Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просила: стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно у розмірі ј частини доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх вимог вказала, що від шлюбу вони мають сина [PERSON] , [INFO] , але відповідач відмовляється надавати їй матеріальну допомогу на утримання сина, вирішити з ним питання у договірному порядку не може, а тому вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилась, про час та місце судового розгляду повідомлена своєчасно та належним чином. До початку судового засідання подала до суду заяву у якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи. В зв`язку з чим суд визнає неявку відповідача неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89,263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини справи. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15.03.2005 міським відділом реєстрації актів цивільного стану №3 Харківського обласного управління юстиції, яка додана до позовної заяви, [INFO] народився [PERSON] , про що зроблено відповідний актовий запис за № 823, батьками якого є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати). 15.03.2017 заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.03.2017, копія якого міститься в матеріалах справи, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набрало законної сили. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»- за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Доказів про те, що між позивачем та відповідачем досягнуто домовленість про сплату відповідачем аліментів на дитину сторони не надали. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України та як роз`яснено у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Згідно ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019рік» - з 1 січня 2019 року встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2027,00 гривень та на працездатних осіб - 1921,00 гривні. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, позицію позивача, те, що відповідач є особою працездатного віку, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Згідно статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду 24.04.2019, тому аліменти повинні бути стягнуті саме з цієї дати. На підставі викладеного та

Outcome: approved