Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь [PERSON] на підставі рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 січня 2011 року на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] ,з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітнку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач мотивував тим, що рішенням Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 10 січня 2011 року по справі №2-3788 з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, починаючи з 22 листопада 2020 року. Позивач вказує, що починаючи з 2012 року його матеріальне становище змінилось у зв`язку із народженням дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач втратив роботу, не працює, перебуває на обліку у Центрі зайнятості в статусі безробітного, у зв`язку із чим його матеріальний стан є вкрай важким. За викладених обставин позивач [PERSON] вважає наявними підстави для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, у зв`язку із чим він і звернувся до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, не надала до суду пояснень про причини неявки. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи, при цьому враховуючи, що відповідач належним чином повідомлялась про дату, час та місце слухання справи, вона не повідомила суд про причини неявки, нею не подано відзив, позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив наступне. З рішення Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 грудня 2010 року по справі №2-3788/2020, яке набрало законної сили 31 грудня 2020 року, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно частини 4 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Зазначеним вище рішенням з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положення частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачають, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення стану здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Аналіз\~статті 192 Сімейного кодексу\~України свідчить про те, що за позовом платника аліментів суд може зменшити їх розмір лише за наявності поважних причин, а саме: зміни його матеріального чи сімейного стану; погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для зменшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Обов`язок доказування наявності наведених обставин покладається на позивача у відповідності до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України. Позивач в обґрунтування заявлених ним вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів посилається, зокрема, на факт народження у нього дитини [PERSON] , [INFO] , на підтвердження чого надав суду свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане Мануйлівською сільською радою Козельщинського району Полтавської області. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує\~ стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~статтею 184\~цього Кодексу. Згідно роз`яснень, наданих у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення. Також суд приймає до уваги положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» №\~2402-III від 24 квітня 2001 року, відповідно\~до якої\~кожна дитина\~має право\~на рівень\~життя,\~достатній для\~її фізичного,\~інтелектуального,\~морального,\~культурного,\~духовного і\~соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Окрім того, за змістом\~статті 192 Сімейного кодексу України\~у системному зв`язку із положеннями\~статті 182 Сімейного кодексу України,\~при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на користь неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини. З цією метою необхідно врахувати всі істотні обставини. Згідно із положеннями частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи надані стороною позивача докази, суд враховує обставину народження у позивача іншої дитини, та у зв`язку із відсутністю заперечень проти позову зі сторони відповідача, яка повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи, та водночас з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини, її віку та потреб, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів з 1/4 до 1/6 частини його доходу (заробітку), але не менше ніж 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що встановлено у статті 182 Сімейного кодексу України, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved