Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новопразької селищної ради Олександрійського району про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями розташований за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Нова Прага, с.Григорівка, вул.Колгоспна, буд.32. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 1984 року за усною домовленістю з [PERSON] позивач проживає у [INFO] смт.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області та обробляє прилеглу до нього присадибну ділянку площею 0.50 га, який у свою чергу отримав у спадок після смерті матері [PERSON] На даний час позивач проживає у цьому будинку, сплачує комунальні послуги за цією адресою, сплачує земельний податок, тобто добросовісно та відкрито володіє вказаним будинком більше десяти років. В судовому засіданні 09.06.2017 року позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав зазначених у позові, підтвердили той факт, що з 1984 року [PERSON] безперервно, відкрито, добросовісно володіє будинком №32 по вул.Колгоспній у с.Григорівці смт.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області вже понад 10 років. В подальшому представник позивача надав письмову заяву, якою просив суд розглядати справу без їх участі. В судове засідання представник Новопразької селищної ради Олександрійського району не зявився, письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечив. Пунктом 9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 28 жовтня 1965 року виконавчим комітетом Новопразької сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області [PERSON] є власником житлового будинку №32 по вулиці Колгоспній в с.Григорівці сел.Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області. З копії запису акту про смерть №153 від 28 листопада 1983 року вбачається, що 24 листопада 1983 року [PERSON] померла. Відповідно до копії спадкової справи після смерті [PERSON] 15 травня 1984 року син спадкодавця [PERSON] подав заяву про прийняття спадщини у вигляді грошового вкладу та житлового будинку з надвірними будівлями в с.Григорівка. 28 травня 1984 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад на ощадній книжці. На будинок свідоцтво про право на спадщину не видавалось. В силу ст.548 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час прийняття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Як вказує позивач та його представник, [PERSON] домовився про купівлю житлового будинку №32 по вулиці Колгоспній в с.Григорівка смт Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області в [PERSON], проте нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчували. Позивач вважає, що він набув право власності на нерухоме майно, оскільки відкрито безперервно володіє цим майном. Про факт відкритого безперервного добросовісного володіння житловим будинком понад 10 років свідчать наступні докази: - протоколом зборів уповноважених членів колгоспу ім. Леніна Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 4 від 04 червня 1984року [PERSON] наділено земельну ділянку у розмірі 0.50 га біля будинку №32 в с.Григорівка Олександрійського району; - довідкою Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 03.01.2017 року №37, згідно якої [PERSON] дійсно проживає без реєстрації в с.Григорівка Олександрійського району по вул.Колгоспна, буд. 32 з 1984 року по даний час; - відповідно до довідки ТОВ «Сервіспромексперт» від 17.11.2016 року, виданої на замовлення [PERSON], орієнтовна ринкова вартість будинку №32 по вулиці Колгоспній в с.Григорівка смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області становить 38 932 грн. 00 коп.; - копії квитанцій про сплату земельного податку з травня 1985 року та оплату комунальних послуг, а саме, за спожиту електроенергію з вересня 2001 року; - поясненнями [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що [PERSON] з початку 80 років минулого століття проживає по сусідству з [PERSON], відкрито користується будинком та сплачує комунальні послуги. За умовами ст. 86 ЦК Української РСР, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності. Власність в Україні виступає у формі приватної, колективної та державної, кожна з яких є рівноправною. Відповідно до ст. 100 ЦК Української РСР в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Статтею 101 ЦК Української РСР встановлено, що в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). У подружжя, яке проживає спільно, та його неповнолітніх дітей може бути тільки один жилий будинок (або частина його), що належить на праві особистої власності одному з них або є в їх спільній власності. Як встановлено ч. 1 ст. 128 ЦК Української РСР, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Жилий будинок, що знаходиться в сільській місцевості (або частина його), може відчужуватись громадянинові лише за умови, коли йому в установленому порядку надається в користування земельна ділянка при будинку, за винятком продажу будинку на знос (ст. 134 ЦК Української РСР). Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Задоволення судом вимог про визнання за володільцем права власності на нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК можливе лише за наявності необхідних умов: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. За змістом ст.344 ЦК України основними рисами набувальної давності є безперервне фактичне відкрите нетитульне, але добросовісне володіння майном як своїм власним. Такому фактичному власникові надається право на захист його володіння проти третіх осіб, які не мають законних прав на це володіння. Сумлінність володіння є обов'язковою умовою виникнення права власності на підставі набувальної давності. Позивач протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. Наразі за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено. Суд вважає, що зазначені ознаки набувальної давності в даному випадку наявні. З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими. Судові витрати, відповідно вимог\~ст.141 ЦПК України, суд залишає по фактично понесеним.

Outcome: approved