Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просить визнати причини пропуску для прийняття спадщини поважними та визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці після набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла [INFO] у м. Красний Луч Луганської області, у Дев'ятій Київській державній нотаріальній конторі. Мотивує свої вимоги тим, що факт смерті померлої [PERSON] відбувся на тимчасово окупованій території України, на підтвердження чого позивачу на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, було видано лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, у зв'язку з чим позивачу Дніпровським районним у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2018 встановлено факт смерті [PERSON], яка померла [INFO], на підставі якого позивачем було отримано відповідне свідоцтво про смерть. 13.06.2018 державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданником\~І.В. зареєстровано спадкову справу за № 62565638, а 25.09.2018 позивачем отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку з пропуском 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.11.2018 року підготовче засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача Територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі; правом подання відзиву не скористався. За приписами ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, за відсутності заперечень відповідача, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом установлено, що позивачем у справі є [PERSON], [INFO], уродженець м.\~Красний Луч Луганської області, паспорт серії [NUMBER] виданий 25.12.1997 Краснолуцьким МВ УМВС України в Луганській області /а.с. 7-9/. Матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 25.12.1959 серія [NUMBER] /а.с. 12/. Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 03.04.2018 № 056/601-m-2 прізвища [PERSON]/[PERSON] та [PERSON]/[PERSON], а також рос. [PERSON]/[PERSON] попри розбіжності у наданих документах є ідентичними /а.с.13/. [PERSON], [INFO], взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 28.11.2016 № 0000046767 /а.с. 14/. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2018, яке набрало законної сили 04.04.2018, встановлено факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження: місто Красний Луч, Луганської області, національність: українка, стать: жіноча, місце реєстрації та проживання: [ADDRESS], місце смерті: місто Красний Луч, Луганської області, яка померла [INFO] року, причина смерті: «Дисциркуляторна енцефалопатія ІІІ ступеня, атеросклероз сосудів головного мозку ІІІ ступеня» /а.с. 15-18/. 12.04.2018 Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві видано свідоцтво про смерть серія І-БК № 444623, за даними якого [PERSON], [INFO], померла [INFO] у місті Красний Луч Луганської області у віці 89 років, актовий запис № 5. 08.06.2018 позивачем на адресу Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори було направлено оригінал заяви про прийняття спадщини від 08.06.2018 за р.н. 628, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юхневич\~Т.В., із копією свідоцтва про смерть померлої /а.с. 25-27/. Державним нотаріусом Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданником\~І.В. 13.06.2018 було зареєстровано спадкову справу за № 62565638, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 52274346 від 13.06.2018, сформованим Дев'ятою Київською державною нотаріальною конторою /а.с.28/. Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської державної нотаріальної контори Майданника\~І.В. від 29.09.2018 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері, [PERSON], померлої [INFO], у зв'язку з пропущенням ним встановленого законом 6-ти місячного терміну для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом. За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування», часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. У ст. 67 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Згідно із ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Якщо у відношенні до особи, яка пропустила строк для прийняття спадщини, не надійшла до державної нотаріальної контори, за місцем відкриття спадщини, письмова згода про прийняття цією особою спадщини хоча б від одного із спадкоємців, які прийняли спадщину, або якщо ні один із потенційних спадкоємців не прийняв спадщину - спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини має право звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, що урегульовано ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Як роз'яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Як убачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] на тимчасово окупованій території України, а саме в місті Красний Луч Луганської області, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв'язку з чим позивачу Дніпровським районним у місті Києві ВДРАЦС ГТУЮ у м. Києві було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті на підставі виданих документів. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04.04.2018 встановлено факт смерті [PERSON] та 12.04.2018 позивачем отримано відповідне свідоцтво про смерть, що є причиною пропуску встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved