Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] він перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2017 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Через несумісність характерів та різні погляди на сімейні відносини вони з відповідачем припинили сімейні стосунки, разом не проживають і спільного господарства не ведуть. Шлюбні стосунки між ними фактично припинені після того, як відповідач стала проживати однією сім`єю з іншим чоловіком. Зазначаючи на тому, що відновлення сімейних відносин і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам, позивач просить суд їх шлюб з відповідачкою розірвати. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Приймаючи до уваги відсутність підстав для обов`язкової явки сторін у судове засідання, суд вважає за можливе здійснити судовий розгляд без їх участі на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.08.2017 Мирноградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №204 (а.с.12). В шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Регулювання сімейних відносин між подружжям здійснюється за правилами Сімейного Кодексу, згідно якого чоловік та жінка мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Одним із способів захисту, які встановлені Сімейним Кодексом, є припинення правовідношення. Відповідно до ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, звернувшись відповідно до ч.1ст.110 цього Кодексу до суду з питання розірвання шлюбу. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження їх шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. \~ \~ \~ \~Як слідує\~з позовної\~заяви,\~сторони сімейні\~стосунки припинили.\~Бажання їх\~відновити та\~зберегти сім`ю\~жодна із\~сторін не\~виявила,\~що дає\~суду підстави\~вважати,\~що у\~збереженні шлюбу\~та відновленні\~сімейних стосунків\~обидва подружжя\~не заінтересовані. Отже, їх шлюб підлягає розірванню. Обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу чи свідчили про те, що заява про розірвання шлюбу не відповідає дійсній волі дружини і чоловіка та що в разі розірвання шлюбу можуть бути порушені їхні особисті та майнові права або права їх дитини, судом не встановлено. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище. Право вибору прізвища після розірвання шлюбу належить виключно особі, яка змінила його у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Про відновлення свого дошлюбного прізвища відповідачка не заявила. Вирішуючи питання судових витрат у справі, суд вважає за необхідне відповідно до ч.2 п.1 ст.141 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved