Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Красноколядинської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області про тлумачення змісту заповіту, в якому вказує, що 10 жовтня 2016 року померла його мати [PERSON]. За життя вона працювала у сільському господарстві і отримала у власність земельну ділянку площею 4,5495 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Красноколядинської сільської ради згідно державного акту серії ЯЛ № 169109 від 21.07.2010 року. 19 березня 2003 року, коли [PERSON] ще мала сертифікат на право на земельну частку (пай) і не був виготовлений державний акт, вона склала заповіт, в якому належне їй право на земельну частку (пай), яке знаходиться у ВАТ «Красноколядинське», в кількості 5, 4 га заповіла позивачу [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельну ділянку. Розташовану на території Красноколядинської сільської ради, що належала померлій на праві власності, а не на право на земельну частку (пай), що перешкоджає позивачу на даний час без тлумачення заповіту реалізувати свої спадкові справа як спадкоємця за заповітом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача - Красноколядинської сільської ради - в судове засідання не з'явився, але сільський голова надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі та просять розглянути справу без участі представника сільської ради. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного висновку. Ст.1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 19 березня 2003 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого належне їй право на земельну частку (пай), розміром 5,4 га, яке знаходиться в ВАТ «Красноколядинське» в селі Красний Колядин, Талалаївського району Чернігівської області, заповіла [PERSON] (а.с.7). Заповіт посвідчено 19 березня 2003 року секретарем виконкому Красноколядинської сільської ради, що підтверджується копією заповіту (а.с.7 зв.). Даний заповіт [PERSON] не змінювала. Факт наявності у спадкодавця спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 169109 від 21.07.2010 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,5495 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району (а.с.9). Спадкодавець [PERSON] померла 10 жовтня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 280143 від 12.10.2016 року (а.с.8). Згідно довідки Красноколядинської сільської ради Талалаївського району № 258 від 26.05.2017 року позивач [PERSON] проживав та був зареєстрований разом з [PERSON] на день її смерті 10.10.2016 року по вул. Першотравнева, 8 в с. Красний Колядин (а.с.5). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК, не заявив про відмову від неї. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], але не має можливості реалізувати спадкові права, оскільки спадщина відкрилася на земельну ділянку, а не на право на земельну частку (пай). Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заповіт померлої [PERSON] поширюється на земельну ділянку площею 4,5495 га, що розташована на території Красноколядинської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, яка належала [PERSON] на праві приватної власності, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 169109, виданого 20 липня 2007 року, і його необхідно саме так тлумачити, щоб позивач зміг реалізувати своє право на отримання спадщини.

Outcome: approved