Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме що він [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], котрий народився 1941 року та помер [INFO], а також визнати за ним в порядку спадкування після смерті [INFO] його батька [PERSON], право власності на будинковолодіння [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON], до кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли він та відповідачі у цій справі. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, котрий рахується за спадкодавцем, однак за життя він не встиг зареєструвати своє право власності на вказаний будинок у порядку, встановленому законом та отримати відповідні документи, що посвідчують право власності, через що позивач позбавлений змоги реалізувати своє право на спадкування шляхом звернення в нотаріальну контору. Наголошує на тому, що на момент смерті спадкодавця він постійно проживав разом із ним, здійснював його догляд, а в подальшому організовував поховання, що підтверджується відповідними довідками виданими Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, та про свою відмову від права на спадкування не заявляв і від свого права на спадкування не відмовлявся. Таким чином позивач вважає, що він фактично прийняв спадщину та набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті свого батька [PERSON]. Окрім цього, вказує, що перешкодою у реалізації його права на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні його прізвища та по-батькові, тому за таких обставин, вважає за необхідне просити суд встановити факт родинних відносин У судове засідання позивач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву у якій просить позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у її відсутності. Окрім того, відповідач роз'яснила, що їй відомо про позовні вимоги заявлені [PERSON] у вказаній цивільній справі, та підтвердила той факт, що 24.06.1972 року Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області при видачі свідоцтва про народження її сина [PERSON] було вчинено описку, пов'язану із перекладом прізвища на українську мову, зокрема прізвище батьків та сина було вказано як «[PERSON]», а вже при видачі їй та її покійному чоловікові паспортів (за незалежності України) їм було відновлено їхні справжні імена а саме: «[PERSON]» та «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву у якій просить позов задовольнити, а судовий розгляд проводити у його відсутності. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заяви про визнання відповідачами позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Перешкодою у реалізації права позивача на спадкування є помилка (описка) допущена в написанні його прізвища та по-батькові. Так, іменем спадкодавця, батька позивача, було «[PERSON]», однак згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 24.06.1972 року, виданого Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, іменем батька позивача вказано «[PERSON]», що є опискою, і відповідно ім'ям позивача вказано «[PERSON]». У відповідності до вимог ст. .256 п.1 ЦПК України суд розглядає заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, якщо такі відносини іншим шляхом встановити неможливо. У відповідності до п.7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Той факт, що спадкодавець є батьком позивача підтверджується зокрема довідками № 517 від 24.12.2014 року та № 210 від 11.04.2016 року виданими Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, а також поясненнями, наданими матір'ю позивача у письмовій заяві, поданій до суду. За таких обставин, суд вважає необхідним встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], котрий народився 1941 року та помер [INFO]. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, 23.12.2014 року. До кола спадкоємців першої черги спадкування увійшли позивач та відповідачі мати позивача, дружина померлого - [PERSON], та брат позивача, син померлого - [PERSON]. До складу спадкової маси увійшов житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м., котрий, згідно довідки №77 від 04.03.2013 року, виданої Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області рахується за спадкодавцем, однак за життя він не встиг зареєструвати своє право власності на вказаний будинок у порядку, встановленому законом та отримати правовстановлюючі документи. Технічні характеристики будинку підтверджуються відповідним технічним паспортом виданим ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 11.01.2013 року, а будинковолодіння складається з житлового будинку А-1 загальною площею 68,5 кв.м., житловою площею 44,1 кв.м., т - погребу, а - ганку, Б - літньої кухні, В - сараю, Г - господарської будівлі, Д - сараю, Ж - гаражу, К - колодязя, №1 - воріт, №2 - хвіртки. Зважаючи на вказане вище, спадкодавець фактично набув право власності на будинок, однак не зареєстрував його у встановленому законом порядку, через, що позивач позбавлений змоги реалізувати своє право на спадкування через нотаріальну контору. У відповідності до положень ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На момент смерті спадкодавця позивач постійно проживав разом із ним, здійснював його догляд, а в подальшому організовував поховання, що підтверджується довідками № 517 від 24.12.2014 року та № 210 від 11.04.2016 року виданими Чорнушовицькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області. Про свою відмову від права на спадкування у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України позивач не заявляв і від свого права на спадкування не відмовлявся. З наведеного випливає висновок про те, що позивач фактично прийняв спадщину та набув право власності на житловий будинок [ADDRESS] після смерті свого батька [PERSON]. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права.

Outcome: approved