Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права власності на житловий будинок літ. А-2 загальною площею 240,1 кв.м., житловою площею 32,8 кв.м., сарай літ. « Б», вбиральню літ .« В», огорожу №1, ворота №2, ворота №3, огорожу №4, огорожу №5, вигрібну яму №6, які знаходяться за адресою: [ADDRESS].В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Пісочинської сільської ради від 12.06.2008 року та 23.09.2010 року йому було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо відведення меж земельної ділянки в натурі та складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Харківської міської ради від 24.10.2012 року, прийнятого на підставі постанови Верховної ради України від 06.09.2012р. №5215-6, було упорядковано найменування вулиць, які включено в межі міста Харкова, зокрема [ADDRESS] перейменовано у [ADDRESS]. З часу прийняття рішення про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, останній стверджує, що фактично приступив до використання наданої йому земельної ділянки та здійснив на ній будівництво індивідуального садибного житлового будинку. Відповідно до технічного висновку, виконаного ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993), технічний стан будівельних конструкцій знаходиться в задовільному стані, що забезпечує несучу здатність необхідну для подальшої експлуатації. Однак, у зв'язку з тим, що будівництво було проведено без належного дозволу, він вимушений звернутися до суду. Позивач підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити. Подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради. Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про наступне. На підставі рішення Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 12.06.2008 року «Про надання дозволу на оформлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки », надано дозвіл [PERSON] на оформлення технічної документації по встановленню меж земельної ділянки розташованої в [ADDRESS] орієнтованою площею 0,15 га для будівництва індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд. Також рішенням Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 23.09.2010 року «Про надання дозволу гр. [PERSON] на розробку містобудівного обґрунтування розташування земельної ділянки» позивачу надано дозвіл на розробку містобудівного обґрунтування розташування земельної ділянки по [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд. Судом також встановлено, що рішенням Харківської міської ради від 24.10.2012 року, прийнятого на підставі постанови Верховної ради України від 06.09.2012р. №5215-6, упорядковано найменування вулиць, які було включено в межі міста Харкова. Так, [ADDRESS] було перейменовано у [ADDRESS]. Таким чином, суд вважає, що позивач у встановленому законом прядку набув право користування земельною ділянкою площею 0,15 га, яка територіально знаходиться в межах міста Харків. Відповідно до ст. 95 ЗК України, землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право: самостійно господарювати на землі; споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Із технічного паспорту, виготовленого на замовлення позивача КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», на території земельної ділянки по [ADDRESS] здійснено будівництво житлового будинку з надвірними будівлями. Згідно технічного висновку про стан будівельних конструкцій та можливість експлуатації самовільно побудованих індивідуального жилого будинку літ. А-2 та господарської будівлі у домоволодінні по [ADDRESS], виконаного на замовлення позивача ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (ліцензія АВ №591993), здійснене будівництво визнано таким, що знаходяться в задовільному технічному стані і відповідає вимогам надійності та безпечності в подальшій експлуатації. Суттєвих ознак пошкодження основних конструкцій (видимих прогинів, тріщин, відшарувань) на час обстеження не встановлено. Зовнішній огляд приміщень і фасадів будинку на момент обстеження не виявив наявності ушкоджень та деформацій несучих і огороджуючих конструкцій і відхилення від архітектурно-будівельних норм. Використані при будівництві матеріали та конструктивні елементи (в межах обстежених приміщень) мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучій здатності. Ступінь зносу перетинів несучих і огороджуючи конструкцій не перевищує гранично допустимих параметрів. Планування обстеженого об'єкту в цілому не протирічать будівельно-технічним, протипожежним і санітарно-гігієнічним вимогам. Будівництво велося за особисті кошти позивача, будівництво закінчено, що підтверджується технічним паспортом. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Вищевказані приміщення закінчені будівництвом. Судом не встановлено, що здійсненим будівництвом було порушено будь-чиї права. Частиною 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, що закріплений ст.ст. 10, 60 ЦПК України, суд вважає, що відповідачем не надано належних доказів які б спростовували доводи позивача. Таким чином, з урахуванням викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved