Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (далі ТОВ «Краснолиманське») про стягнення заборгованості по заробітній платі, в обґрунтування якого вказав, що він з 24.10.2018 по 02.06.2020 перебував у трудових відносинах з відповідачем та 02.06.2020 був звільнений за власним бажанням за ст.38 КЗпП України. З грудня 2019 року відповідач не виплачував йому заробітну плату, внаслідок чого на день звільнення утворилася заборгованість в сумі 107503 грн 92 коп. 13.08.2020 він звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість по заробітній платі та надати йому довідку про розмір заборгованості по заробітній платі на час звернення, але вказаний лист повернувся з відміткою «за закінченням строку зберігання». Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 107503 грн 92 коп. У заяві\~про збільшення\~позовних вимог\~ [PERSON] \~вказав,\~що згідно\~з довідками\~відповідача,\~наданими останнім\~після звернення\~ним з\~цим позовом\~до суду,\~ заборгованість\~по його\~заробітній платі\~складає 87983\~грн 03\~коп.,\~а його\~середньоденний заробіток\~-\~965\~грн 22\~коп.\~В день\~звільнення він\~ працював.\~Тому просить\~суд стягнути\~з відповідача\~ заборгованість по заробітній платі в сумі 87983 грн 03 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03.06.2020 по 13.11.2020 в сумі 110035 грн 08 коп., виходячи із розрахунку його середньоденного заробітку 965 грн 22 коп., помноженого на 114 робочих днів. Позивач [PERSON] до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Краснолиманське» до суду не з`явився, про час і місце слухання справи сповіщений належним чином, письмово повідомив суд про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з оголошенням простою на підприємстві і ускладненням ситуації введенням в Україні карантину. Ухвалою судді від 14.09.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , з 24.10.2018 по 02.06.2020 знаходився у трудових стосунках з відповідачем, працюючи з повним підземним днем в шахті, та відповідно до наказу № 155-к від 02.06.2020 був звільнений з 02.06.2020 на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.5-6). З тексту наказу про звільнення позивача з підприємства вбачається, що останнім днем його роботи є 02.06.2020, тобто день звільнення. Відповідно до довідки ТОВ «Краснолиманське» від 09.10.2020 заборгованість по заробітній платі [PERSON] на дату складання довідки становить 87983 грн 03 коп., яка складається з заборгованості за: листопад 2019 року в сумі 2404 грн 92 коп., грудень 2019 року - 6998 грн 19 коп., січень 2020 року 9622 грн 87 коп., лютий 2020 року 12834 грн 63 коп., березень 2020 року 15583 грн 27 коп., квітень 2020 року 16316 грн 97 коп., травень 2020 року 14514 грн 83 коп., червень 2020 року 9707 грн 35 коп. Ця сума вказана після утримання обов`язкових податків і зборів. Відповідно до довідки відповідача від 09.10.2020 середньоденна заробітна плата [PERSON] складає 965 грн 22 коп. За приписпми ст.43 Конституції України кожен має право на заробітну плату; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.115 КЗпП України, ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата повинна виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні не рідше двох разів на місяць і не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Згідно з ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану нею суму. Оскільки у порушення наведених правових норм трудового законодавства до теперішнього часу підприємство не розрахувалося у повному обсязі з позивачем, заборгованість із заробітної плати в сумі 87983 грн 03 коп., з якої вже утримані обов`язкові податки і збори, підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У п.20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»\~роз`яснено, що, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, -наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП України\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи\~по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Остаточний розрахунок з позивачем на час ухвалення цього рішення не проведено. У зв`язку з порушенням вимог закону про оплату праці підприємство має відповідати перед позивачем згідно зі ст.117 КЗпП України, якою передбачено виплата працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Судом встановлено, що позивач в день звільнення 02.06.2020 працював. У такому випадку відповідальність роботодавця на підставі\~ст.117 КЗпП України\~настає наступного дня після звільнення. Згідно з довідкою відповідача від 09.10.2020 заробіток позивача за два останні місяці праці перед звільненням склав: у квітні 2020 року за 21 робочий день - 20269 грн 52 коп., у травні 2020 року позивач не працював, отже середньоденна заробітна плата позивача дорівнює 965 грн 22 коп. (20269,52 : 21 днів) і відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100. Кількість робочих днів за період з 03.06.2020 по 13.11.2020 з урахуванням додатку до листа Міністерства соціальної політики України про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік № 1133/0/206-19 від 29.07.2019 становить: за червень 2020 року 18 днів, за липень 2020 року 23 дні, за серпень 2020 року 20 днів, за вересень 2020 року - 22 дні, за жовтень 2020 року - 21 день, за листопад 2020 року 10 днів, а всього 114 днів. Таким \~чином,\~ сума\~ середнього\~ заробітку\~ позивача\~ за\~ затримку\~ розрахунку\~ при\~ звільненні\~ \~ за\~ період\~ з\~ 03.06.2020\~ по\~13.11.2020\~ буде\~ дорівнювати:\~ 110035\~грн\~08\~ коп.,\~ із\~ розрахунку:\~114 робочих дні х 965 грн 22 коп. Згідно з висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 27.04.2016 у справі № 6-113цс16, суд може зменшити розмір відшкодування, передбаченого\~ст.117 КЗпП України, і таке зменшення має залежати від розміру недоплаченої суми. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, зменшуючи розмір відшкодування, визначений відповідно до ст.117 КЗпП України, виходячи зі середнього заробітку за час затримки роботодавцем розрахунку при звільненні, необхідно враховувати: - розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором; - період затримки (прострочення) виплати такої заборгованості, а також те, з чим була пов`язана тривалість такого періоду з моменту порушення права працівника і до моменту його звернення з вимогою про стягнення відповідних сумм; - ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; - інші обставини справи, встановлені судом. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц. Беручи до уваги розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум (87983 грн 03 коп. з утриманням податків і зборів), період затримки виплати такої заборгованості, яка ще не виплачена, карантин, запроваджений Кабінетом Міністрів України на всій території України у зв`язку із захворюванням на COVID -19, який безумовно впливає на фінансовий стан підприємства, суд вважає справедливим, пропорційним та таким, що відповідатиме обставинам справи та наведеним вище критеріям, визначення розміру відповідальності відповідача у сумі 85000 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих його втрат, які розумно можна було би передбачити. Саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем за вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку сплачено судовий збір в сумі 1100 грн 35 коп. Сплачений позивачем судовий збір в сумі 1100 грн 35 коп. за вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягає стягненню з відповідача пропорційно сумі задоволених вимог у порядку, передбаченому ст.141 ЦПК України, у розмірі 850 грн 00 коп. На підставі ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України,

Outcome: partial