Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 15 серпня 2013 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 6,91 га, яка розташована на території Оникіївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Позивач зазначив, що він пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про те, що позов до Маловисківської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області не підлягає задоволенню. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Частинами 1 і 2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до абзаців 1 і 2 частини 1 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на обєкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Системний аналіз вищезазначених законів вказує на те, що відповідача у справах про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що 13 серпня 2013 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку № 382 площею 6,91 га, яка розташована на території Оникіївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 5, 11). Як вбачається з матеріалів справи, Маловисківська районна державна нотаріальна контора не є спадкоємцем майна після смерті [PERSON], а також не є відповідним органом місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, тому позов до нотаріальної контори є безпідставним. Позов до Оникіївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи 16 вересня 2013 року секретар Оникіївської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області прийняла від громадянина [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 13 серпня 2013 року. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, заява громадянина [PERSON] про прийняття спадщини не була направлена посадовою особою органу місцевого самоврядування д нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно до абзацу 7 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від зо травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна померлої [PERSON], який не відмовлявся від прийняття спадщини в порядку, передбаченому статтею 1273 ЦК України, пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вважав, що прийняв спадщину у встановленому порядку. Нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на пропущення строку для прийняття спадщини (а.с. 4). Тому, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визначення додаткового строку, достатнього для подання заяв про прийняття спадщини.

Outcome: approved