Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] та [PERSON] селищної ради провизнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та поділ земельної ділянки. Згодом позивачем позовні вимоги було уточнено і позивач просив визнати недійсним рішення [PERSON] селищної ради від 28 грудня 2012 року, прийняте на 16 сесії 6 скликання, в частині затвердження технічної документації щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та видачі державного акту на право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: вул. Кірова, 22 смт. Крижопіль, площею 0,0624 га на ім'я [PERSON]; скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,0624 га, яка розташована по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль Вінницької області; усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 1457 кв. м., по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль Вінницької області, шляхом знесення встановленої відповідачем згідно технічної документації на виділеній їй земельній ділянці, огорожі,яка ділить земельну ділянку спільного користування площею 1457 кв. м., на дві земельні ділянки. У судовому засіданні позивач відмовився від позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] позов не визнала, подавши письмові заперечення, які містяться в справі. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] позов визнав. Зясувавши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.02.2007 року за позивачем зареєстровано право власності на 29/100 частки житлового будинку по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль, а на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2012 року йому належить 17/50 частки цього ж будинку. Таким чином, позивач є власником 63/100 частин житлового будинку по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль Вінницької області, що підтверджується довідкою КП «Тульчинське МБТІ» № 577 від 29.11.2012 року. Співвласниками вказаного житлового будинку є відповідач [PERSON] та [PERSON], місце перебування якого невідоме. Будинок між співвласниками часток у праві спільної часткової власності на даний час не поділено і вони є співвласниками ідеальних часток у праві спільної часткової власності. Договір про порядок користування будинком та земельною між співвласниками також не укладався. Відповідно позивач та відповідач [PERSON] на даний час спільно користувалися присадибною земельною ділянкою по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль, на якій знаходиться вказане нерухоме майно. Загальна площа земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, складає 1457 кв. м. Земельна ділянка не була поділена між співвласниками будинку, а тому відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідач [PERSON] у 2012 році звернулась до відповідача [PERSON] селищної ради про надання дозволу на розробку технічної документації на частину спільної земельної ділянки а в послідуючому на затвердження технічної документації і оформлення права власності на частину спільної земельної ділянко повул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль,після відповідного рішення селищної ради зареєструвавши право власності в державному реєстрі. Відповідач [PERSON] селищна рада не перевіривши законність підстав для надання [PERSON] дозволу на виділення у власність частини земельної ділянки спільного землекористування співвласників будинку, без згоди інших співвласників будинку, безпідставно прийняла рішення про затвердження технічної документації про видачу державних актів на право власності на земельну ділянку від 28.12.2012 року на 16 сесії 6 скликання за заявою відповідача [PERSON] на земельну ділянку у розмірі 0,0624 га, на підставі якого за нею було зареєстровано право власності на цю земельну ділянку 17.10.2013 року. За ухвалою суду по справі проводилася судова земельно-технічна експертиза, у результаті якої експертом було встановлено, що фактичний поділ земельної ділянки, що знаходиться по вул. Кірова, 22 в смт.Крижопіль Вінницької області, не відповідає належним позивачу та відповідачу [PERSON] часткам у праві спільної часткової власності на житловий будинок по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль Вінницької області, а також, що земельна ділянка відповідача [PERSON], яка належить їй на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого відповідно до рішення [PERSON] селищної ради від 28 грудня 2012 року, не відповідає її частці у житловому будинку, і перевищує її. Однак, на час проведення судової експертизи не було відомо про третього співвласника будинку [PERSON], місце перебування якого на даний час невідоме, і на частку якого за відповідачем [PERSON] рішенням Крижопільського районного суду від 07 грудня 2011 року було визнано право власності за набувальною давністю. Оскільки рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 30 червня 2015 року скасовано рішення Крижопільського районного суду від 07 грудня 2011 року, то частка відповідача [PERSON] зменшилася, і [PERSON] являється співвласником житлового будинку по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль, а саме, йому належить 37/200 частини будинку. Оскільки позивачу, [PERSON] та відповідачу [PERSON] як співвласникам житлового будинку по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль, який належить їм на праві спільної часткової власності, повинна належати у випадку її поділу також присадибна земельна ділянка на праві спільної часткової власності з визначенням часток відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України, то згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.\~Стаття 364 ЦК України закріплює за співвласником право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, а ст.367 цього Кодексу вказує, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. Однак, оскільки на даний час місцезнаходження одного із співвласників, а саме: [PERSON], невідоме, то поділ житлового будинку, який знаходиться по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль, із виділенням частки кожного із співвласників у натурі, і так само, поділ присадибної земельної ділянки по вул. Кірова, 22 в смт. Крижопіль, є неможливим і з такими вимогами сторони до суду не звертались. Згідно з ч.1 ст.155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Суд вважає , що оскаржуваним рішенням порушені права позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вимоги про стягнення судових витрат на користь позивача відповідають вимогам ст.ст.88,89 ЦПК України, Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» №\~4191-VI\~від 20.12.2011 р. підлягають задоволенню. Однак, слід зазначити, що витрати слід стягнути з відповідача [PERSON] селищної ради внаслідок незаконного рішення якої від 28 грудня 2012 року, прийнятого на 16 сесії 6 скликання було порушено права і законні інтереси позивача, що змусило його в послідуючому звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного та

Outcome: approved