Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом у якому просить скасувати наказ в.о. директора комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» № 172 від 09 листопада 2018 року «Про попередження працівників». В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 09.11.2019 року в.о. директора лікарні [PERSON] видав наказ № 172 про оголошення попередження за порушення трудової дисципліни низці працівників лікарні, зокрема і їй. Підставами для видання наказу стали акти від 23.10.2018 р. і ст. 139 КЗпП України згідно яких вона начебто порушила трудову дисципліну, спізнилась на роботу та була відсутня на робочому місці. Вона написала на імя в.о. директора обґрунтовані пояснення, згідно яких вказала, що вчасно прибула на роботу підтвердженням чого є письмові пояснення свідків працівників лікарні, а щодо відсутності на робочому місці в кінці робочого дня пояснила, що це було обумовлено виконанням нею обовязків голови первинної профспілкової організації ВОСТ «ВОЛЯ» КНП «Стрийської ЦРЛ». Оскільки відповідно до п. 9.4 Колективного договору вона має вільний від роботи час (не менше 2 годин на тиждень) із збереженням середньої зарплати для виконання обовязків голови профспілки. Крім того свої дії вона погодила з керівником структурного підрозділу.Також зазначила, що ст. 139 КЗпП України містить загальні декларативні положення щодо обовязків працівників і не стосується стягнень за порушення трудової дисципліни. Статтею ст. 147 КЗпП України встановлено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана чи звільнення. У звязку з цим вважає наказ №172 від 09.11.2019 р. таким, що суперечить законодавству, яким не передбачено такого виду дисциплінарного стягнення як попередження. Зазначила, що за час її роботи у Стрийській ЦРЛ з 2002 року до неї жодного разу не застосовувались стягнення за порушення трудової дисципліни. Вважає, що внесення її прізвища у спірний наказ є своєрідною помстою з боку в.о. директора КНП «Стрийської ЦРЛ» за її активну профспілкову позицію у відстоюванні прав працівників лікарні та членів Профспілки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила суд їх повністю задоволити з підстав викладених у позовній заяві. Додатково пояснила, що робочий день згідно трудового розпорядку розпочинається о 08:00 год.. 23.10.2019 року вона була у приміщенні лікарні на першому поверсі о 08:00 год., а у 08.10 год. вже була у кабінеті на робочому місці та проводила прийом хворих. Складений 23.10.2019 року Акт не відповідає дійсності, оскільки перевірка зі слів медсестри була проведена о 08:03 год.. Також зазначила, що в склад створеної комісії входило тільки троє людей, при цьому в склад такої не залучались члени трудового колективу та члени Профспілки. З наказом про створення комісії особисто її ніхто не ознайомлював та про таке вона не підписувалась. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав викладених у письмовому запереченні на позовну заяву та просив суд відмовити у їх задоволенні. Окрім того, зазначив, що робочий день лікарів починається о 08:00 год. та закінчується 15 год 42 хв.. Позивач була відсутня на робочому місці о 08:10 год. та о 15:05 год., тому було складено відповідні акти. У період з 23.10.2018 року по 26.10.2018 року жодних пояснень стосовно відсутності на роботі позивач не надавала. 26.10.2018 року о 11 год. 30 хв. комісія намагалась зайти до кабінету лікаря гастроентеролога [PERSON] для того щоб взяти у неї письмові пояснення з приводу її відсутності на робочому місці. Однак позивач відкрила двері тільки через 7 хв. та будучи негативно налаштована відносно комісії сказала, що надасть пояснення в кінці дня. З наданих пояснень вбачається, що позивач підтвердила факт порушення трудової дисципліни, вказавши, що була відсутня на робочому місці о 08:00 год.. Згідно чинного законодавства членам виборних профспілкових органів надається вільний від роботи час із збереженням середньої заробітньої плати для участі у консультаціях і переговорах, виконання інших громадських обовязків у інтересах трудового колективу, однак такі дії проводяться з відома та згідно з наказом директора КНП «Стрийська ЦРЛ», а не після попередження про це керівника структурного підрозділу. Заначив, що залишення робочого місця є порушенням трудової дисципліни та може мати наслідком застосування до такого порушника дисциплінарного стягнення, однак такого стягнення оспорюваним наказом винесено не було. Оспорюваний наказ про попередження було застосовано як захід запобігання вчинення дисциплінарних правопорушень у майбутньому. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечила та просила суд повністю відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у запереченні на позовну заяву. Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь в справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.11,15\~ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами у справі те, що позивачка працює на посаді лікара гастроентеролога в КНП «Стрийська ЦРЛ» з 2002 року. Наказом № 172 від 09.11.2018 року «Про попередження працівників» [PERSON] за порушення трудової дисципліни оголошено попередження. Підставою для винесення даного наказу стали акти перевірки відробки робочого часу від 23.10.2018 р., письмові пояснення працівника та ст. 139 КЗпП України./а.с.4/ Згідно актів від 23.10.2018 р. складеного комісією у складі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 23.10.2018 р. о 08:10 год. та 15:05 год. [PERSON] була відсутня на роботі /а.с.5-6/ 26.10.2018 року позивачем [PERSON] було надано письмові пояснення з приводу складених відносно неї актів від 23.10.2018 року /а.с.7 -8/, зокрема остання пояснила, що 23.10.2018 р. знаходилась на території лікарні і зайшла в установу о 08:00 год, а о 08:10 год. розпочала прийом хворих у кабінеті, що стверджується підписами свідків медсестри [PERSON] та лікара терапевта [PERSON]. Щодо відсутності на роботі у цей же день о 15:05 год. вказала, що згідно діючого Колективного договору та Закону України «Про профспілки» вона як голова профспілки має вільний від роботи час із збереженням середнього заробітку для виконання громадських обовязків, не менше ніж 2 год. на тиждень. В цей день вона поїхала до Львова по профспілкових питаннях про що повідомила керівника структурного підрозділу. Також встановлено, що позивачка є головою первинної профспілкової організації ВОСТ «ВОЛЯ» Стрийської центральної районної лікарні, що стверджується копією протоколів зборів первинної профспілкової організації ВОСТ «ВОЛЯ» від 09.02.2017 р./а.с. 12-16/ 15.11.2018 р. позивач як голова профспілки ВОСТ «ВОЛЯ» Стрийської ЦРЛ зверталась з заявою до в.о. директора КНП «Стрийська Центральна районна лікарня» з вимогою відмінити наказ № 172 від 09.11.2018 р. як такий, що не відповідає законодавству України і порушує трудові права працівників Стрийської ЦРЛ, членів профспілки ВОСТ «ВОЛЯ» /а.с.17/ Згідно листа Прездії ВОСТ надісланого на імя в.о. директора КНП «Стрийська Центральна районна лікарня» вбачається, що наказ № 172 від 09.11.2018 р. не відповідає законодавству, оскільки трудове право не передбачає такого виду дисциплінарного стягнення як попередження. Так, відповідно до ч.1\~ст. 139 КЗпП України, працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до\~ст. 147 КЗпП України\~за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких видів стягнення: 1)догана; 2)звільнення. Згідно положень\~ст.147 КЗпП\~порушення трудової дисципліни - це невиконання чи неналежне виконання працівником, без поважних причин, обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. За змістом вказаної статті\~КЗпП України\~підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення трудової дисципліни. При цьому, закон не вимагає, щоб таке порушення обовязково призводило до будь-яких шкідливих наслідків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності досить, щоб був зафіксований сам факт порушення. Водночас наслідки порушення враховуються при визначенні тяжкості дисциплінарного проступку та виборі дисциплінарного стягнення. Статтею 149 КЗпП України\~передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Аналізуючи вищевказані норми, суд вважає, що власник підприємства чи уповноважений власником орган не вправі змінювати на свій власний розсуд заходи дисциплінарного стягнення. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановленихст. 82 цього Кодексу, проте представниками відповідача не надано суду належних та допустимих доказів, зокрема правил внутрішнього трудового розпорядку комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» чи спеціальної норми Закону, з яких б вбачалась можливість застосування до працівників за порушення ними трудової дисципліни такого виду дисциплінарного стягнення як попередження, окрім того колективним договором такого стягнення також не передбачено, а оспорюваний наказ «Про попередження працівників» №172 від 09.11.2018 р. у особову справу позивачки не заносився. Таким чином, суд приходить до переконання, що за порушення трудової дисципліни до позивача могли б бути застосовані лише заходи стягнення, передбачені\~ст.147 КЗпП України, тобто догана або звільнення, винесення наказу про попередження за порушення трудової дисципліни законом не передбачено, а тому суд вважає неправомірним винесення відносно позивача наказу про попередження за порушення трудової дисципліни. Посилання представників відповідача на те, що даний наказ не є заходом дисциплінарного стягнення, а тільки профілактичних заходом з метою запобігання вчинення порушень трудової дисципліни у\~майбутньому не\~беруться судом\~до уваги,\~оскільки такі\~є необгрунтованими\~та такими,\~що суперечать\~нормам \~чинного трудового\~законодавства.\~Суд вважає,\~що власник\~підприємства чи\~уповноважений власником\~орган не\~вправі змінювати\~на свій\~власний розсуд\~заходи дисциплінарного\~стягнення,\~а тому\~в.о.\~КНП «Стрийська\~ЦРЛ» [PERSON] з метою профілактики вчинення дисциплінарних правопорушень у майбутньому мав обмежитись тільки усним попередженням працівників без винесення наказу. Також суд, не приймає до уваги твердження представника відповідача у поданому запереченні про те, що надання вільного від роботи часу може надаватись виключно з відома та згідно з наказом директора (або виконуючого обовязки директора) КНП «Стрийська ЦРЛ», оскільки як вбачається з наявного п. 9.4 Колективного договору члени виборних профспілкових органів, які не звільнені від своєї виробничої роботи, надавати вільний від роботи час із збереженням середнього заробітку для виконання громадських обовязків у інтересах колективу, а також на участь у роботі виборних профспілкових органів, але не менше ніж 2 год. на тиждень (з повідомленням керівника структурного підрозділу). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність скасування наказу в.о. директора комунального некомерційного підприємства Стрийської районної ради «Стрийська центральна районна лікарня» № 172 від 09 листопада 2018 року «Про попередження працівників» виключно в частині оголошення попередження лікарю гастроентерологу [PERSON], оскільки нормами чинного трудового законодавства не передбачено винесення наказу про попередження працівників за порушення трудового законодавства. В іншій частині позовні вимоги слід залишити без задоволення, оскільки позивач [PERSON] не уповноважена належним чином, у розумінні ст. 60, 62 ЦПК України, на представництво інтересів інших осіб права та інтереси яких зачіпає оспорюваний наказ.

Outcome: partial