Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на особисте утримання дружини, мотивуючи тим, що 28.10.2001 року вона зареєструвала шлюб з гр.[PERSON], за час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства та на даний час проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне життя з відповідачем у них не склалось і з вересня 2017 року вони почали проживати окремо. На даний час вона знаходиться на 33 тижні вагітності та перебуває у відпустці по пологах. Її матеріальний стан дуже скрутний, вона потребує допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Відповідач являється пенсіонером МВС, щомісячно отримує пенсію, тому вона вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу. Позивачка [PERSON] прохає суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення цього позову. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, оскільки бути присутньою на розгляді справи вона не має можливості у звязку з пологами. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Зясувавши обставини справи, заслухавши представника відповідача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1-2,4-5 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який уклали 28.10.2001 року у виконавчому комітеті Червонозаводської міської ради Лохвицького району Полтавської області, актовий запис №50, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.3). Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.4), який є дитиною з інвалідністю, згідно посвідчення (а.с.5), отримує державну допомогу, проживає разом з позивачкою, і фактично перебуває на її утриманні, оскільки відповідач [PERSON] проживає окремо від сімї і допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка [PERSON] знаходиться у вкрай тяжкому становищі, оскільки не працює, перебуває у відпустці по пологах, так як є вагітною на 33 тижні і вказана обставина визнається і не заперечується представником відповідача. Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що відповідач щомісячно отримує пенсію як пенсіонер МВС, інших стягувачів не має, тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, сплачуючи аліменти на її особисте утримання, і погоджується з розміром аліментів, який не оспорював представник відповідача. Позивачка при подачі до суду матеріалів позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь держави на підставі ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved