Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 30 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 66. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що причиною для звернення до суду послужило те, що між нею та відповідачем за час спільного проживання постійно виникали сімейні сварки, що згодом призвели до погіршення взаємовідносин. Будь - яке налагодження сімейних стосунків та збереження шлюбу на думку позивача неможливе через те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя. Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Як вбачається з матеріалів справи, 30 липня 2011 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було укладено шлюб, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області було зроблено відповідний актовий запис № 66 та видане свідоцтво про шлюб серії [NUMBER]. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Тому суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки ( ст. 1 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу передбачених ст. 110 Сімейного кодексу України та небажання сторін відновити сімейні відносини, суд вважає за необхідне позов [PERSON] - задовольнити.

Outcome: approved