Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним який згодом уточнила та просила стягнути з [PERSON] на її користь, вартість понесених додаткових витрат на навчання, оренду житла, на поліпшення стану здоров'я та на розвиток здібностей неповнолітньої дочки [PERSON], в розмірі 50% від фактично понесених додаткових витрат в сумі 100446,80 грн., що становить 50223,40 грн. . Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі ,від якого у них є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. Шлюб між ними розірвано 28 травня 2002 року. Постановою Баштанського міського суду Миколаївської області від 10.04.2002 року з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини стягнуті аліменти у розмірі ? частини усіх видів (заробітку) доходу до повноліття дитини. На теперішній час їх неповнолітня дочка навчається на контрактній основі в Юридичному коледжі Національного університету «Одеська юридична академія». Вартість навчання складає 18300,00 грн. на рік (загальна сума 36600,00грн.). На період навчання в коледжі гуртожиток студентам не надається. Дочка проживає в орендованій квартирі, вартість за договором оренди складає 2000,00 грн. на місяць. Тобто вартість проживання на період навчання (1 курс триває 10 місяців, 2 курс 11 місяців) складає 42000,00 грн. Для навчання та розвитку здібностей дочки вона придбала ноутбук за 13499,00грн., мишу вартістю 149,00грн.. Також нею був придбаний мобільний телефон для підтримання зв'язку з дочкою за 3599,00 грн. Крім того, дочка має здібності до вивчення іноземних мов та вона відвідувала школу «English Time» з поглибленого вивчення англійської мови. Курс навчання, згідно договору №б/н від 16.02.2016 коштував 3800,00 грн. Також, зазначила, що їх дочка знаходилася на лікуванні у 8-й міській лікарні м. Кривого Рогу з діагнозом зовнішній вивих підколінника в результаті побутової травми 03.10.2014. Після лікування необхідно було пройти тривалу реабілітацію, щоб колінний суглоб лівої ноги відновив свої робочі функції, у зв'язку із чим вона відвідувала спортивну секцію та басейн (був придбаний абонемент). На поліпшення стану здоров'я дитини вона витратила 4490,00грн. Ухвалою суду від 10.01.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 15 січня 2018 року ухвалою суду було доручено Баштанському районному суду Миколаївської області вручити під розписку копію позовної заяви та додані до неї документи, копію ухвали про відкриття провадження відповідачу та допитати його по суті позовних вимог. Провадження у справі зупинено до виконання доручення. 23 лютого 2018 року на адресу суду надійшла заява позивача про збільшення позовних вимог. 27 лютого 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач вказав, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на утримання дочки, розмір яких на його думку дозволяє задовольнити її потреби. Розмір додаткових витрат позивачем не обґрунтований, а тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 07 березня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та вирішено питання доручення Баштанському районному суду Миколаївської області викликати відповідача та вручити останньому заяву про збільшення позовних вимог та допитати його по суті збільшених позовних вимог. Провадження у справі зупинено. 12 березня 2018 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить позовні вимоги задовольнити, а докази на підтвердження додаткових витрат щодо оренди житла зобов'язалась надати в судовому засіданні. Крім того, на підтвердження поглибленого навчання саме дочкою англійської мови надала сертифікат виданий на її ім'я. 06 квітня 2018 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача, в яких відповідач зазначає, що судом при вирішенні питання додаткових витрат на утримання дитини повинні бути враховані доходи кожного з батьків та можливість кожного здійснювати такі витрати. Вказує на те, що позивач не надала суду доказів розміру своїх доходів. 04 травня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі. 10 травня 2018 року на адресу суду з Баштанського районого суду Миколаївської області надійшли матеріали на виконання ухвали суду від 07.03.2018. 11 травня 2018 року ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання. 24 травня 2018 року на адресу суду найшла відповідь позивача на відзив на заяву про збільшення позовних вимог аналогічного змісту. 30 травня 2018 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання. 01 червня 2018 року на адресу суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у його відсутність та заперечення на відповідь на відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, заявах про збільшення позовних вимог та у відповідях на відзиви відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.5). Постановою Баштанського місцевого суду Миколаївської області від 10 квітня 2002 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян в місяць на дитину, починаючи з 09 квітня 2002 року і до її повноліття (а.с.9). [PERSON] навчається на контрактній основі в Юридичному коледжі НУ «Одеська юридична академія» із здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня молодший спеціаліст за спеціальністю «Право» з 1 курсу, вартість навчання за кожний рік складає 18300,00грн.. Відшкодування витрат Університету на підготовку Контрактника проводиться у такому порядку: за перший рік вказані витрати Університету оплачуються у розмірі 50% до 15 серпня за перше півріччя, наступні 50% до 10 лютого - за друге півріччя; за наступні роки вказані витрати Університету за один рік щороку оплачуються рівними частками (по 50%) за кожне півріччя, відповідно до 10 вересня - за перше півріччя та до 10 лютого - за друге півріччя, що підтверджується індивідуальним договором №2016-О-001728 про підготовку фахівця молодшого спеціаліста від 15.08.2016 (а.с.10). [PERSON] здійснила оплату за навчання [PERSON], студента юридичного коледжу НУ «ОЮА» за 2016-2017 та 2017-2018 навчальні роки, що підтверджується копіями квитанцій від 28.07.2016 в сумі 9150,00грн., від 27.12.2016 в сумі 915,00грн., від 04.09.2017 в сумі 9150,00грн. та від 09.02.2018 в сумі 9150,00грн. (а.с.11,46,62а). Позивач уклала договори оренди житла в м. Одеса від 29.08.2016, 30.08.2017 за ціною 2000 грн. щомісячно, до 30 червня 2018 року. [PERSON] проходила курс навчання у центрі іноземних мов «English Time» з поглибленого вивчення англійської мови, вартість навчання складає 3800,00грн., що підтверджується копією договору від 16.02.2016, копіями квитанцій про оплату навчання від 04.06.2016, 24.05.2016, 05.04.2016, 26.03.2016, 18.02.2016 та копією сертифікату виданого по закінченню проходження курсу навчання на ім'я [PERSON] (а.с. 13,14,15,16). [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в ДОРТ 8 міської лікарні в період з 03.10.2014 по 08.10.2014 з приводу отриманої побутової травми лівого колінного суглобу. Після виписки зі стаціонару рекомендована явка до травматолога, іммобілізація 3 тижні після зняття ЛФК, масаж та звільнення від фізкультури на 2 місяці (а.с.22) Відповідно до копії договору №КРИ 3684 про надання спортивно-оздоровчих послуг від 31.05.2015 [PERSON] відвідувала спортивний клуб «Спорт Лайф» за програмою класік+басейн. Термін дії договору становить 13 місяців та вартість складає 4490,00грн. (а.с.19). З [PERSON] утримані аліменти за період з січня 2015 року по грудень 2015 року в сумі 3663,41грн., за період з січня 2016 року по грудень 2016 року в сумі 3452,76 грн., за період з січня 2017 року по грудень 2017 року в сумі 4134,76 грн., за період з січня 2018 року по березень 2018 року в сумі 1240,57 грн. що підтверджується довідками Управління ВД ФССУ в Миколаївській області Баштанське відділення УВД ФССУ в Миколаївській області №372/3, 372/2, 372/1 від 12.02.2018 та № 03-07-678 від 04.04.2018 відповідно (а.с. 68,69,70, 97). З заробітної плати [PERSON], який працює у Новоіванівському ФАПі на посаді завідуючого ФАПом утримано аліменти за період з 01.01.2015 по 31.12.2015 в сумі 3866,89 грн., за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 в сумі 4190,71 грн., за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 в сумі 5941,76 грн., та за період з 01.01.2018 по 31.03.2018 в сумі 3001,58 грн., що підтверджується довідками Центру первинної «Медико-санітарної допомоги Баштанського району» Миколаївської області № 94,95,96,від 12.02.2018 та №170від 04.04.2018 (а.с.71,72,73,96). Відповідно до довідки №65 від 12.02.2018 Баштанського об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області [PERSON] отримує аліменти на 1 дитину [INFO] з пенсіонера [PERSON] та за період з січня 2015 року по грудень 2017 року отримано аліментів на суму 23928,47 грн. (а.с.74-75). Відповідно до довідки від 04.04.2018 Баштанського об'єднаного управління ПФУ Миколаївської області [PERSON] отримує аліменти на 1 дитину [INFO] з пенсіонера [PERSON] та за період з січня 2018 року по березень 2018 року отримано аліментів на суму 3054,21 грн. (а.с.98). Відповідно до довідки Підприємства комунальної власності області «Фармація» №112/04-24 від 12.02.2018 з [PERSON], який працює на підприємстві по цивільно-правовому договору, утримана сума аліментів за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 в розмірі 854,50грн. (а.с.76). Як встановлено в судовому засіданні, позивач є пенсіонером і отримує пенію в розмірі 5368,26 грн., що підтверджується довідкою від 17.07.2018 за № 1951, виданою ГУ ПФУ в Дніпропетровській області. Відповідно до положень статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до положень ст.ст. 77-81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов'язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв'язку з розвитком певних її здібностей, у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення». З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок додаткових витрат на неповнолітню дитину 18300 грн. - половину вартості оплати за навчання в коледжі за 2 роки, 1900 грн. - половину вартості за проходження курсу поглибленого вивчання англійської мови, 2000 грн. - половину вартості спортивно-оздоровчих послуг (басейн), на загальну суму 22200 грн. Такі витрати суд вважає такими, що потребують додаткових затрат на утримання неповнолітньої дитини, яка навчається у навчальному закладі в іншому місті, поглиблює свої здібності до іноземної мови, а також пройшла спортивно-оздоровчий курс. Що стосується позовних вимог про стягнення витрат за договором найму квартири в зв'язку із навчанням, придбання телефону та ноутбуку для навчання і зв'язку із дитиною, суд не знаходить підстав для задоволення в цій частині позову, оскільки, на думку суду, ці витрати були на природно потрібні товари та умови проживання, які в розумінні положень ст. 185 СК України, не є додатковими витратами на дитину, кошти на що надавалися відповідачем у вигляді аліментів. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З наведених вище підстав суд не приймає доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, а тому згідно до положень ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн., оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом. На підставі викладеного,

Outcome: partial