Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно. В позові зазначив, що [INFO] помер [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну ділянку, що розташована на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, площею 0,94 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02.09.2020 року було встановлено факт його спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та прийняв спадщину, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, які було втрачено. У зв`язку з цим позивач не може захистити своє порушене право в позасудовому порядку. Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 01 березня 2021 року замінено первісного відповідача Сербівську сільську раду Кодимського району Одеської області на належного відповідача Кодимську міську раду Одеської області. В підготовче засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Представник Кодимської міської ради Одеської області в підготовче засідання також не з`явився, надавши до суду заяву, в якій визнав позов у повному обсязі та просив розглянути цивільну справу у його відсутність. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд проаналізувавши та оцінивши письмові докази в їх сукупності приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, [INFO] помер [PERSON] . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 03.05.2008 року (а.с.7). Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,94 га, розташовану на території Сербівської сільської ради Кодимського району Одеської області, державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД №072656. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. За змістом ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права на спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що за час свого життя [PERSON] склав заповіт. Ця обставина свідчить про те, що після його смерті спадкування здійснюється за законом. Позивач [PERSON] є онуком померлого [PERSON] та єдиним спадкоємцем за законом п`ятої черги. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст. 1220 ЦК України). У відповідності до ч.1 ст. 1268 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положення ч.1 ст.1269 цього ж Кодексу встановлюють, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час вікриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - упоноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 02.09.2020 року, що набрало законної сили 03.10.2020 року (а.с.12-13), встановлено факт спільного проживання [PERSON] , [INFO] разом із [PERSON] , який помер [INFO] на час відкриття спадщини. В розумінні ч.4 ст.82 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. Крім того, відповідно до листа державного нотаріуса Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіної М.М. №134/02-14 від 18.02.2021 року після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №354/2020 та [PERSON] 09 грудня 2020 року заявив право на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Ретельний аналіз цих обставин вказує на те, що [PERSON] вважається таким, що у встановленому порядку прийняв спадщину після смерті [PERSON] в розумінні положень ч.3 ст. 1268 ЦК України, та набув право власності на земельну ділянку, площею 0,94 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Сербівської сільської ради Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області. Інші спадкоємці за законом попередніх черг у 6-ти місячний строк з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не подавали до нотаріальної контори заяв про прийняття спадщини. Крім того, в матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження факту їх постійного проживання на час відкриття спадщини із [PERSON] . Ці обставини свідчать про те, що такі особи у встановленому законом порядку спадщику, яка відкрилась після смерті [PERSON] , не прийняли. Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що 08 грудня 2020 року державний нотаріус Кодимської районної державної нотаріальної контори Налдіна М.М. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з відсутністю необхідних правовстановлюючих документів. Ця обставина підтверджується листом №1989/02-14 від 08.12.2020 року (а.с.8). Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що за [PERSON] не визнається право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,94 га, розташовану на території Сербівської сільської ради Подільського (раніше Кодимського) району Одеської області. За таких обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідач визнав позов у повному обсязі, і таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що з урахуванням положень ч.3 ст.206 ЦПК України, надає суду підстави для задоволення позову.

Outcome: approved