Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Відділ ДВС Старосинявського районного управління юстиції про визнання права власності на майно та зняття арешту майна. В обґрунтування позовних вимог та уточнених вимог позивачка посилається на те, що 31.03.2015 року державним виконавецем відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції було складено акт опису та арешту майна у будинку по вул. Ватутіна, 42 у смт.Стара Синява, де проживає позивач. Відповідно до вказаного акту проведено опис та накладено арешт на рухоме майно в межах зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості з [PERSON] Шлюб між нею та [PERSON] розірвано 16 грудня 2014 року, після чого за взаємною згодою здійснено поділ майна, набутого за час шлюбу. Так, 21 жовтня 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ спільного майна подружжя, згідно з яким частина майна, набутого за час шлюбу, що підлягає поділу, як спільна власність подружжя, перейшло у власність [PERSON], а саме: меблі для вітальні у складі дивану, крісел 2 шт., тумби під телевізор, столика журнального; пилосос, праска «Philips», диван, стіл компютерний, стільці 4 шт.; набір меблів для кухні у складі набору шаф, газової плити, куточка для сидіння, столу кухонного, табуреток 6 шт., тостер, кухонний комбайн; стілець поворотний, шафа для одягу; телевізор «LG» моделі 42PJ350-2А, телевізор «Polaroid», ТВ тюнери 2 шт., пральна машина «Zanussi», антена супутникового звязку, холодильник «Atlant», морозильна камера «Atlant»; комплекти занавісок на вікна 5 шт., інструменти слюсарні, болгарка, дрель електрична, машина шліфувальна, пила електрична 2 шт., тример бензиновий; набір посуду для кухні, а інша частина майна перейшла у власність відповідача [PERSON] У звязку з накладенням арешту на майно згідно акту опису та арешту майна державного виконавця від 31.03.2015 року та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.12.2015 року, яке в частині належить не боржнику [PERSON], а позивачу, тому остання просить визнати за нею право власності на зазначене майно та зняти із нього арешт. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, попередньо надавши суду заяву з проханням справу розглядати у його відсутності, позов визнає повністю та проти задоволення позову не заперечує, крім цього зазначив, що визнає факт набуття права власності на зазначене у позові майно під час шлюбу із позивачем. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, клопотань не заявляв. Представник третьої особи - Відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції [PERSON] у судовому засіданні заперечила позов та покладалася на думку суду. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 31.03.2015 року державним виконавцем відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] коштів у сумі 84043,60 грн. складено акту опису та арешту майна у смт. Стара Синява, вул. Ватутіна, 42, згідно якого описано та накладено арешт на таке майно: телевізор чорного кольору «Polaroid», морозильна камера «Atlant», мікрохвильова піч «Premiere», принтер «Cenon», телевізор «LG» моделі 42PJ350-2А, відеомагнітофон, мультимедійна система, мяка частина (диван, два крісла коричневого кольору), сейф сірого кольору, 5 кухонних стільців, саморобна шашлична, інструменти слюсарні, болгарка, дрель електрична, машина шліфувальна, пила електрична 2 шт., тример бензиновий. Згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Старосинявського районного управління юстиції [PERSON] від 01.12.2015 року при примусового виконанні в/л про стягнення коштів з [PERSON] на користь [PERSON] накладено арешт на майно, що належить [PERSON] та заборонено його відчужувати, а саме: набір меблів для спальної кімнати, що складається із ліжка, шафи, комоду, стільців, тумбочок, меблі для вітальні у складі дивану та двох крісел, тумби під телевізор, столика журнального, пилосос, праска «Філіпс», диван, стіл компютерний, сейф, набір меблів для кухні у складі набору шаф, газової плити, куточка для сидіння, столу кухонного, табуреток 6 шт., тостера, кухонного комбайна, електрочайника, стільця поворотного, шафи для одягу, побутова техніка: телевізор «LG», телевізор «Polaroid», магнітофон Панасонік, мультимедійна система, ТВ тюнери, пральна машина «Зануссі», антена супутникового звязку, морозильна камера «Atlant», олодильник, мікрохвильова піч «Premiere», комплект занавісок -5 шт., коврові доріжки 8 шт., інструменти слюсарні, болгарка, дрель електрична, машина шліфувальна, пила електрична 2 шт., тример бензиновий, набір посуду для кухні, набір садових інструментів. В ході розгляду справи судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1999 року, який розірвано рішенням суду від 16.12.2014 року. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось жодною із сторін чи представником ДВС вказане вище рухоме майно, на яке державним виконавцем накладено арешт, було набуто подружжям [PERSON] та [PERSON] під час перебування у шлюбі, а тому це майно належить їм на праві спільної сумісної власності. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частина 1\~ст. 68 СК України\~зазначає, що розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 372\~ЦК України\~та аналогічній їй нормі ч.1\~ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається із договору про поділ спільного майна подружжя від 21 жовтня 2015 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], останні за домовленістю сторін добровільно за взаємною згодою розділили спільне майно подружжя, що знаходиться по вул. Ватутіна, 42 у смт.Стара Синява, а саме у власність [PERSON] перейшло: меблі для вітальні у складі дивану, крісел 2 шт., тумби під телевізор, столика журнального; пилосос, праска «Philips», диван, стіл компютерний, стільці 4 шт.; набір меблів для кухні у складі набору шаф, газової плити, куточка для сидіння, столу кухонного, табуреток 6 шт., тостер, кухонний комбайн; стілець поворотний, шафа для одягу; телевізор «LG» моделі 42PJ350-2А, телевізор «Polaroid», ТВ тюнери 2 шт., пральна машина «Zanussi», антена супутникового звязку, холодильник «Atlant», морозильна камера «Atlant»; комплекти занавісок на вікна 5 шт., інструменти слюсарні, болгарка, дрель електрична, машина шліфувальна, пила електрична 2 шт., тример бензиновий; набір посуду для кухні, а інша частина майна перейшла у власність відповідача [PERSON] Станом на час розгляду справи даний договір не розірвано, договір не оспорювався сторонами чи третіми особами та є чинним, недійсним не визнаний. Згідно ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 57 Закону «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом проведення опису майна боржника і накладенняна нього арешту. Відповідно до ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження\~особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами ст.\~10,\~60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. В ході розгляду справи відповідачем не представлено суду доказів щодо безпідставності позовних вимог позивача. Таким чином, враховуючи встановленні обставини справи та вимоги закону, суд прийшов до висновку, що права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved