Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в суд з позовом до Козятинської районної ради Вінницької області про визнання незаконною бездіяльності та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу через затримку виконання рішення суду про поновлення на роботі. В обґрунтування позову вказала, що 07 серпня 2013 року на виконання рішення 14 сесії 6 скликання Козятинської районної ради від 06 серпня 2013 року № 08-14-06 Про укладення контракту з керівником КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» між нею та Козятинською районною радою Вінницької області укладено контракт на термін з 07.08.2013 року по 07.08.2018 року. Розпорядженням голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 06 липня 2016 року № 72 було достроково розірвано контракт від 07.08.2013 року та звільнено її з посади директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 06 липня 2016 року. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року в цивільній справі № 133/1755/16-ц, розпорядження голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 06 липня 2016 року №72 про дострокове розірвання контракту та її звільнення визнано некзаконним і поновлено на посаді директора КП «Козятинська района аптека Козятинської районної ради». Розпорядженням голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 28 жовтня 2016 року № 120 її було поновлено на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 07 липня 2016 року. Іншим розпорядженням голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 01 листопада 2016 року №122 її вдруге було звільнено з посади директора КП «Козчятинська района аптека Козятинської районної ради» , з 01 листопад 2016 року та достроково розірвано трудовий контракт. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2017 року у справі №133/2485/16-ц розпорядження голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 01 листопада 2016 року №122 про звільнення її з посади директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» визнано незаконним і з 01 листопада 2016 року її було повторно поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. В частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2016 року по 14 березня 2017 року вищевказане рішення суду було виконано. Однак, дане рішення суду від 14 березня 2017 року про негайне поновлення її на роботі у законний спосіб так і не виконано, не зважаючи на його негайне виконання, а розпорядження заступника голови районної ради №30 від 12.04.2019 року є нікчемним, оскільки вона була поновлена не на пленарному засіданні Козятинської районної ради Вінницької області та на не існуючу посаду, оскільки зміни в статут КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», в частині введення посади «Директора» не були зареєстровані в реєстраційній службі. Тому, період з 14 березня 2017 року, тобто, з дати постановлення рішення суду про її повторне поновлення до дня звернення її з даним позовом до суду, є часом затримки виконання рішення суду про негайне її поновлення на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятипської районної ради», чим продовжено вимушений прогул. В судовому засіданні позивач - [PERSON] та її представник Голуб Н.Є. позов підтримали і підтвердили обставини вказані в ньому. Представник відповідача Козятинської районної ради Вінницької області - адвокат Гурба в судовому засіданні позову не визнав і суду пояснив, що поновлення [PERSON] на роботі було здійснено у точній відповідності до рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2017 року, постановленого у справі №133/2485/16-ц, яке набрало законної сили та яке є обов`язковим до виконання. При цьому, до моменту поновлення позивачки на роботі, згідно з рішенням 28 сесії 7 скликання Козятинської районної ради від 29.03.2019 року № 26-28-07 «Про затвердження змін до Статуту КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» та затвердження його в новій редакції, було внесено зміни до пунктів 6.4, 6.5 статуту КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», шляхом визначення посади «Директор», як органу, який здійснює керівництво та поточне управління аптекою. Також, рішенням 28 сесії 7 скликання Козятинської районної ради від 29.03.2019 року № 27-28-07 «Про затвердження структури комунального підприємства «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» було затверджено посаду «Директор». Таким чином, позивачку було поновлено на посаду, саме «Директора», яка на момент поновлення існувала. Вважає, що по вимозі про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу через затримку виконання рішення суду Козятинська районна рада Вінницької області не є належним відповідачем, а даною вимогою має відповідати підприємство, де працює [PERSON] , тобто, КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради». Крім того, при стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу через затримку виконання рішення суду має враховуватись заробіток [PERSON] на повній ставці на посаді лікаря-педіатра-неонатолога акушерсько-гінекологічного відділення КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» з 01.02.2017 року до даного часу та робота [PERSON] за суміщенням на 0,5 ставки на посаді лікаря-неонатолога акушерсько-гінекологічного відділення КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» з 02.01.2019 року. Заслухавши сторони, давши оцінку письмовим доказам, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Судом встановлено, 07 серпня 2013 року на виконання рішення 14 сесії 6 скликання Козятинської районної ради від 06 серпня 2013 року № 08-14-06 Про укладення контракту з керівником КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», між [PERSON] та Козятинською районною радою Вінницької області укладено контракт на термін з 07.08.2013 року по 07.08.2018 року. Розпорядженням голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 06 липня 2016 року № 72 було достроково розірвано контракт від 07.08.2013 року та звільнено [PERSON] з посади директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 06 липня 2016 року. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2016 року в цивільній справі № 133/1755/16-ц, розпорядження голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 06 липня 2016 року №72 про дострокове розірвання контракту, звільнення [PERSON] було визнано некзаконним і поновлено останню на посаді директора КП «Козятинська района аптека Козятинської районної ради». Розпорядженням голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 28 жовтня 2016 року № 120 [PERSON] було поновлено на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 07 липня 2016 року. Іншим розпорядженням голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 01 листопада 2016 року №122 [PERSON] вдруге було звільнено з почади директора КП «Козятинська района аптека Козятинської районної ради» з 01 листопад 2016 року та достроково розірвано з нею трудовий контракт. Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14 березня 2017 року у справі №133/2485/16-ц розпорядження голови Козятинської районної ради Слободянюка В.