Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] та визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку, який розташований за адресою: м.Харків, провул. Цигарівський, буд.16 в порядку спадкування за заповітом після смерті 21 травня 2013 року [PERSON] В обґрунтування позову зазначив, що у зазначеному будинку [PERSON] проживав разом з матір'ю [PERSON], яка. померла 21.05.2013 року у м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №7113. На спадщину, що відкрилась у зв'язку із смертю [PERSON]Я, був складений заповіт, за яким все своє майно, в тому числі частину житлового будинку з належними до неї надвірними будівлями, що знаходиться у м.Харкові по провул. Цигарівському, буд. 16 спадкодавець [PERSON] заповіла позивачу. Позивач у передбачений законом термін звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину. Приватний нотаріус [PERSON] у листі № 44/02-14 від 14 листопада 2017 року повідомила, що у документах є розбіжності у прізвищі заповідача [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть прізвище - [PERSON]), у поданому свідоцтві про народження [PERSON] не співпадає ім'я по батькові спадкоємця. Тому нотаріус, який оформлював спадок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому, оформити право на спадщину після смерті [PERSON] позивач не може, оскільки виявилась розбіжність у прізвищах матері позивача у свідоцтві про народження та у свідоцтві про смерть, а також у по-батькові позивача. Ухвалою судді від 28.02.2018 року було прийнято вказану позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні 04.04.2018 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою суду від 04.07.2018 року було закрито підготовче провадження по цивільній справі, справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, дали пояснення щодо обставин справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, з невідомих причин, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність. Відповідно до п.5 ч.1 ст.293\~ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Крім цього, як вбачається із інформації, наведеної у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 (Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення), факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Відповідно до ч. 1 ст.\~319\~ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що [PERSON], народився [INFO] в с. Нурово, Савинського району, Харківської області та до суду надано свідоцтво про його народження, яке було видано Районним бюро РАЦС, та вбачається, що його матір'ю зазначена [PERSON], [INFO] яка померла 21.05.2013. Судом встановлено, що житловий будинок №16 по провул. Цигарівському у м. Харкові зареєстрований на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 01.11.1967 року та реєстраційного посвідчення, виданого Харківським міським бюро технічної інвентаризації. Будинок складається з жилого будинку цеглового загальною житловою площею 55 м2 (а.с 4). Згідно з свідоцтва про народження 06 травня 1923 року народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). З наданого свідоцтва про народження вбачається, що 1 січня 1943 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Згідно з даними паспорту серії ММ № 253223 позивач зазначений як [PERSON], [INFO]. 21.05.2013 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ВЛ № 401398 від 22.05.2013 р (а.с. 7). Після її смерті відкрилася спадщина, якою є спірний житловий будинок № 16 по провул. Цигарівському у м. Харкові. [PERSON] залишила заповіт на належний їй житловий будинок за адресою: м.Харків, провул. Цигарівський, буд.16, посвідчений державним нотаріусом 17 лютого 1993 року за р. № 9-1748, в якому прізвище заповідачки вказане «Горбаньова» (а.с. 6).. Вищевказаний житловий будинок належав спадкодавцю [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 01 листопада 1967 року та реєстраційного посвідчення, виданого Харківським міським бюро технічної інвентаризації (а.с. 4-5). У листі № 44/02-14 від 14 листопада 2017 року приватний нотаріус [PERSON] повідомила, що у документах є розбіжності у прізвищі заповідача [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть прізвище - [PERSON]), у поданому свідоцтві про народження [PERSON] не співпадає ім'я по батькові спадкоємця. Тому нотаріус, який оформлював спадок, відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 11). Так, прізвище позивача [PERSON], в той час як прізвище спадкодавиці [PERSON] ([PERSON]). Крім того, у поданому свідоцтві про народження на позивача [PERSON] не співпадає його ім'я та по-батькові з паспортними даними, де він зазначений як [PERSON]. Також, у свідоцтві про народження позивача матір'ю зазначена [PERSON], а у свідоцтві про смерть зазначено [PERSON]. Тож, в оформленні спадщини у позивача виникли перешкоди і вирішити це можливо лише у судовому порядку. Свідок [PERSON] в судовому засідання вказала, що її дід [PERSON] є рідним братом [PERSON]. [PERSON] син [PERSON]. Вони за життя [PERSON] проживали разом [INFO]. У них, з причини невірного внесення даних, були по різному записані прізвища. Свідок [PERSON] у суді зазначила, що знає родину [PERSON] з 1987 року, з моменту заселення у будинок 16 по провулку Цигарівському Горбань Олексій є сином [PERSON] і за життя проживав разом з мамою, одружився, з'явилися діти і все життя проживають у сусідньому будинку. Згідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які позивач повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Таким чином, суд вважає, що факт того, що позивач є сином померлої [PERSON] є підтверджений, оскільки це підтверджується наданими до суду письмовими доказами, та показаннями свідка. Після смерті [PERSON], яка померла 21.05.2013, відкрилась спадщина на ј частину житлового будинку № 16 по пров. Цигарівському в м. Харкові. Із наданих до суду письмових пояснень третьої особи приватного нотаріусу [PERSON] вбачається, що нею відкрито спадкову справу № 6/2013 від 11.11.2013. Після чого, 14.11.2017 спадкоємець звернувся за отриманням свідоцтва про право на спадщину. Зазначив, що є розбіжності\~у прізвищі\~заповідача [PERSON]\~(згідно\~свідоцтва про\~смерть прізвище\~-\~[PERSON]),\~у поданому\~свідоцтві про\~народження [PERSON]\~не співпадає\~ім'я\~по батькові\~спадкоємця.\~Тому нотаріус,\~який оформлював\~спадок,\~відмовив у\~видачі свідоцтва\~про право\~на спадщину (а.с. 40) Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. (статті 1216,1217 ЦК України) Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Встановивши, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у зв'язку з відсутністю доказів родинного зв'язку між ним і померлою [PERSON] приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі, Відповідно до ч.1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.\~16\~ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», при пред'явленні позову та ухваленні рішення за вимогами про право спадкоємців на майно судовий збір визначається судом, виходячи із загальної вартості майна, і витрати на його оплату покладаються на кожного спадкоємця пропорційно до виділеної йому частки. Враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, тому судові витрати покладаються на самого позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved