Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо» про зобов`язання вчинити певні дії, який обґрунтовує тим, що 26 січня 2013 року між позивач та відповідачем було укладено кредитний договір № К-4967595. Кінцевий термін повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору - 25 квітня 2020 року. з метою забезпечення виконання грошових зобов`язань між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки б/н від 26.04.2013 року, предметом якого є трикімнатна квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 72,9 кв. м. 28 липня 2015 року ПАТ «Дельта банк», поштовим відправленням [PERSON] направив лист вимогу в якому вказав про те що виникла заборгованість, та про те що у разі невиконання зобов`язань, передбачених кредитним договором банк має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за договором в повному обсязі протягом встановленого договором строку з дати отримання відповідної вимоги, а саме: повернення несплаченої суми кредиту, сплати процентів, комісії, штрафних санкцій передбачених кредитним договором. В подальшому ПАТ «Дельта банк» звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тож банк фактично використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту. Таким чином кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом та комісії за обслуговування кредитної заборгованості, а отже достроково припинив дію договору та виконання боргових зобов`язань боржником. Позивач вказує ще й на те, що вона сплатила на рахунок банку всю суму заборгованості, що підтверджується квитанцією З вищенаведених підстав позивач просить визнати зобов`язання по кредиту виконаними, зобов`язати банк скасувати запис в державному реєстрі іпотек, скасувати заборону відчуження зазначеного в договорі іпотеки майна, повернути [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів, вилучити лот за №GL3N02530 - трикімнатна квартира. Співвідповідачем за первісним позовом ТОВ «ФК «Інвест-кредо» 27.01.2021 року було подано зустрічну позовну заяву, яка обґрунтована тим, що 26.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № К-4967595. Згідно з яким, банк надав відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 332 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 25.04.2020 року включно на умовах, визначених договором. 20.07.2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Інвест-кредо» було укладено договір № 2291/К про відступлення права вимоги, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №851. Згідно вищевказаного договору ПАТ «Дельта-банк» відступає, а ТОВ «ФК «Інвест-кредо» набуває право вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, сплати грошових коштів, процентів. В результаті відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Інвест-кредо» набуває право вимоги, та належного виконання всіх зобов`язань у обсязі, передбачених договорами. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не передбачено договором. Отже, таким чином, починаючи з 20.07.2020 року ТОВ «ФК «Інвест-кредо» стало правонаступником банку, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. [PERSON] кредит та проценти нараховані за користування кредитом не сплатила, внаслідок чого виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 20.07.2020 року становить 238 062, 71 грн. що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовим рахункам. Вказана сума заборгованості за кредитним договором сформована ПАТ «Дельта банк» на підставі положень вказаних у договорі та станом на дату відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Інвест-кредо», які не нараховували будь які інші відсотки та не змінювало суму заборгованості [PERSON] яка існувала на дату відступлення права вимоги. 05 вересня 2019 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження по справі, призначено підготовче судове засідання. 09 листопада 2020 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. 07 грудня 2020 року винесено ухвалу про задоволення заяви представника позивача. Залучено до участі в справі в якості співвідповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо». 11 січня 2021 року винесено ухвалу про задоволення заяви представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо» прийнято і залучено до справи поданий представником відповідача письмовий доказ. Розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо» про зобов`язання вчинити певні дії почати спочатку, а саме зі стадії підготовчого провадження. Призначено підготовче судове засідання. 12 лютого 2021 року винесено ухвалу про Відмову в задоволенні клопотання представника відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо» про передачу справи за підсудністю. Прийнято поданий представником відповідача відзив на позов. Прийнято зустрічну позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-кредо» до [PERSON] про стягнення коштів. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Продовжено стоки підготовчого судового засідання до виконання вимог цієї ухвали. 19 квітня 2021 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] первісний позов підтримав в повному обсязі, заперечив проти зустрічного позову, пояснив, що між позивачем та відповідачем, за первісним позовом було укладено кредитний та іпотечний договір. Так як існувала заборгованість по сплаті кредиту, банк почав вимагати негайно погасити заборгованість. Банк скористався правом вимоги. Позивач оплатила по квитанції 382 000 тис. грн. чим повністю виконала зобов`язання. Тож позивач вважає, що банк незаконно їй нарахував проценти і плату за користування кредитом. Представник співвідповідача ТОВ «ФК «Інвест-кредо» - Тімкова Н.В. в судовому засіданні заперечила проти задоволення первісного позову, та просив задовольнити зустрічний позов, пояснила, що між позивачем за первісним позовом та відповідачем ПАТ «Дельта банк» було укладено кредитний договір, та договір іпотеки. Заборгованість яка виникла не була погашена вчасно, тож банк був вимушений звернутись з претензію до боржника, та в результаті звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Судом було відмовлено у задоволенні позову про звернення стягнення. Позивач за первісним позовом оскаржувала укладені договори, але на даний час оспорювані позивачем договори є чинними, що підтверджується рішенням суду. Вважала обраний позивачем спосіб захисту своїх прав не належним. Сума боргу в розмірі 382 000 тис. грн. сплачена боржником врахована в розрахунок заборгованості, але це є тільки частина боргу, тож зобов`язання станом на цей час не припинено. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку, що первісний позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи наступні обставини. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 26 квітня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» і [PERSON] було укладено кредитний договір № К-4967595, згідно якого банк надав відповідачу готівкою кредит на споживчі потреби в розмірі 332000 грн. із кінцевим терміном повернення до 25 квітня 2020 року із розрахунку 18,99 % річних, а позичальниця у свою чергу зобов`язалася повернути отриманий кредит та сплатити відсотки за його користування. Повернення кредиту передбачено шляхом внесення позичальницею щомісячних платежів за кредитом в розмірі 8831 грн. 87 коп. 26 числа кожного місяця, згідно графіку платежів, вказаних в додатку № 1 до кредитного договору. Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Банк надав Відповідачу у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 332 000, 00 грн. (триста тридцять дві тисячі гривень 00 копійок), з кінцевим терміном повернення кредиту до 25.04.2020 року включно на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.4. Кредитного договору повернення кредиту здійснюється не пізніше кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного у п. 1.1. Кредитного договору. Також на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком і [PERSON] 26 квітня 2013 року було укладено іпотечний договір, згідно якого відповідач передала в іпотеку належне їй майно: квартиру [ADDRESS] . Згідно пунктів 7.2, 7.4.1 договору банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором в тому числі шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. 20.07.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-кредо» було укладено Договір № 2291/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №851. Так, згідно з Договором про відступлення права вимоги № 2291ЛС від 20.07.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Черленюх Л.В. за реєстровим № 851 - ПАТ «Дельта Банк» відступає, а ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо» набуває право вимоги до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору, сплати грошових коштів, процентів у розмірах вказаних у Додатку № 2 до цього Договору, зокрема, право вимоги до [PERSON] , як до боржника по поверненню заборгованості за Кредитним договором № К-4967595 від 26.04.2013 року, Іпотечним договором б/н, від 26.04.2013 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 3311. За вказаними Договором відступлення прав Новий кредитор - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвет-кредо» одержує усі права (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника, Іпотекодавця за Кредитними договорами та Іпотечними договорами належного виконання всіх зобов`язань у обсязі, передбаченому в цих Договорах відповідно. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, починаючи з 20.07.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвет-кредо» стало правонаступником Банку в правовідносинах, щодо вимог за Кредитним договором № К- 4967595 від 26.04.2013 року та іпотекодержателем за Іпотечним договором б/н, від 26.04.2013 року, а отже набуло права Банку, щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № К-4967595 від 26.04.2013. [PERSON] , кредит та проценти, комісії нараховані за користування кредитом у встановлені Кредитним договором строки належним чином не сплатила. Через невиконання [PERSON] своїх зобов`язань по Кредитному договору перед товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест-кредо» виникла заборгованість, загальний розмір якої станом на 20.07.2020 року за Кредитним договором складає 238 062,71 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 211 243,02 грн.; сума заборгованості за відсотками - 6 899,69 грн.; сума заборгованості за комісіями - 19 920, 00 грн. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості від 20.072020 року за договором кредиту № К-496595 від 26.04.2013 року та виписками по особовим рахункам [PERSON] .. Вказана сума заборгованості за Кредитним договором сформована ПАТ «Дельта Банк», на підставі положень вказаних у кредитному договорі та станом на дату відступлення прав вимоги ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо». Таким чином ТОВ «Фінансова компанія Інвест-кредо», жодним чином не нараховувало будь-яких відсотків та/або змінювало суму заборгованості [PERSON] та оперує вже наявною заборгованістю, яка існувала на дату відступлення права вимоги. Станом на дату звернення з вказаною позовною заявою [PERSON] кредит не повернуто, заборгованість за Кредитним договором не погашено. Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути обмежений у здійсненні права власності. Відповідно до ч. І ст. 530 І (К України, якщо у зобов`язанні встановлений с трок (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані кому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець мас право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За загальним правилом, встановленим ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, відповідно до ст. 611 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути полику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», звернення стягнення па предмет іпотеки здійснюється па підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно ч договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Пунктом 8.1 Кредитного договору встановлено, то «При виникнеш будь-якої з наступних подій: а) порушення Позичальником зобов`язань передбачених цим договором, б) порушення справи про визнання Позичальника недієздатним або обмежено дієздатним, в) встановлення Кредитором невідповідності дійсності даних, що вказані у цьому договорі або інших документах, що надані Позичальником для отримання/обслуговування Кредиту за цим Договором - вимагати від позичальника дострокового повернення Повної суми Заборгованості за цим Договором шляхом надсилання Позичальнику відповідної письмової вимоги. Пунктом 8.2 Кредитною договору передбачено, що «У випадку невиконання Позичальником зазначеної у п. 8.1 нього Договору письмової вимоги Кредитора про дострокове повернення Повної суми Заборгованості ним у строк, визначений в п. 8.1 Договору, Кредитор мас право звернути стягнення на предмет іпотеки/застави будь-яким способом за власним вибором Кредитора...». Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольни свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині. Відповідно ч. І ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивач в позові стверджує, що Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, Суд вважає недоведеним факт порушення співвідповідачем прав чи законних інтересів позивача. Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Під час судового розгляду позивачем за первісним позовом не доведено порушення його прав та законних інтересів, які б були допущені саме відповідачами і які б підлягали судовому захисту у обраний позовом спосіб відновлення порушених прав. Таким чином, розглянувши справу в межах визначених предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому первісний позов не підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з тим суд вважає звернення позивача за зустрічним позовом правомірним, відповідач за зустрічним позовом переконливих заперечень на позов не подав, доводи позивача за зустрічним позовом не спростував, а тому позовні вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню. Правомірним суд визнає і вимоги позивача за зустрічним позовом про відшкодування відповідачем за зустрічним позовом понесених судових витрат в повному обсязі, оскільки такі вимоги відповідають ст. 141 ЦПК України та підтверджуються наявним в матеріалах справи доказами.

Outcome: approved