Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого посилається на те, що за договором про дольову участь у будівництві від 30.08.2017 року сторони приймають участь у здійсненні будівництва капітальних споруд - нежитлових будівель гаражних боксів у різних районах міста Харків. Також, умовами даного договору передбачалося, що позивач приймає дольову участь у вигляді фінансування будівельних робіт та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 80% від загальної площі збудованих будівель, а відповідач приймає дольову участь у вигляді безпосередньої участі у будівництві або із залученням третіх осіб та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 20% від загальної площі збудованих приміщень. Як стверджує позивач наприкінці листопада 2017 року та січня 2018 року він самотужки завершив всі будівельні роботи з будівництва нежитлових будівель гаражних боксів, які відповідно до технічних висновків про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації нежитлових будівель гаражних боксів [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS], вважаються такими, що знаходиться в задовільному технічному стані, будівлі відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. У зв'язку з істотним на думку позивача порушенням умов договору дольової участі у будівництві позивач вимушений був звернутися до суду та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просить розірвати договір дольової участі у будівництві, укладений 30.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] і визнати право власності на наступне майно: гаражний бокс [ADDRESS]; гаражний бокс [ADDRESS]; гаражні бокси [ADDRESS]; гаражні бокси [ADDRESS]; гаражні бокси [ADDRESS]; гаражні бокси [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовну заяву підтримує та просить її задовольнити, та висловив власну згоду на заочний розгляд даної справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду сповіщався судом своєчасно та належним чином. Враховуючи, що причина неявки відповідача є неповажною, у справі є наявні дані про права та взаємовідносини сторін, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне. Ознайомившись із заявою позивача, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до умов укладеного 30.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] договору дольової участі у будівництві, сторони домовилися спільно здійснити будівництво капітальних споруд - нежитлових будівель гаражних боксів у різних районах міста Харків. За умовами зазначеного договору сторони домовилися, що сторони приймають участь у виконанні загально-будівельних робіт з будівництва капітальних споруд - нежитлових будівель гаражних боксів та їх фінансування. При цьому, умовами даного договору передбачалося, що позивач [PERSON] приймає дольову участь у вигляді фінансування вартості будівельних робіт з реконструкції та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 80% від загальної площі збудованих будівель, а відповідач [PERSON] приймає дольову участь у вигляді безпосередньої участі в будівництві або залучення сторонніх осіб для цього та за результатами будівництва отримає частку у розмірі 20% від загальної площі збудованих об'єктів. Умовами договору про дольову участь у будівництві (п. 6.3.), сторони передбачили наступне: в разі невиконання Замовником/Виконавцем своїх обов'язків по Договору, що унеможливлюють його подальше виконання або створюють загрозу істотного порушення прав іншої Сторони, Замовник/Виконавець має право розірвати Договір та вимагати відшкодування завданих збитків в тому числі упущену вигоду. При цьому, Сторони погодили, що порушенням умов даного договору, яке може свідчити про створення загрози істотного порушення прав іншої Сторони є, в тому числі, прострочення виконання кожною із Сторін власних обов'язків або створення умов, які призводять або можуть призвести до порушення/прострочення іншої Сторони. Вирішуючи питання щодо розірвання договору дольової участі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як зазначає позивач і не спростовує відповідач, будівельні роботи з будівництва капітальних споруд - гаражних боксів виконано наприкінці листопада 2017 року та в січні 2018 року одноосібно позивачем [PERSON], за замовленням якого спеціалістом з інвентаризації нерухомого майна, що має відповідний сертифікат, виготовлено технічні паспорти на зазначені нежитлові приміщення гаражних боксів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для висновку про істотність порушення прав позивача [PERSON], оскільки у зв'язку з одноосібним здійснення будівництва позивачем він значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладанні договору, що має своїм наслідком розірвання договору дольової участі від 30.08.2017 року. Щодо позовних вимог про визнання права власності суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом і не заперечується сторонами, позивач [PERSON] здійснив будівництво капітальних споруд гаражних боксів [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. У зв'язку з завершенням будівельних робіт з будівництва гаражних боксів, на замовлення позивача [PERSON] спеціалістом з інвентаризації нерухомого майна, який має відповідний сертифікат - ФОП [PERSON] виготовлено технічні паспорти. Також зазначеним спеціалістом (кваліфікаційний сертифікат серії [NUMBER]) на замовлення позивача [PERSON] виготовлено технічні висновки про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації нежитлових будівель гаражних боксів [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]. Згідно зазначених технічних висновків, здійснене будівництво визнане таким, що знаходиться в задовільному технічному стані. Будівлі відповідають вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Внутрішні електричні мережі підключені до зовнішніх мереж, працюють та знаходяться в задовільному технічному стані, і відповідають вимогам надійності і безпечності в експлуатації. Конструктивні елементи та планування обстежених об'єктів в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним та санітарно-гігієнічним вимогам. Суттєвих ознак пошкодження основних конструкцій (видимих прогинів, тріщин, відшарувань) на момент обстеження не встановлено. Зовнішній огляд приміщень і фасадів будівель на момент обстеження не виявив наявності ушкоджень та деформацій несучих та огороджуючи конструкцій і відхилення від архітектурно-будівельних норм. Використані при будівництві матеріали та конструктивні елементи (в межах обстежених приміщень) мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Ступінь зносу перетинів несучих та огороджуючи конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом. Будівництво закінчено, що підтверджується технічними паспортами. Судом не встановлено що за час будівництва було порушено права та охоронювані законом інтереси інших осіб, відтак суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в цій частині. На підставі викладеного,

Outcome: approved