Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у вихованні дитини, посилаючись на те, що в шлюбі з відповідачкою був в період часу з 04.07.2009 року до 21.03.2014 року. Від цього шлюбу у них є дочка [PERSON] - [INFO], яка залишилася проживати з відповідачем. Виявляючи батьківську любов і потребуючи спілкування з дочкою, я неодноразово намагався домовиться з колишньою дружиною в добровільному порядку вирішити питання щодо виховання дитини, проте йому в цьому було відмовлено. За даним фактом, я змушений був звернутися до виконавчого комітету Харківської міської Ради, який 05.11.2014 року, враховуючи висновки комісії з питання захисту прав дитини, встановив порядок моєї участі у вихованні дитини. Не дивлячись на вказане вище рішення, відповідачка не дає мені можливості спілкуватися з дитиною. Вважає, що дитина має право на виховання своїми батьками, які в першу чергу повинні забезпечувати його інтереси, всебічний розвиток і повага людської гідності. Зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод у вихованні дитини [PERSON], [INFO] та надавати йому можливість спілкуватися з донькою у порядку встановленому рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать повідомлення, заперечень проти позову не надала. Третя особа представник Служби у справах дітей Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради. підтримала позовну заяву, вказавши, що було винесено рішенням виконавчого комітету Харківської міської Ради від 05.11.2014 « Про встановлення порядку участі у вихованні дитини» де встановлені час зустрічі [PERSON] з дитиною, але відповідач порушує інтереси позивача та дитини перешкоджає їх зустрічам.Відповідачка не зверталася до органу опіки та піклування з проханням дати висновок щодо іншого порядку участі батька у вихованні дитини Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991р., визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 9 Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до положень ст.7 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Частинами 1,2 ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з 04.07.2009 року по 21.03.2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. За приписами ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов'язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. За змістом ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч ч. 7.8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. За змістом закону, при встановленні способу спілкування, суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Згідно з ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. У зв'язку із небажанням відповідача надавати можливість спілкуватися батьку із дитиною, останній був змушений звернутись до органу опіки та піклування із відповідною заявою, і рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області № 38 від 05.11.2014 року було визначено спосіб для участі батька [PERSON] .у вихованні та спілкуванні з донькою [PERSON], [INFO]визначивши час: перша та третя субота, друга , четверта неділя місяця з 10-00 год. до 16-00 год. у присутності матері [PERSON]. Крім того, рішення містить попередження на адресу [PERSON] стосовно того, що перешкоджаючи зустрічам [PERSON] з малолітньою [PERSON], [INFO], вона порушує як права дитини так і права батька. Це рішення відповідачкою не оскаржене та обов'язкове для виконання згідно вимог ч.2 ст.19 СК України. Відповідач [PERSON] не надала до суду доказів на підтвердження того, що спілкування батька з дочкою негативно впливає на дитину або дочка не бажає спілкуватися з батьком або таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дочки. Зустрічного позову про скасування Рішення та встановлення іншого порядку участі батька у вихованні дититини не пред'явила. З урахуванням викладеного, суд вважає,що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved