Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

Позивач: [PERSON] звернувся до суду із позовом про поділ майна та визнання права власності. В обґрунтування вимог зазначив, що 26 квітня 2001 року перебуваючи у шлюбі з [PERSON] - відповідачем за первісним позовом, вони придбали трьохкімнатну квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі - продажу №1108 посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюк В.О. Придбана квартира за взаємною згодою була зареєстрована на [PERSON] В подальшому, відповідно до взаємного рішення 1/2 частина квартири [ADDRESS] була подарована дочці [PERSON], про що свідчить договір дарування №1550 від 03.06.2004р. посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сосіменко Ю.П. Таким чином, на теперішній час за [PERSON] зареєстрована 1/2 частина квартири [ADDRESS], що набута сторонами по справі під час перебування у шлюбі та є їх сумісною власністю. На теперішній час відповідач [PERSON] відмовляється добровільно провести розподіл майна, приховує правовстановлюючі документи на спірну квартиру, всіляко ухиляється від укладення мирової угоди. Спірна квартира на теперішній час здається відповідачем у найм, кошти отримані від оренди житла відповідач присвоює собі у повному обсязі. Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Експертно-аналітичний центр» від 16.02.2016 р. загальна вартість спірної квартири складає 445200,00 гривень, таким чином вартість 1/4 частини зазначеної квартири складає 111300,00 гривень, що є підставою для визначення ціни позову та відповідної сплати судового збору. Посилаючись на вищенаведені обставини, [PERSON] просить суд поділити між ним та відповідачем 1/2 частину спільно придбаної квартири[ADDRESS] Виділити йому 1/4 частину квартири [ADDRESS]; для державної реєстрації його частки в спірній квартирі визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS]; стягнути з [PERSON] на його користь сплачений судовий збір у розмірі 1113,00 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] проти позовних вимог не заперечувала, пред'явила до [PERSON] зустрічний позов. В обґрунтування вимог зазначила, що 28.05.1993 року за актовим записом №240 зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.02.2016 р., яке набуло чинності 26.04.2016 шлюб розірвано. У період шлюбу та за спільно набуті подружжям кошти, зокрема але не виключно, було придбано майно, яке позивачка за зустрічним позовом бажає поділити: 1) 1/2 квартири [ADDRESS] загальною площею 70,7 кв. м. зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.2001, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сердюком В.О. Вартість приміщення станом на 31.12.2015 р. становить 445 200 грн., згідно з висновком від 16.02.2016 доданого до первісного позову. 2) квартира [ADDRESS] загальною площею 103.4 кв. м. зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 05.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ніколаєвською Л.Б. Вартість квартири станом на 27.11.2015 р. становить 1 127 800 грн., згідно з довідкою №27/11/2015 від 27.11.2015 р. Загалом вартість майна становить 1350400,00 грн. (675200 грн. кожному з подружжя). Тому, [PERSON] просить суд розподілити майно, що є спільною власністю подружжя, виділивши: [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]): - ? квартири [ADDRESS], зареєстрованої за [PERSON]; - 1/2 квартири [ADDRESS], зареєстрованої за [PERSON] Виділивши [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]): - 1/4 квартири [ADDRESS], зареєстрованої за [PERSON]; - 1/2 квартири [ADDRESS], зареєстрованої за [PERSON] Визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]): - право власності на 1/4 квартири [ADDRESS]. - право власності на 1/2 квартири [ADDRESS] Визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER]): - право власності на ? квартири [ADDRESS]; - право власності на 1/2 квартири [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] за зустрічним позовом проти позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, дійшов наступних висновків. Фактичні обставини справи підтверджуються письмовими доказами, вивченими та оголошеними в судовому засіданні: свідоцтвом про шлюб; ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 26.04.2016;правовстановлюючими документами на квартиру [ADDRESS], на квартиру [ADDRESS]; довідкою про оціночну вартість майна. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно - будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Згідно ч. 1 ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. П. 19 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», а саме: «Вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу». Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Оцінюючи здобуті в судовому засіданні докази, в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість як первісного, так і зустрічного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved