Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто [INFO] . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04.10.2019 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у Суворовському районному у місті Одеса відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1111. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час проживає разом з нею. Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні стосунки між ними припинені у квітні 2020 року, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Відповідач працює, має можливість надавати дитині матеріальну допомогу, але добровільно це робити відмовляється, у зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 07.12.2020 року відкрито провадження у справ та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась. Надала заяву, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№ 15941 від 17.12.2020 року, в якій просила справу розглядати за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайонного суду Одеської області за вх.№ 15978 від 17.12.2020 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував у їх задоволенні, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення сином повноліття. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04.10.2019 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 04 жовтня 2019 року Суворовським районним у місті Одеса відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №1111. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.03.2020 року від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто. У ст. 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів, однак в силу ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень. Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини». Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, на утриманні відповідача не перебувають інші діти або непрацездатні особи, відповідач працездатний, зобов`язаний утримувати власну дитину та враховуючи визнання позову відповідачем, з нього слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному в позовній заяві. Одночасно суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 28.10.2020 року. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Outcome: approved