М. від 01 листопада 2016 року №122 про звільнення [PERSON] з посади директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», було визнано незаконним і з 01 листопада 2016 року останню було повторно поновлено на роботі та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду. Вищевказані обставини встановленні рішенням Козятинського міськрайсуду Вінницької області від 14.03.2017 року в справі № 133/2485/16-ц, копія якого знаходиться в справі. Рішення Козятинського міськрайсуду Вінницької області від 14.03.2017 року в справі № 133/2485/16-ц було виконано в частині стягнення з Козятинської районної ради Вінницької області середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01 листопада 2016 року по 14 березня 2017 року, а в частині негайного поновлення [PERSON] на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» було виконано Козятинською районною радою лише після прийняття розпорядження №30 від 12.04.2019 року заступником голови Козятинської районної ради Вінницької області від 12.04.2019 року, тобто, більш ніж через два роки після постановлення судового рішення про поновлення [PERSON] на роботі, тобто, наявна бездіяльність органу місцевого самоврядування з приводу негайного виконання рішення суду про поновлення [PERSON] на роботі. Відповідно до ст. 235 ч. 7 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника…, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню. Верховний Суд України у Постанові від 24 січня 2019 року у справі №760/9521/15-ц роз`яснив, що негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей здійснення і підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для переважної більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів громадян і держави. Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень, судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи. Також, Верховний Суд України зауважив, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати, видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків. Тобто, суд касаційної інстанції дійшов висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися. А тому, позовна вимога [PERSON] про визнання незаконною бездіяльності Козятинської районної ради Вінницької області щодо невиконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області № 133/2485/16-ц від 14 березня 2017 року в частині негайного її поновлення на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» підлягає безумовному задоволенню. Що стосується позовної вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу через затримку виконання рішення суду про поновлення її на роботі з 14 березня 2017 року, тобто, з дати постановлення рішення суду про її повторне поновлення на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятипської районної ради» до дня звернення її з даним позовом до суду, оскільки вона була поновлена не на пленарному засіданні Козятинської районної ради Вінницької області та на не існуючу посаду, оскільки зміни в статут КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», в частині введення посади «Директора» не були зареєстровані в реєстраційній службі, то суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Так, на виконання рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 14.03.2017 року у справі № 133/2485/16-ц, яке набрало законної сили, заступником голови Козятинської районної ради А. Задорожнюком, який на той час виконував обов`язки голови районної ради відповідно до ч. 6 ст. 56 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» [PERSON] було поновлено на посаді директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» з 1 листопада 2016 року, тобто, з дати її повторного звільнення. В зв`язку з цим, в належний спосіб, а саме, шляхом видання наказу (розпорядження) було виконано рішення суду про поновлення особи на роботі тією посадовою особою (або особою, яка виконує її обов?язки), яка прийняла незаконне рішення про звільнення. Посилання позивача на необхідність проводити її поновлення на роботі виключно на пленарному засіданні Козятинської районної ради Вінницької області, суд вважає безпідставним, оскільки відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районних рад вирішуються питання призначення і звільнення керівників об`єктів спільної власності територіальних громад району, а не поновлення, що є різними за своєю суттю правовими категоріями. [PERSON] була поновлена вже на існуючу посаду директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», оскільки згідно рішення 28 сесії 7 скликання Козятинської районної ради від 29.03.2019 року № 26-28-07 «Про затвердження змін до Статуту КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» та затвердження його в новій редакції, було внесено зміни до пунктів 6.4, 6.5 статуту КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», шляхом визначення посади «Директора», як органу, який здійснює керівництво та поточне управління аптекою. Також, рішенням 28 сесії 7 скликання Козятинської районної ради від 29.03.2019 року № 27-28-07 «Про затвердження структури КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради» було затверджено посаду «Директора». Вищевказана юридична особа, на посаді директора якої, поновлено [PERSON] існує на момент розгляду справи в суді, оскільки Козятинська районна рада Вінницької області, як засновник КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», не приймало жодних рішень про припинення діяльності даного підприємства, шляхом реорганізації чи ліквідації. За змістом ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Вимога позивача про стягнення з відповідача середньої заробітної плати через затримку виконання рішення суду з дати постановлення рішення суду про її поновлення, тобто, з 14 березня 2017 року до дня звернення її з даним позовом до суду, тобто, липень 2019 року не може бути задоволена з наступних підстав. Так, відповідно до рішенняКозятинського міськрайсуду Вінницької області від 14.03.2017 року в справі № 133/2485/16-ц, встановленою є та обставина, яка не підлягає доказуванню, що середньомісячна заробітна плата [PERSON] на час її звільнення з посади директора КП «Козятинська районна аптека Козятинської районної ради», становила - 4265, 35 гривень. Як встановлено з довідки КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» № 118-вк від 08.05.2019 року, [PERSON] працює в даному медичному закладі на повній ставці на посаді лікаря-педіатра-неонатолога акушерсько-гінекологічного відділення КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» з 01.02.2017 року до даного часу та працює за суміщенням на 0,5 ставки на посаді лікаря-неонатолога акушерсько-гінекологічного відділення КП «Козятинська центральна районна лікарня Козятинської районної ради» з 02.01.2019 року. Як встановлено з відомості про отримання [PERSON] заробітної плати за вищевказаним місцем її роботи, за період з березня 2017 року по серпень 2019 року, включно її середньомісячний заробіток значно вищий суми - 4265, 35 гривень (середньомісячний заробіток на час звільнення). А тому, відсутні законні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про негайне поновлення [PERSON] на роботі і в задоволенні цієї позовної вимоги позивача необхідно відмовити. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що у випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Outcome: partial