Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Троїцького районного суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь відсотків за несвоєчасне повернення основного боргу за період з 15.05.2020 до 23.04.2021 в розмірі 341079,68 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 15 березня 2019 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики грошових коштів, відповідно до якого, позивачем були передані, а відповідачем прийняті грошові кошти в розмірі 6300 доларів США. Терміном повернення грошових кошті визначено 01.09.2019. Крім того, за користування грошовими коштами відповідач взяв на себе зобов`язання сплачувати 4% за кожен місяць прострочення, а в разі неповернення коштів до 01.09.2019 - сума відсотків збільшується на 2% кожного місяця. Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 22.01.2021 з відповідача на користь позивача стягнуто суму боргу, проценти за користування кредитними коштами та проценти за несвоєчасне повернення основного боргу. Рішення набрало законної сили 22.02.2021. Відповідач рішення суду не виконує, грошові кошти не повертає, в зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та стягнення з відповідача відсотків за несвоєчасне повернення боргу за період з 15.05.2020 по 23.04.2021. Ухвалою суду від 05 травня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та надано відповідачу строк на подання до суду відзиву на позов. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової повістки, яка була отримана 17.08.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позов від відповідача до суду не надходив. Суд не вбачає передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи, та враховуючи тривале знаходження справи у провадженні, з огляду на розумність строків розгляду справ, вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, що повністю узгоджується з приписами статті 223 ЦПК України. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії розписки відповідач [PERSON] , паспорт серія [NUMBER] виданий Троїцьким РС УДМС України в Луганській області, що проживає за адресою: [ADDRESS] , взяв в борг у позивача [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] грошові кошти у розмірі 6300 (шість тисяч триста) доларів США, які зобов`язався повернути в строк до 01 вересня 2019 року. За користування грошовими коштами відповідач зобов`язався сплатити 4% за кожен місяць користування коштами, а в разі неповернення коштів до 01.09.2019 - сума відсотків збільшується на 2% кожного місяця, тобто 6% на місяць (а.с.7). Згідно копії рішення Троїцького районного суду Луганської області від 22.01.2021 у справі №433/808/20 позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 15.03.2019 у розмірі 290872,83 грн., яка складається з: 168084,00 грн. - сума основного боргу, 37577,18 грн. - проценти за користування грошовими коштами за період з 15.03.2019 до 01.09.2019; 85211,65 грн. - проценти за несвоєчасне повернення основного боргу за період з 02.09.2019 до 15.05.2020 (а.с.4-6). Судове рішення набрало законної сили 22.02.2021 та є приюдиційним у даній справі. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Отже, факт наявності кредитних правовідносин, як і факт порушення відповідачем боргових зобов`язань, який був встановлений рішенням суду від 22.01.2021 у справі №433/808/20, не потребує доведення в межах розгляду даної справи. Відповідно до розрахунку суми відсотків за договором, розмір відсотків за несвоєчасне повернення основного боргу розрахований за період з 15.05.2020 до 23.04.2021 та складає 341079,68 грн. (а.с.10). Однак, із зазначеними розрахунками позивача суд не погоджується з огляду на таке. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою статті 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною другою статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. За період після прострочення заборгованості підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання». Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження №12-14гс18), від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постановах Верховного Суду від 15 серпня 2018 року у справі № 295/2183/17, від 19 вересня 2018 року у справі №643/16336/16-ц. З надано позивачем розрахунку суми відсотків вбачається, що позивач нарахував відсотки за користування позикою за період з 15.05.2020 до 23.04.2021, виходячи із відсоткової ставки 6% на місяць. Таким чином, розмір відсотків за несвоєчасне повернення грошових коштів позивач розрахував на загальну суму 6300,00 доларів США, та визначив їх розмір 12155,37 доларів США, а потім перерахував на національну валюту та визначив їх розмір у сумі 341079,68 грн. Сторонами було погоджено строк виконання зобов`язань (до 01 вересня 2019 року) та визначено розмір процентів за користування позикою - «4% за кожен місяць користування коштами, а в разі неповернення коштів до 01.09.2019 - сума відсотків збільшується на 2% кожного місяця, тобто 6% за місяць». Позивачем розмір відсотків за несвоєчасне повернення основного боргу розрахований за період з 15.05.2020 до 23.04.2021, проте, проценти нараховані 15.05.2020 вже стягнуті рішенням суду від 22.01.2021 у справі №433/808/20, а тому, суд враховує період нарахування відсотків з 16.05.2020 до 23.04.2021. Таким чином, з відповідача на користь позивача за період з 16.05.2021 до 23.04.2021 підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, які відповідно до умов договору визначені у розмірі 6% за кожен місяць прострочення, що відповідає 72% річних (6%*12 місяців =72%). Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги розрахунок позивача, як такий, що не узгоджується з умовами договору та порядком нарахування процентів, та наводить свій розрахунок. Сума основного боргу, яка підлягає стягненню з відповідача за рішенням суду від 22.01.2021 у справі №433/808/20 визначена в національній валюті та становить 168 084, 00 грн., саме на цю суму і підлягають нарахуванню проценти за несвоєчасне повернення кредитних коштів. Сума процентів за несвоєчасне повернення основного боргу розраховується за такою формулою: Проценти = Сума боргу * Процентна ставка / 100% / 365 днів * Кількість днів прострочення. Отже, суд наводить наступні розрахунки: Період розрахунку: з 16.05.2020 року по 31.12.2020 року - 230 днів [Проценти] = 168 084,00 грн. (сума боргу) ? 72 % (процентна ставка) / 100% ? 230 (кількість днів) / 366 (днів у році) = 76 051,12 грн. Період розрахунку: з 01.01.2021 року по 23.04.2021 року - 113 днів [Проценти] = 168 084,00 грн. (сума боргу) ? 72 % (процентна ставка) / 100% ? 113 (кількість днів) / 365 (днів у році) = 37 466,61 грн. Загальний розмір процентів за несвоєчасне повернення кредитних коштів за період з 16.05.2020 до 23.04.2021 складає 113517,73 грн. (76051,12 грн.+37466,61 грн.) Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги вище зазначене, позов підлягає задоволенню частково в зазначених вище сумах та нарахуваннях. В решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією №69 від 24.04.2021 про сплату судового збору у сумі 3410,90 (а.с. 1). Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позовні вимоги задоволені частково на 33,28%, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частки позовних вимог в сумі 1135,15 грн. (3410,90 * 33,28%=1135,15 грн.). На підставі викладеного та

Outcome: partial