Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що сім'я фактично розпалася внаслідок, останній рік відносини між сторонами були вкрай напруженими, сторони не мали взаєморозуміння з питань сімейного життя та ведення господарства, як наслідок, припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Крім того, 04.08.2011р. під час перебування у шлюбі з позивачем, відповідач народила дитину [PERSON], у відомостях про народження якого, відповідно, були зазначені відомості про позивача, як батька дитини. В жовтні 2013 року відповідач повідомила позивача про те, що він не є біологічним батьком дитини, що стало підставою для проведення ДНК-тестування, згідно результатів якого між позивачем та дитиною відповідачки відсутнє кровне споріднення. Такі обставини є підставою для виключення відомостей про позивача, як про батька дитини. До початку розгляду справи позивач та відповідач надали суду письмову заяву, згідно якої позивач позов підтримав повністю, а відповідач позов визнав, не заперечуючи проти розірвання шлюбу та виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини . Вивчивши спільну заяву сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.12.2007 Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 3088. Спільне життя між сторонами не склалося, сім'я фактично розпалася, сторони наразі не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, що ними визнається і не оспорюється. За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін фактично розпалась та поновлена бути не може, оскільки відсутня згода сторін на подальше спільне проживання однією сім'єю. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 11.08.2011 року, про що 11.08.2011 року зроблено відповідний актовий запис №2655, - батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Натомість, згідно з висновком за результатами ДНК-тестування, проведеного Медичним центром «Біотехком» від 24.10.2013р., між позивачем - [PERSON] та дитиною [PERSON] відсутнє кровне споріднення. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Оскільки наявні в матеріалах справи підтверджують факт відсутності кровного споріднення між позивачем і дитиною, позовні вимоги про виключення запису про позивача як батька з актового запису про народження дитини також підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved