Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] та зобов»язати Орджонікідзевський РВ в м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області зняти даних осіб з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що вона є основним квартиронаймачем вищевказаної квартири, відповідачі є її колишньою невісткою та її неповнолітньою дитиною, яких вона зареєструвала у липні 2012 року в зазначеній вище квартирі на прохання свого сина - [PERSON] Проте, відповідачі ніколи не проживали за спірною адресою, не цікавились даним житлом та не сплачували комунальні послуги за квартиру. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач та представники третіх осіб в судове засідання не з»явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник Орджонікідзевського РВ у м.Харкові ГУ ДМС України в Харківській області надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, покладався на рішення суду, представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради також надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності. Проти задоволення позову в частині інтересів малолітньої [PERSON] - заперечував. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно до вимог ст.ст.10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів сторін. Відповідно до вимог ст.72 Житлового кодексу України визнання особи, такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ордеру № 442, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Орджонікідзевської районної Ради від 05.12.1995р. [PERSON] є основним наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 39 від 15.07.2014р., виданої Житлово-будівельним кооперативом «Легенда-4» за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON]- чоловік, [PERSON]- син, [PERSON] - невістка, [PERSON] - онука. З пояснень позивача та її представника вбачається, що [PERSON] та [PERSON] ніколи з моменту реєстрації не проживали в даній квартирі та не цікавились даною квартирою. Ці обставини підтверджуються також копією свідоцтва про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] 08.10.2013р., актовий запис № 181, а також актом б/н від 12 травня 2015р., складеним комісією Житлово-будівельного кооперативу «Легенда-4», яка здійснила обстеження квартири [ADDRESS] та опитала сусідів і встановила, що [PERSON] та її дочка [PERSON] протягом 2014-2015 років за даною адресою не проживала. Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в даній частині позову та визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою. Що стосується позовних вимог щодо зняття відповідачів з реєстрації за вищезазначеною адресою, то в даній частині позовних вимог суд вважає за необхідне відмовити, оскільки відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема, про позбавлення користування житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: partial