Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 28 листопада 2014 року право власності на 1/84 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, б. 62, мотивуючи тим, що державним нотаріусом [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що у документах що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON], встановлено невідповідність вказаного місця знаходження нерухомого майна, а саме у рішенні Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.10.2000 року вказано, що житловий будинок знаходиться в м. Ізмаїлі по вул. Тучкова/[PERSON], б. 62/19, а зареєстровано право власності на 1/84 частку житлового будинку за адресою м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 62. В судовому засіданні позивач [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Одеської області в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що згідно рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.10.2000 року та ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.09.2007 року про виправлення описки в рішенні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 жовтня 2000 року, [PERSON] належала 1/84 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова/[PERSON], б. 62/19. Згідно довідки від 14.06.2017 року за № 819, наданої комунальним підприємством «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації», згідно Адресного реєстру м. Ізмаїла обєкт нерухомого майна житловий будинок з надвірними спорудами, власником 1/84 частини якого зареєстрована [PERSON] на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 20.10.2000 року має самостійний адресний номер: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 62 (колишня адреса: м. Ізмаїл, вул. Тучкова, 62 ріг вул. Холостякова адмірала, 19). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 394662 від 29.11.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 28 листопада 2014 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/84 частина житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, б. 62. Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до заповіту від 19.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 747, [PERSON] все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те на що за законом на день смерті матиме право заповіла [PERSON]. Осіб, які мають право на обовязкову частку не залежно від змісту заповіту згідно ст. 1241 ЦК України після смерті [PERSON] не має. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як було встановлено судом, позивач [PERSON] у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернувся до [PERSON] державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 14.01.2015 року за № 20, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача [PERSON] неможливо, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 28 листопада 2014 року право власності на 1/84 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Тучкова, б. 62. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved