Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Репужинці в особі Репужинецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. О.Кобилянської,35 в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області після смерті батька [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 29.12.2016 року в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. О.Кобилянської,35 в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області. Заповіту померлий [PERSON] не вчиняв. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті є його дружина [PERSON], та діти: син [PERSON], [PERSON] та дочка [PERSON]Спадкоємці майна померлого [PERSON] дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON], скориставшись своїм правом, у строки встановлені ст.1270 ЦК України подали заяви до нотаріуса про відмову від спадщини. [PERSON] від спадщини не відмовився, прийняв вчасно спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. З метою оформлення спадщини, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий будинок, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на дане майно за [PERSON] Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину за законом після смерті батька. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON]Ю, в судове засідання не з»явилися подали до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та проханням розглянути справу в його відсутності. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і його слід задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 29.12.2016 року в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області помер [PERSON], що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-МИ №166419 від 03.01.2017 року (а.с. 10). Відповідно до ч.ч. 1,1 ст.ст. 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Внаслідок смерті [PERSON] по місцю його останнього проживання вул. О.Кобилянської,35 в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області відкрилася спадщина на все належне йому майно до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований за вищевказаною адресою. Вказане вбачається із довідки виконкому Репужинецької сільської ради №1579 від 04.09.2017 року (а.с.26). За правилами ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу Відповідно до ст.ст. 1258, 1261 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Заповіту померлий [PERSON] не вчиняв. Спадкоємцями першої черги його майна за законом є дружина [PERSON] та діти спадкодавця, сини - [PERSON], [PERSON] та донька [PERSON], що підтверджується довідкою Репужинецької сільської ради №1578 від 04.09.2017 року (а.с. 16). Спадкоємці майна померлого [PERSON] дружина [PERSON], син [PERSON] та дочка [PERSON], скориставшись своїм правом, у строки встановлені ст.1270 ЦК України подали заяви до нотаріуса про відмову від спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи, яка міститься в матеріалах цивільної справи. Позивач [PERSON] від спадщини не відмовився, прийняв вчасно спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. З метою оформлення спадщини, він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на згаданий будинок. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом позивач звернувся до нотаріуса із заявою (а.с. 39 спадкової справи, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями по вул. О.Кобилянської, 35 в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області нотаріусом було відмовлено, оскільки ним не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на вказане майно за [PERSON], що видно з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 29.06.2017 року (а.с. 25). Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по вул. О.Кобилянської, 35 в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області належав [PERSON], що підтверджується копією по господарської книги (а.с. 28-30). Дане господарство збудоване за власні кошти, колгоспним двором не являється, що підтверджується довідкою виконкому Репужинецької сільської ради №1580 від 04.09.2017 року (а.с.27). В п. 3.3 Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ в інформаційному листi вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що всi господарсько-побутові будiвлi та споруди у домоволодіннях, якi належать громадянам i були побудовані до Указу Президії Верховної [PERSON] Української РСР вiд 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», i під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не вiдносяться до категорії самовільних (самочинних). Також в даному листі зазначається, що записи у по-господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо. Частинами 3, 4 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. З урахуванням зазначеного, матеріалів справи, суд приходить до висновку, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на спірний житловий будинок, проте його не оформив належним чином. Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. На даний час позивачем [PERSON], як спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом, виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11-14), згідно довідки характеристики Заставнівського РБТІ №197 від 23.06.2017 року (а.с. 15), житловий будинок, розташований по вул. О.Кобилянської, 35 в с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області побудований у 1976 році, його вартість становить 128407 ( сто двадцять вісім тсяч чотириста сім) гривень. Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачами своїх законних спадкових прав. На підставі викладеного та

Outcome: approved