Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом про позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав відносно їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що він не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не забезпечує, не турбується про її стан здоров`я, інтереси, її розвиток. Сторони, будучи належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, не з`явилися: позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити; відповідач про причини неявки до суду не повідомив, відзив не подав, як і будь-яких інших заяв з процесуальних питань, представник третьої особи надала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, а тому суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в громадському шлюбі від якого мають спільного малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 28 липня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за актовим записом № 103, складеним 19 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Селидівського міського управління юстиції у Донецькій області (а.с. 22). Відповідно до висновку Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 15 жовтня 2019 року № 105-01-2203/В-140 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] . Діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним, як проголошено та закріплено у ст. 52 Основного Закону України. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя, що зазначено у ст. 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, виключними підставами позбавлення батьківських прав матері або батька є: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Як вбачається з висновку, складеного виконувачем обов`язків голови Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування [PERSON] від 15 жовтня 2019 року № 105-01-2203/В-140 з урахуванням пропозиції комісії з питань захисту прав дитини від 01 жовтня 2019 року, батько дитини є таким, який ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню, догляду та утриманню своєї дитини. За адресою проживання проведено обстеження житлово-побутових умов та з`ясовано, що для проживання дитини створено всі необхідні умови. Під час обстеження з малолітнім [PERSON] проведено бесіду, в ході якої з`ясовано, що хлопчик взагалі не пам`ятає свого батька. Останній йому не телефонує, не провідує, не вітає зі святами та не дарує подарунки. Дитина дуже привітна та відкрита, легко йде на контакт, розповідає про свої захоплення та уподобання. Таким чином, враховуючи рекомендації органу опіки та піклування, пропозиції комісії з питань захисту прав дитини та те, що відповідач не здійснював та не здійснює свої батьківські обов`язки стосовно сина [PERSON] , не цікавиться його вихованням, не виявляє турботи про його здоров`я, інтереси, матеріальне забезпечення, хлопчик проживає разом з матір`ю, яка виховує та забезпечує його, такі висновки також підтверджуються висновком Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, а тому вбачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved