Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про усунення перешкод майном шляхом зобов`язання вчинити певні дії. Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що він є власником, на підставі рішення Голопристанського райнарсуду від 23.01.1988, 45/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] а 55/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , належить колишній дружині [PERSON] . На протязі останніх років відповідач користується вигрібною ямою, яка вже заповнена стоками з ванної кімнати та знаходиться в 1,5 м від фундаменту спільного будинку. Звернення позивача з приводу наповненості та смороду від ями відповідач ігнорує. У зв`язку з тим, що наявність вказаної споруди на такій близькій відстані є порушенням норм ДБН №360-92** та може призвести до зсуву грунту, що матиме наслідком пошкодження житла. У зв`язку з наведеним просить суд зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування майном [PERSON] шляхом демонтажу (вичистити та засипати) вигрібної ями (септик), яка розташована на земельній ділянці, за адресою: [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму судового збору 840 грн. 80 коп. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, надала суду письмову заяву де зобов`язується демонтувати вигрібну яму, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Голопристанського райнарсуду від 23.01.1988, житловий будинок по [ADDRESS] належить [PERSON] (55/100 частин), а [PERSON] (45/100частин) (а.с. 8-10). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , об`єкт - вигрібна яма (септик) не зареєстрований (а.с.4). Згідно довідки від 24.12.2019 Голопристанська філія КП «ХБТІ» ХОР повідомляє, що станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок по [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] (55/100 частин), згідно Рішення Голопристанського районного суду від 23.01.1988; [PERSON] (45/100 частин), згідно рішення Голопристанського районного суду від 23.01.1988 (а.с. 12). 16.10.2019 позивач звертався до Голови міської ради з вимогою про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності та зобов`язати [PERSON] вичистити та засипати вигрібну яму (а.с.19). Згідно листа від 13.11.2019 за вих.№02-42/Й-139 позивача повідомлено, що «при огляді встановлено, що поруч з територією позивача розташований септик - споруда для очистки невеликої кількості стічних вод, що унеможливлює зробити велике руйнування перестінків і інших елементів будинку позивача. Зазначений септик не в певній мірі відповідає Державним будівельним нормам. [PERSON] надала пояснення з цього питання і зобов`язалася привести у відповідність з Державними будівельними нормами вказаний септик з настанням відповідних погодних умов.» (а.с.20). До позовної заяви додані фото із зображенням твердої межі (шиферний паркан, який сторони встановили за усною домовленістю) між [ADDRESS] та [ADDRESS] , та відповідно із зображенням вигрібної ями, яка накрита шифером, на яких візуально можна визначити, що її розміщення не відповідає вимогам п.п. 3.25а, 3,25б ДБН 360-92**, п. 2.22 «Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 17 березня 2011 року №145, а саме відстань цієї споруди від стін житлового будинку менше ніж 3м (а.с.26-30). Відповідно до листа Голопристанської міської ради від 14.02.2020 №02-47/Й-11 вбачається, що спеціалістами виконавчого комітету міської ради у присутності [PERSON] , за відсутності [PERSON] , проведено огляд суміжних земельних ділянок щодо місця розташування вигрібної ями (септику) та виконання зобов`язань [PERSON] по демонтажу зазначеного об`єкту. За результатами огляду встановлено, що зазначений об`єкт не відповідає діючим санітарним та будівельним нормам, розміщений на відстані 1,5м до стін частин житлового будинку, належного на праві власності [PERSON] , та на відстані 1 м до стін частини житлового будинку, належного на праві власності [PERSON] . За даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виданого КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» ХОР від 24 грудня 2019 року та витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09 січня 2020 року №195760144, об`єкт - вигрібна яма (септик) не зареєстрований (а.с. 13-14, 24, 25). Відповідно до ст.103 ЗК України обов`язок власників земельних ділянок обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, тощо). При цьому, власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше ст.104 ЗК України. Згідно п. 1.1. Державних санітарних норм та правил утримання територій населених міст затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України 17.03.2011 року №145, передбачено, що вигрібна яма (вигріб) - це інженерна споруда у вигляді поглиблення в землі, виконана з водотривкого матеріалу, призначена для збирання та зберігання рідких відходів, наземна частина якої обладнана щільно прилягаючою кришкою та решіткою для відокремлення твердих відходів. Відповідно до п. 2.21, 2.22 даного наказу, рідкі відходи (сеча, помиї), що утворюються у житлових та громадських будівлях і спорудах за відсутності централізованого водопостачання та водовідведення, допускається зберігати у вигрібних ямах (вигребах), вигріб повинен бути водонепроникним та мати щільно прилягаючу кришку. Вигреби повинні бути відділенні від стін житлових та громадських будівель і споруд на відстані не менше 20 м. Місце розміщення вигребу на присадибній ділянці та відстань від нього до власного житлового будинку визначає власник цього будинку з додержанням правил добросусідства. Відповідно до п.п.3.25а*; 3.26 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень» площадки для компостів, дворові вбиральні, вигрібні ями та очисні споруди каналізації повинні знаходитися у глибині двору не ближче 15 м від вікон житлових будинків, в тому числі сусіднього домоволодіння. Вигрібні ями дворових вбиралень повинні виконуватися із конструкцій, які перешкоджають фільтрації стоків у грунт. Згідно ст.20 Закону України «Про планування і забудову територій», державні будівельні норми та інші нормативно-правові акти з питань планування і забудови територій (до яких належать регіональні і місцеві правила забудови) є обов`язковими для суб`єктів містобудування. Згідно ст.152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, тощо. Відповідно до положень ст.391, 396 УК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних з позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи володіння. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищенаведене, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже в зв`язку з задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 420,40 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved