Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до Державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори Стефанишин Марії Володимирівни. В процесі розгляду справи було проведено заміну неналежного відповідача на Львівську міську раду та залучено третьою особою Стефанишин М.В. держнотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори. Просив суд визначити йому додатковий строк, в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що відкрилася [INFO] року після смерті [PERSON], та зобов'язати Стсфанишин М.В. - державного нотаріуса третьої Львівської державної нотаріальної контори прийняти таку заяву і видати йому, [PERSON] свідоцтво про право спадкування за законом, іншої 1/2 частки спадкового майна. Свої вимоги з урахування м уточнень обґрунтував тим, що 10.04.2014 р. Стефанишин Марія Володимирівна, державний нотаріус третьої львівської державної нотаріальної контори видала йому, [PERSON] Свідоцтво про право спадкування за законом, зареєстровано в реєстрі за № 4-196, згідно із яким, спадкоємцями зазначеного у ньому свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який номер [INFO] року, є його син - [PERSON], [INFO] та була його, спадкодавця, дружина [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року, по 1/2 частки у спадщині кожен. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з житлового будинку [ADDRESS] Позивач зазначив, що ніхто інший крім нього, до сьогоднішнього дня не подав відповідної заяви про прийняття спадкування за померлим [PERSON], і він фактично прийняв за ним все спадкове майно, підтримує його в належному стані, здійснює ремонт, сплачує комунальні послуги, а також зареєстрований за місцем знаходження спадкового майна. В судовому засіданні уповноважений представник Позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на вказані в позовній заяві обставини, надав аналогічні до викладеного в позовній заяві та уточнень до неї пояснення, просив позов задовольнити. Представник Відповідача та третьої особи в судове засіданні не з'явились. Про час та місце розгляду справи сторони повідомлялись належним чином у встановленому ст.ст. 74-76 ЦПК України порядку. Від Третьої Львівської державної нотаріальної контори на адресу суду скеровано копію спадкової справи та клопотання про розгляд справи за відсутності їхнього представника. За таких обставин суд вважає за можливе розгляд справи проводити за відсутності сторін, що не з'явились відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] помер [INFO] року у віці 51-го року. Спадкоємцями майна померлого [PERSON] є його син [PERSON] [INFO] та дружина [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] року по 1/2 частки у спадщині кожен, що підтверджується завіреною копією спадкової справи № 155/1971, що долучена до матеріалів цієї цивільної справи. 10.04.2014 р. Державним нотаріусом третьої львівської державної нотаріальної контори [PERSON] видано свідоцтво про право спадкування на 1/2 частку спадкового майна за законом, що зареєстровано в реєстрі за № 4-196. Згідно вказаного свідоцтва, спадщина складається з житлового будинку [ADDRESS] На іншу 1/2 частину спадкового майна свідоцтво не видавалось. З матеріалів спадкової справи встановлено, що окрім Позивача [PERSON] більше спадкоємців не має, про прийняття спадщини спадкування за померлим [PERSON] за законом чи за заповітом будь-хто інший не звертався. Позивач фактично прийняв все спадкове майно, утримує його та проживає і зареєстрований за місцем знаходження спадкового майна. Судом встановлено, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч.1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, Позивач має право на її прийняття як єдиний спадкоємець. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1269 ЦК України Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із змісту ст. 1270 ЦК Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємиця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач змушений звернутися до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості немає. Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України встановлено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним винності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. При розгляді даної справи, суд оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що доводи Позивача на підтвердження його вимога щодо визначення додаткового строку прийняття спадщини, з урахуванням усіх вищенаведених обставин є підставною та підлягає задоволенню. Щодо вимоги про зобов'язання Стсфанишин М.В. - державного нотаріуса третьої Львівської державної нотаріальної контори прийняти заяву і видати [PERSON] свідоцтво про право спадкування за законом, іншої ? частки спадкового майна, суд вважає таку безпідставною, необґрунтованою. Так, судовим розглядом не встановлено будь-яких порушень нотаріусом норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини та не доведено будь-які правові підстави зобов'язувати конкретного державного нотаріуса до вчинення дій спрямованих на видачу спадкоємцеві свідоцтва про спадщину. А тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Outcome: partial