Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] , в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, укладений 08.08.2011, не вживаючи заходів для примирення. Свої позовні вимоги мотивує наступним. 08.08.2011 між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане виконкомом Холмківської сільської ради. За період шлюбу у сторін народився спільний син - [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає ті обставини, що у нього з відповідачкою спільне життя не склалось у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Позивач вважає, що збереження шлюбу і подальше спільне життя є неможливим. Спору щодо розподілу спільного майна та визначення місця проживання спільної дитини у сторін нема. Таким чином позивач просить суд не вживати заходів до примирення подружжя, оскільки сімейні стосунки між ними вже досить тривалий час не підтримуються. Ухвалою суду від 10.02.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Разом з тим у матеріалах справи міститься заява відповідачки, в якій вона просить шлюб, укладений з позивачем розірвати, а справу про розірвання шлюбу розглядати без її участі. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.\~ Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 3ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як убачається з матеріалів справи 08 серпня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Холмківської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що складено актовий запис №24 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 08.08.2011. Прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу [PERSON] , дружини [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції в Закарпатській області, актовий запис №1181). Згідно з положеннями частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~№11«Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при розгляді\~справ про\~право на\~шлюб,\~розірвання шлюбу,визнання\~його недійсним\~та поділ\~спільного майна\~подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства та інтересам одного з подружжя, у зв`язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Здійснити розподіл судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнувши з відповідача на користь позивача 840,80 грн. судового збору. Враховуючи ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved