Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Кіровської районної у м. Донецьку Ради про продовження строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. [INFO] помер батько позивача - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді житлового домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], який належав йому на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.1953 року. Вказане спадкове майно позивач прийняв фактично, оскільки за даною адресою він був зареєстрований до 1974 року. [INFO] померла мати позивача - [PERSON]. Спірний будинок був придбаний батьками позивача в період шлюбу ( шлюб зареєстровано 25.12.1952 року). Крім позивача у батьків були ще дві доньки, але вони також померли: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Ніхто з них у нотаріальну контору з питання прийняття спадщини не звертався. Після смерті матері, хоча позивач і мешкав за іншою адресою ( за місцем реєстрації), але по теперішній час він доглядає будинок, виконує там необхідні ремонтні роботи, також вносить необхідні оплати ( комунальні послуги, плата за землю тощо). Своєчасно позивач не вернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як в силу юридичної необізнаності не знав порядку прийняття спадщини та вважав, що якщо він фактично доглядає за будинком, користується ним, тобто фактично прийняв спадкове майно, він може у будь-який час переоформити його на себе, оскільки є єдиним спадкоємцем своїх батьків. За таких обставин позивач просить суд продовжити йому строк для прийняття спадщини у вигляді домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судове засідання з'явився, позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив суд позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, рішення винести на розгляду суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу від 08 жовтня 1953 року, посвідченого нотаріусом Кіровської Державної нотаріальної контори Красовською Т. Т., [PERSON] придбав домоволодіння, що знаходиться [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 13 січня 1969 року Кіровським рай бюро ЗАГС м. Донецька. Спірний будинок був придбаний батьками позивача в період шлюбу. Шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 25.12.1952 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого Кіровським рай бюро ЗАГС м. Сталіно. [PERSON] померла [INFO], як вбачається зі свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Кіровським ЗАГС м. Донецька 09.06.1986 року, копія якого є в матеріалах справи. Крім позивача у батьків були ще дві доньки. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану 18.03.1996 року, [PERSON] померла [INFO]. [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції в м. Донецьку 29.01.2013 року. Ніхто з них у нотаріальну контору з питання прийняття спадщини не звертався. Як вбачається з копії домової книги, в будинку [ADDRESS], після смерті батька позивач проживав в спадковому домоволодінні. Позивач з 11.12.1979 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але по теперішній час він доглядає будинок, виконує там необхідні ремонтні роботи, також вносить необхідні оплати. Своєчасно позивач не вернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як в силу юридичної необізнаності не знав порядку прийняття спадщини та вважав, що якщо він фактично доглядає за будинком, користується ним, тобто фактично прийняв спадкове майно, він може у будь-який час переоформити його на себе, оскільки є єдиним спадкоємцем своїх батьків. У зв'язку з тим, що спадкові правовідносини виникли до введення в дію Цивільного Кодексу України 2004 року, суд вважає за необхідне при вирішення справи керуватися нормами Цивільного Кодексу України 1963 року. Згідно ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно ст. 549 ЦК України (1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені дії повинні бути здійснені протягом шести місяців від дня відкриття спадщини. На підставі п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 4 червня 1983 року «Про практику розгляду судами України справ про спадщину» передбачений ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою зацікавленої особи або доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у встановлений строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про призначення права на спадкове майно, а не продовження пропущеного строку. Враховуючи, що позивач фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, але з об'єктивних причин не оформив вчасно своє волевиявлення, суд визнає поважною причини пропуску строку для прийняття спадщини, та вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити На підставі викладеного,

Outcome: approved