розуміли його зміст, значення і наслідки, що це договір не являється мнимою або фіктивною угодою, що цей договір вчинено добровільно без застосування погроз, насилля та без введення в оману.\~ Відповідачем [PERSON] було власноручно підписано даний договір. Але відповідач по справі у визначений договором термін не повернув позику і залишається боржником по зобов`язанню, що підтверджується наявність у позивача за первісним позовом оригіналу договору позики. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи щодо мотивів їх незастосування.\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок. Ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.2 ст. 1046 ЦК договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Тому суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не виконує умови договору позики від 07 листопада 2016 року і тому на підставі наведених норм цивільного законодавства з нього\~ підлягає стягненню сума боргу та відсотків за договором позики, укладеним між сторонами,\~ в повному обсязі. Але, разом з тим, розглянувши даний договір та суму пред`явленої до стягнення пені, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Суд звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право, оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов`язання.\~ Зменшення розміру неустойки - це право суду. Суд може прийняти рішення про зменшення розміру неустойки як за власною ініціативою, так і за клопотанням відповідача. Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року роз`яснює про те, що істотними обставинами в розумінні частини 3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, сума основного боргу складає 61 353 грн,\~ а заборгованості по пені 89 568 грн,\~ тобто майже у півтора рази перевищує розмір основного зобов`язання. Тобто вимога позивача про\~ нарахування та сплату неустойки за договором, яка перевищує розмір всієї заборгованості боргу, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509\~ та ст. 627 ЦК України\~ засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.\~ В постанові Верховного Суду від\~ 25 січня 2018 року (справа № 523/19182/14-ц) зроблено висновок, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.\~ Оскільки розмір пред`явленої до стягнення пені є більший від розміру боргового зобов`язання, а тому суд вважає можливим застосувати до спірних правовідносин норму ч.3 ст. 551 ЦК України і зменшити суму пред`явленої до стягнення пені до 30 000 грн. Зазначена сума, на думку суду, буде співмірною з розміром\~ боргу, враховуючи позицію, що пеня не повинна перетворюватися на джерело збагачення, оскільки в такому випадку остання втрачає свою стимулюючу функцію, з урахуванням принципів розумності та справедливості. Тому суд вважає, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині стягнення неустойки у формі пені підлягають до часткового задоволення. Крім того,\~ відповідно до ст. 88 ЦПК України, яка передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі даних норм законодавства\~ стягненню з відповідача підлягають\~ судові витрати, понесені позивачем та документально підтверджені, а саме згідно квитанції, яка міститься в матеріалах справи,\~ при подачі позову до суду [PERSON] сплачено 2551, 99 грн. судового збору, тому підлягає стягненню з відповідача судовий збір на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог,\~ а саме в розмірі 1965 грн.\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial