Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якому просить на підставі ст.199 Сімейного кодексу України стягувати на своє утримання, як повнолітньої дочки відповідача, що продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення нею 23-х річного віку, але не більше строку навчання, мотивуючи тим, що вона є студентом денної форми навчання ІІ курсу Київського професійно-педагогічного коледжу імені А.Макаренка, строк закінчення навчання 30.06.2016 року; оскільки навчання є платним, позивач потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює і може її надавати. 24.07.2014 року від відповідача на адресу суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він просить розмір аліментів, вказаних у позові з 1/4 частини заробітку змінити на 1/6 частину, мотивуючи тим, що він працює у Житомирській митниці Міндоходів і його щомісячний трудовий дохід з відрахуваннями становить 2710,76 грн.; на своєму утриманні він має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], на утримання якого також сплачує аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку по виконавчому листу № 2-128/07 від 16.07.2007 року, крім того, щомісячно сплачує комунальні послуги у середньому розмірі 400 грн, а тому неспроможний сплачувати аліменти у розмірі 1/4 заробітку, як просить позивач. 29.07.2014 року відповідач черпез канчелярію суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Заслухавши думку позивача та дослідивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON], [INFO], є дочкою відповідача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданогоОвруцьким райвідділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області 16.05.1996 року. [PERSON] є студентом денної форми навчання ІІ курсу Київського професійно-педагогічного коледжу імені А.Макаренка, строк закінчення навчання 30.06.2016 року, що підтверджується довідкою Київського професійно-педагогічного коледжу імені А.Макаренка за №1025 від 11.04.2014 року, та має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS], що стверджується копією стор.12 паспорта [NUMBER]. Навчання та проживання у студентському гуртожитку є платним, що стверджується копіями долучених позивачем до позовної заяви банківських квитанцій про оплату вартості навчання та проживання у гуртожитку за 2013-2014 роки. Відповідно до ст.199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із досліджених доказів у справі судом встановлено, що [PERSON], дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання у Київському професійно-педагогічному коледжі імені А.Макаренка на 2 курсі денної форми навчання, яке є платним; в часі навчання проживає за місцем своєї реєстрації у [ADDRESS] в гуртожитку, що також потребує матеріальних витрат, відтак, сама себе не взмозі утримувати, тоді як відповідач працює і має змогу допомагати дочці, яка навчається. Проте відповідач має на утриманні інших осіб, а саме двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. На утримання сина [PERSON] відповідач сплачує аліменти у розмірі 1/5 частини заробітку по виконавчому листу № 2-128/07 від 16.07.2007 року, які щомісячно вираховуються із його заробітку, що вбачається з довідки про доходи [PERSON], виданої Житомирською митницею Міндоходів за № 5/2/5/3468 від 03.07.2014 року. А відтак, суд погоджується з доводами відповідача про його неспроможність сплачувати аліменти у розмірі 1/4 заробітку, як просить позивач. Тому з огляду на викладене, а також те, що відповідно до ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги до закінчення навчання, в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача щомісячно, а відтак, позов слід задоволити частково. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved