Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що 17.10.2014 р. між сторонами було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1703. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. 13.12.2016 р. рішенням Деснянського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано. Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився проживати з позивачем за адресою: [ADDRESS]. Позивач зазначає, що відповідач життям сина не цікавився, жодної допомоги на утримання дитини не надавав, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, ухиляється від виконання своїх батьківських обов?язків, а тому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина його неявки суду не відома. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. До канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи. Суд, заслухавши позивача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а також те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи за правилами загального позовного провадження на підставі наявних у справі доказів. Матеріалами справи встановлено, що 17.10.2014 р. між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 1703. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Зареєстроване місце проживання малолітнього [PERSON] разом з позивачем, що підтверджується довідкою № 29319942 від 14.04.2018 року. З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав служби у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації № 102/03/37-466 від 18.01.2019 року вбачається, що відповідач на засідання комісії з питань захисту прав дитини 18.01.2019 року не з`явився. Комісією встановлено, що відповідно до характеристики дошкільного навчального закладу № 125, який малолітній [PERSON] відвідує з 01.09.2017 р., мама хлопчика, позивач, надає належної уваги по формулюванню культурно-гігієнічних навичок дитини. [PERSON] завжди охайно вдягнений і чистий. Позивач бере активну участь у повсякденному житті групи та закладу, де знаходиться її дитина. За період перебування у дошкільному закладі дитини, тато (відповідач), заходи які проводилися: свята, батьківськи збори, консультації для батьків, жодного разу не відвідував. Приводять та забирають з садочка мама та бабуся. Згідно наданої інформації КНП «ЦПМСД № 4» Деснянського району м. Києва, де під наглядом медичних працівників з народження спостерігається малолітній [PERSON], зазначено, що здоров?ям дитини опікується мати, вона чітко виконує рекомендації та призначення лікаря, є присутньою у випадках хвороби під час виклику дільничого лікаря додому, супроводжує на огляд до лікаря. Згідно свідчень сусідів, які проживають поручь з матірі?ю та дитиною, батько не займається вихованням та утриманням сина, сусіди часто бачили батька дитини, відповідача у стані алкогольного сп?яніння та у неадекватному стані. Також зазначали, що відповідач влаштовував сварки з матір?ю дитини, застосовував до неї фізичне насилля, свідком всього цього був малолітній син. Справа про позбавлення батьківських прав Деснянським районним судом м. Києва розглядається з травня 2018 року, проте батько дитини (відповідач) жодного разу не відвідав судові засідання. З огляду на викладене, комісія з питань захисту прав дитини Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації дійшла висновку, що батько свідомо нехтує своїми обов?язками, ухиляється від виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров?ям, не утримує матеріально., у звязку з чим вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.150 ч.2, 3 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ст.157 ч.2 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: - не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; - ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; - жорстоко поводяться з дитиною; - є хронічними алкоголіками або наркоманами; - вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; - засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Враховуючи наведене, та,

Outcome: approved