Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просить позбавити відповідача [PERSON], 1985 р.н., батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO] В обґрунтування вимог позову зазначає, що вона з відповідачем проживали спільно без укладання офіційного шлюбу майже шість років - з 2005 року до 2011 року, від [PERSON] у неї народився син [PERSON], [INFO] У лютому 2011 року у зв'язку з тим, що [PERSON] зловживав спиртними напоями, не працював, а тому спільне проживання з позивачем та спільною дитиною припинилось, малолітній син залишився проживати з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні. З серпня 2011 року відповідач не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний та духовний розвиток своєї дитини, його навчанням та підготовкою до самостійного життя, не спілкується з дитиною навіть по телефону, що стало передумовою звернення до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечила проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не в'явився, судом про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про що свідчить поштове повідомлення у справі, причин неявки до суду, відзиву на позовну заяву, заперечень чи клопотань до суду не подав. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей та сім'ї Васильківської міської ради Київської області - в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю, не заперечив проти ухвалення заочного рішення у справі. На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позову, виходячи з наступного. В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON], є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 59 від 07.02.2008 року (а.с. 8). Згідно довідки Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області від 18.12.2017 р. Н.15.27.-12, виконавчий лист про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON], на виконання не надходив та не перебуває (а.с. 17). Як вбачається з характеристики учня 3-Г класу - [PERSON], [INFO], виданої директором Васильківської ЗОШ № 3, що дитина навчається у школі з першого класу, має добрий загальний розвиток та охайний зовнішній вигляд, має навчальні досягнення високого рівня. Школу відвідує завжди лише його мати - [PERSON], яка приділяє максимум уваги дитині, постійно відвідує батьківські збори. Батько дитини - [PERSON], за весь період навчання дитини у школі ніколи не з'являвся на батьківські збори, не цікавиться розвитком дитини, його поведінкою, не приділяє будь-якої уваги вихованню [PERSON] (а.с. 16). Згідно висновку Виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області № 453/02.01-12 від 30.08.2017 р., даний орган, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON], [INFO], оскільки [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання малолітнього сина, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків (а.с. 18-20). За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 65 СК України). Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. ( пункт 16) «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які її утримують, та ін..), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей та ні. Зазначені фактори, як кожен окремо, так в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язкам. Таким чином, аналізуючи встановлені обставини та зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки судом встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню малолітнього сина - [PERSON], [INFO] Крім того, на підставі ч. 1 т. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved