Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Електротермометрія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 32 837,27 грн. за період з січня 2019 року по червень 2019 року. В обгрунтування позову вказав, що він працює на товаристві на посаді електромонтера, однак із січня місяця 2019 року йому не виплачують заробітної плати. Ухвалою суду від 6 вересня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, водночас подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив стягнути з відповідача 22 299,48грн. заробітної плати. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК суд приймає заяву до розгляду як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству, та продовжує розгляд з її урахуванням. Відповідач у судове засідання не з`явився, водночас представник позивача у заяві від 01.10.2019 року позов визнав у розмірі 22 299,48грн. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює на ПАТ «Електротермометрія» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування по п`ятому розряду у ремонтно-механічному цеху (а.с. 21). Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як вбачається з довідки про доходи від 18.09.2019 року заборгованість по заробітній платі ПАТ «Електротермометрія» перед [PERSON] за період з січня 2019 року по червень 2019 року становить 26 433,99 грн. (а.с.21). Водночас, в матеріалах справи є постанова відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 12.09.2019 року ВП №60044981 про стягнення з ПАТ «Електротермометрія» на користь [PERSON] 4 134,51 грн. заборгованості із заробітної плати за січень 2019 р. на підставі посвідчення комісії по трудових спорах ПАТ «Електротермометрія» №226 від 09.09.2019 р. (а.с. 20). Таким чином, оскільки позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з лютого по червень місяці 2019 року в розмірі 22 299,48 грн., відповідачем вказана заборгованість визнана, то суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та стягнути на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 22 299,48 грн. Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, судовий збір у розмірі 768,40грн. підлягає до стягненню з відповідача на користь держави у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Згідно з п. 2 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved