Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом , у якому просить стягнути з відповідача ТзОВ «ЗЕТ -АВТО» заробітну плату за період з 01.10.2014 р. по 29.05.2015 р. в розмірі 150000 грн. , 10 000 грн. компенсації за 12 днів невикористаної відпустки, 81000 грн. компенсації за затримку розрахунку при звільненні за період з 29.05.2015 р. по 30.09.2015 р. При цьому свої вимоги обгрунтовує тим, що 25.09.2014 р. між ним та ТЗОВ «ЗЕТ АВТОР» був укладений трудовий дговір, за яким передбачений випробувальний період до 30.11.2014 р. з оплатою праці 15 000 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2014 р. аплата праці становитиме 20 000 грн. 29.05.2015 р. трудові відносини між ним та відповідачем припинені за ст. 36 п.1 КЗпП України. Однак, заробітну плату за весь відпрацьований час відповідно до зазначеного договору йому не виплатили. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту позову. Представник відповідача позовні вимоги заперечила та подала зустрічний позов про визнання трудовго договору від 25.09.2014 р. неукладеним. Покликається на те, що такий був підписаний неуповноваженою особою -[PERSON] , який на момент підписання договору не являвся директором TOB «ЗЕТ-АВТОР». Заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи,суд приходить до переконання , що зустрічний позов підлягає до задоволення,а у задоволенні первісного позову слід 25.09.2014 р. між [PERSON] відмовити з наступних мотивів. Згідно протоколу № 5 позачергових зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-АВТОР» від 12 вересня 2014 року, прийнято рішення про перетворення товариства з обмеженою відповідальністю «ЗЕТ-АВТОР» в акціонерне товариство «Світло України». Згідно приписів ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Відповідно до ч. 1 ст. 108 Цивільного кодексу України, перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. Відповідно до ч. 4 ст. 105 Цивільного кодексу України, до комісії з припинення юридичної особи комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії. її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. 29.09.2015 року у державний реєстр внесений запис про початок перетворення ТОВ «ЗЕТ-АВТОР» та призначення комісії із перетворення, а тому колишній директор ТОВ [PERSON] не мав повноважень на укладання такого договору. Відповідно до постанови пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» N 9 від 06.11.92 року, згідно зі ст.24 КЗпП укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника підприємства, установи, організації чи уповноваженого ним органу. Наказ на прийняття на роботу чи на випробувальний термін [PERSON] не видався. Як вбачається з матеріалів справи позивача прийнято на роботу на підставі його заяви від 28.11.2014 року на посаду юрисконсульта . Наказом від 10-к від 01.12.2014 року [PERSON] прийнято на посаду юрисконсульта банківсько-інформаційного відділу з 01.12.2014 року з посадовим окладом згідно штатного розпису. Згідно штатного розпису від 24 вересня 2014 року зарплата юрисконсульта банківсько-інформаційного відділу становить 1300 гривень. Трудовий договір вважається укладеним з моменту досягнення сторонами згоди по всіх його істотних умовах. Представником відповідача надана суду заява [PERSON] від 01.12.2014 р. , зміст якої останній не спростовував, та у якій він просив у зв'язку із сімейними обставинами надати йому неповний робочий день з розкладом роботи:щотижня у вівторок та четвер - 2 годині ( з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв.) з зарплатою за фактично відпрацьований час. Таким підтверджується факт про те, що [PERSON] знав, на підставі чого він прийнятий на роботу та на яких умовах . Відповідно до ст. 56 КЗпП України, за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень, оплата праці в цих випадках провадиться пропорційно відпрацьованому часу або залежно від виробітку. Наказом № 12 01.12.2014 року [PERSON] був встановлений неповний робочий день ,з зарплатою за фактично відпрацьований час Тобто 1 година робочого часу , згідно штатного розпису оплачується в розмірі 8.12 гривень (40 год. на тиждень * 4 =160 годин в місяць; 1300 гривень / 160 годин = 8.12 гривень за годину робочого часу). Відтак, із 01 грудня 2014 року по 29 травня 2015 року [PERSON] фактично відпрацював 96 годин робочого часу ,а тому його заробітня плата становить 780 гривень . Як встановлено у судовому засіданні при звільненні розрахунок із [PERSON] проведений в повному обсязі . Відтак, позовні вимоги зха первісним позовом суд вважає безпідставними, а зустрічний позов таким, що підлягає до задоволення.

Outcome: approved