Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просила розірвати шлюб, укладений між нею (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 07.08.2004 Братолюбівською сільською радою Долинського району Кіровоградської області про що в книзі реєстрації актів про одруження 07.08.2004 зроблено запис за № 01. Крім того, просила витрати по розірванню шлюбу покласти на неї. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося, на даний час спільне господарство вони не ведуть та сімейні стосунки не підтримують. Зазначила, що на примирення вона не згодна, переконана, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу не можливе. Також зазначила, що спору з приводу спільного сумісного майна між ними не має, як і не має спору щодо виховання та проживання дитини, яка залишається проживати з нею. Ухвалою від 04.09.2020 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копія зазначеної ухвали отримана позивачем 10.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та надіслана відповідачу в порядку ст. 272 ЦПК України за його зареєстрованим місцем проживання (перебування), встановленим судом в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України. Клопотання від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходили. Заперечення від відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. При цьому, відповідач звернувся до суду із заявою, зареєстрованою в суді 05.10.2020 за вх. № 1368/20, в якій зазначив, що він повідомлений про дату розгляду справи, на розірвання шлюбу згоден, строк на примирення не потрібен та зазначив, що не заперечує проти розгляду справи в спрощеному провадженні без його участі. За наведених вище обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 07.08.2004 у Братолюбівській сільській раді Долинського району Кіровоградської області про що в книзі реєстрації актів про одруження 07.08.2004 зроблено запис за № 01, та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, якою пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з частини 3 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями частини 1 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними в ній доказами обставини, наведені у частині 2 статті 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у частині 2 статті 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача, у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати. Крім того, судом відзначається, що відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, суд констатує, що вимога щодо відновлення дошлюбного прізвища позивачем не заявлялась. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень статті 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат пропорційним до предмета спору з урахування, зокрема, значення справи для сторін, на підставі чого, враховуючи в даному випадку співвідношення розміру сплаченого позивачем судового збору до значення справи для позивача, яка, крім іншого, просила витрати по розірванню шлюбу покласти на неї, - суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., слід вважати по фактично понесеним позивачем.

Outcome: approved