Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду зі вказаною позовною заявою до відповідача Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа: Тернопільська районна державна нотаріальна контора. Просить визнати за нею право власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 86,3 м2, житловою 56,7 м2 з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що [PERSON] є її батьком. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги є вона, тобто позивач, та її мати, котра є дружиною померлого. Остання відмовилась від прийняття спадщини про що подала нотаріусу відповідну заяву. Таким чином єдиним спадкоємцем, який виявив бажання прийняти спадщину залишилась позивач. Однак прийняти спадщину вона не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вказане будинковолодіння, що порушує її права. Для їх захисту була змушена звернутися до суду. В судове засідання позивач не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, шляхом ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Представник Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги визнає. Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до вимог частини 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12 березня 2018 року; актовий запис № 04, здійснений 12 березня 2018 року у Виконавчому комітеті Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Після його смерті відкрилась спадщина на частку у праві власності на будинковолодіння в [ADDRESS] , котре належало колгоспному двору головою якого був [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 листопада 1986 року. Як убачається з довідки Драганівської сільської ради від 11 червня 2019 року № 481, вулиця Жовтнева була перейменована на вулицю [ADDRESS] . Окрім голови, вказаний колгоспний двір складався ще з чотирьох членів, котрі були зареєстровані там, станом на 01 липня 1990 року, що підтверджується довідкою від 13 червня 2018 року, виданою сільським головою Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного суду України, котрі він виклав у своїй Постанові № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Враховуючи принцип рівності часток усіх членів колгоспного двору, та зважаючи на те, що у суду відсутні відомості, що хто-небудь із цих членів втратив право на частку у його майні, до спадщини, котра відкрилась після смерті [PERSON] входила 1/5 частина вказаного вище будинковолодіння. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частини 2 ст. 1270 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 ст. 46 цього Кодексу). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина 1 ст. 1258 ЦК України). У частині 1 ст. 1261 ЦК України зазначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог частини 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як убачається з копії постанови державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 17 квітня 2019 року № 1063/02-14, спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] (позивач). Дружина померлого, у встановленому частиною 1 ст. 1273 ЦК України порядку відмовились від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , подавши нотаріусу відповідну заяву № 13 від 21 червня 2018 року. Таким чином єдиним спадкоємцем першої черги, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] є позивач. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Виконуючи дану норму права позивач зверталась до Тернопільської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у вказаному вище будинковолодінні. Відповідно до статтей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Таким чином позивач прийняла спадщину за законом після смерті свого батька, до складу якої входить зазначена частина будинковолодіння, однак позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оформити на це майно право власності та розпоряджатись ним. Таке порушене право [PERSON] слід захистити.

Outcome: approved