Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувя до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він являється спадкоємцем за законом житлової квартири № 7 у будинку № 14, що знаходиться по вул. Гайдая у с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, його батька, [PERSON], який помер 03.04.2013. Після смерті батька він звернувся до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори на адресу КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» було направлено запит із проханням надати інформацію про власника спірної квартири та даних про реєстрацію цього права, на що листом повідомлено, що право приватної власності на неї зареєстровано на [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого згідно з розпорядженням органу приватизації Ірпінського управління осушувальних систем від 13.07.1997 № 30. Тим же листом додатково також повідомило, що згідно листів відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було накладено заборону на проведення будь-яких дій по перереєстрації або відчуженню майна [PERSON]. Його право на оформлення на його ім'я права власності на спірну квартиру ніким не оспорюється, а лише існують певні перепони для проведення реєстрації цього права. Зобов'язання його батька по сплаті заборгованості за аліментами припинилося внаслідок його смерті, а тому відпала необхідність в існуванні заборони на розпорядження нерухомим майном, що належало його покійному батьку. Тому просив зобов'язати відповідача вчинити дії щодо скасування арешту та заборони на проведення будь-яких дій по перереєстрації або відчуженню квартири № 7 у будинку № 14, що знаходиться по вул. Гайдая у с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, яка зареєстрована на [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з розпорядженням органу приватизації Ірпінського управління осушувальних систем від 13.07.1997 № 30, який помер 03.04.2013, шляхом винесення відповідної постанови. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа в судове засідання не з»явилася, про день слухання справи повідомлялася. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що позивач являється спадкоємцем за законом квартири № 7 у будинку № 14, що знаходиться по вул. Гайдая у с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, його батька, [PERSON], який помер 03.04.2013. Після смерті батька позивач звернувся до Першої Київської обласної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З метою належного проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори на адресу КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області» було направлено запит від 01.11.2013 № 1700/02-14 із проханням надати інформацію про власника спадкової квартири та даних про реєстрацію цього права. Згідно листа від 28.01.2014 № 75 КП «Бюро технічної інвентаризації Києво- Святошинської районної ради Київської області» право приватної власності на спірну квартиру зареєстровано на [PERSON] . Також згідно листів відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 04.01.2003 № 13А/3923 та від 30.08.2005 № 693/5.24751 (на виконання виконавчого листа 2-736 від 1996 року про стягнення аліментів на користь [PERSON]) було накладено заборону на проведення будь-яких дій по перереєстрації або відчуженню майна [PERSON]. У 1995 році батьки позивача розлучилися. Покійний батько позивача добровільно не виконував свого батьківського обов'язку по утриманню позивача. За позовом матері - [PERSON], про стягнення аліментів було винесено рішення Києво- Святошинського районного суду Київської області, яким її позовні вимоги були задоволені. Через невиконання в добровільному порядку рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області, відділом державної виконавчої служби Києво- Святошинського районного управління юстиції Київської області рішення суду було звернено до примусового виконання та накладено заборону на розпорядження нерухомим майном, що належало батьку позивача. Після звернення до ВДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області усно позивачу було повідомлено, що архіви виконавчих проваджень підлягають знищенню по сплину 3-річного терміну зберігання. Відповідно до частини 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя який його пережив та батьки. За частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно частини 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має надати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно частин 1 та 2 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Обов'язок по сплаті аліментів на утримання позивача безпосередньо був пов'язаний з особою покійного батька. У відповідності до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов'язання батька позивача по сплаті заборгованості за аліментами припинилося внаслідок його смерті, а тому відпала необхідність в існуванні заборони на розпорядження нерухомим майном, що належало покійному батьку. Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини 1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів що виникають із цивільних житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Стаття 60 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що особа яка вважає що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved