Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Надія Федорівна, про визнання зобов»язань припиненими, скасування державної реєстрації обтяження нерухомого майна. Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні вказала, що 29 травня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11161027000, відповідно до якого остання отримала 15000 євро, еквівалент яких у національній валюті України складав 101850 грн., які зобов»язалась повернути до 26 травня 2017 року. З метою забезпечення виконання своїх зобов»язань за договором про надання споживчого кредиту, між банком та [PERSON] 31 травня 2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким [PERSON], як іпотекодавець, передала банку в іпотеку нерухоме майно - двокімнатну квартиру в [ADDRESS] загальною площею 66.8 кв.м, житловою 42.9 кв.м. Оскільки позивач порушила умови договору про надання споживчого кредиту № 11161027000, а саме: несвоєчасно повертала кредит та інші платежі, рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2013 року у цивільній справі за позовом ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», до якого згідно з договором факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000, із [PERSON] в користь ТзОВ «Кей-Колект» стягнуто заборгованість у розмірі 13896.02 євро, еквівалент яких у національній валюті України складав 136172.91 грн. В подальшому, з метою виконання судового рішення 22 жовтня 2013 року ТзОВ «Кей-Колект» було надіслано для виконання два виконавчі листи, які до органів державної виконавчої служби для примусового виконання судового рішення подані не були. Позивач у добровільному порядку 2 лютого 2018 року звернулась до відповідача із заявою про виконання рішення суду та повернення заборгованості, вказаної у судовому рішенні, однак відповідач відмовився в одержанні стягнутих рішенням суду коштів, вимагаючи сплатити іншу суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000. 5 червня 2018 року позивачем було сплачено відповідачу 136172.91 грн. заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, тобто ту суму заборгованості, яка стягнута на підставі судового рішення. В подальшому, позивач звернулась до відповідача із письмовим-листом вимогою про видачу документів, які б зняли заборону відчуження із предмета іпотеки та виключення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, однак відповіді на нього не одержала. Вважає, що відповідачем порушено право власності позивача на нерухоме майно - двокімнатну квартиру в [ADDRESS], а тому просить позовні вимоги задоволити у повному обсязі. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги з мотивів, викладених, у позові, просить їх задовольнити. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» у судове засідання не з»явилась, 27 листопада 2018 року подала до суду письмові пояснення та заперечення, з яких вбачається, що зобов»язання за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000 [PERSON] у повному обсязі не виконано, фактична заборгованість за договором позивачем не погашена, а тому підстав для повного припинення збов»язань за вказаним договором та договором іпотеки немає. У задоволенні позову просить відмовити. Третя особа приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшкова Н.Ф. у судове засідання не з»явилась, подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та невизнання позову. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив 29 травня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11161027000, відповідно до якого остання отримала 15000 євро, еквівалент яких у національній валюті України складає 101850 грн., які зобов»язалась повернути до 26 травня 2017 року. З метою забезпечення виконання своїх зобов»язань за договором про надання споживчого кредиту, між банком та [PERSON] 31 травня 2007 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким [PERSON], як іпотекодавець, передала акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк», як іпотекодержателю, в іпотеку нерухоме майно двокімнатну квартиру в [ADDRESS] загальною площею 66.8 кв.м, житловою 42.9 кв.м. Приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Н.Ф. 31 травня 2007 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна вчинено запис про обтяження - заборону на нерухоме майно двокімнатну квартиру в [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 5049352), а також 31 травня 2007 року у Державному реєстрі іпотек внесено реєстраційний запис, параметрами якого є: підстава обтяження: договір іпотеки, 2786, 31.05.2007, об»єкт обтяження: квартира (двокімнатна), [ADDRESS] (реєстраційний номер 5049506). Згідно з договором факторингу № 1 від 12 грудня 2011 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект», до останнього перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000 від 29 травня 2007 року та договором застави від 31 травня 2007 року. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2013 року із [PERSON] в користь ТзОВ «Кей-Колект» стягуто заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000 від 27 травня 2007 року у розмірі 13896.02 євро, з яких 10872.36 євро - заборгованість за кредитом, 3023.66 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитними коштами, що в гривневому еквіваленті становить 136172.91 грн. 22 жовтня 2013 року ТзОВ «Кей-Колект» Теребовлянським районним судом Тернопільської області було надіслано для виконання два виконавчі листи, які до органів державної виконавчої служби для примусового виконання судового рішення стягувачем подані не були. Для виконання судового рішення шляхом сплати відповідачу 136172.91 грн. заборгованості за кредитним договором 2 лютого 2018 року позивач звернулась до відповідача із письмовою заявою про підтвердження номера рахунку в установі банку, однак, відповідач у відповідь на цю заяву надіслав позивачу вимогу про усунення порушень основного зобов»язання, вказавши, що позивач повинна сплатити відповідачу борг за кредитним договором, розмір якого станом на 27 лютого 2018 року складає 13896.02 євро, з яких 10872.36 євро заборгованість за тілом кредиту, 3023.66 євро - заборгованість за процентами, еквівалент яких у національній валюті України станом на 27 лютого 2018 року складає 462349.75 грн. Крім того, відповідач у вказаній вимозі зазначив, що у випадку невиконання такої вимоги протягом тридцятиденного строку він має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому ст.38 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до платіжного доручення від 5 червня 2018 року [PERSON] сплатила АТ «УкрСиббанк» 136172.91 грн., які стягнуті із неї на підставі рішення Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 29 травня 2013 року. Після погашення заборгованості за кредитним договором, встановленої у судовому рішенні, позивач звернулась до відповідача із письмовим-листом вимогою про видачу документів, які б зняли заборону відчуження із предмета іпотеки та виключення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, однак жодної відповіді від відповідача не одержала. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.598, 599 вказаного Кодексу зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При вирішенні вказаної справи судом встановлено, що відповідач, звертаючись у 2012 році із позовом до Теребовлянського районного суду Тернопільської області до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000 від 27 травня 2007 року в розмірі 13896.02 євро, еквівалент яких у національній валюті України складав 136172.91 грн., направив відповідачу вимогу про дострокове погашення всієї заборгованості за кредитним договором, що свідчить про те, що кредитний договір припинив свою дію. Таким чином, суд вважає, що внаслідок ухвалення судового рішення від 29 травня 2013 року про дострокове погашення [PERSON] заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000 від 27 травня 2007 року в розмірі 13896.02 євро, еквівалент яких у національній валюті України складав 136172.91 грн. та сплатою нею 136172.91 грн. суми заборгованості позичальнику, договір про надання споживчого кредиту № 11161027000 від 27 травня 2007 року припинив свою дію. Наведене узгоджується зі висновком Верховного Суду, викладеному у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 14 лютого 2018 року, провадження № 61-2404 св 18. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Частиною п»ятою статті 3 зазначеного Закону передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов»язання і є дійсною до припинення основного зобов»язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов»язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Оскільки суд прийшов до висновку про припинення зобов»язань за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000 від 27 травня 2007 року, похідним від якого є договір застави від 31 травня 2007 року, то відповідно і є припиненою застава, передбачена цим договором застави. Судом з»ясовано, що відповідач не бажає вчиняти дії, пов»язані із зняттям заборони на нерухоме майно, яке було предметом застави (двокімнатної квартири в [ADDRESS]), що позбавляє позивача, яка є власником цієї квартири, володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. Аналізуючи докази, подані сторонами, суд приходить до висновку, що права позивача [PERSON] відповідачем ТзОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» порушені, а тому її позовні вимоги про визнання припиненими її зобов»язання за договором про надання споживчого кредиту № 11161027000, укладеного 29 травня 2007 року, скасування обтяження нерухомого майна, а саме: двокімнатної квартири загальною площею 66.8 кв.м, житловою площею 42.9 кв.м, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], та виключення записів про заборону відчуження вказаного нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, вчинених приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу Мєшковою Надією Федорівною, підлягають до задоволення.

Outcome: approved