Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності. Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним. 20 лютого 2014 року між [PERSON] та [PERSON] була укладена угода про купівлю-продаж автомобіля марки ЗАЗ-DAEWOO, модель Lanos, рік випуску 2004, двигун 1498 см3, кузов SUPTF48YD4W193858, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований у Макіївському МРЕВ УДАІ України в Донецькій області. Перед укладенням угоди позивач передав відповідачці гроші в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн. в рахунок сплати за придбаний автомобіль. А відповідач в свою чергу, написав розписку про отримання вищезазначеної суми грошей. До моменту укладення угоди, з квітня 2011 року позивач користувався та розпоряджався даним автомобілем згідно наданої [PERSON] на позивача ім`я нотаріально посвідченої довіреності від 06.04.2011 року, строком на три роки, тобто до 06.04.2014 року. [PERSON] користувався автомобілем, робив необхідний ремонт, вважав його своєю власністю. У договорі, підписаному між сторонами 20.02.2014 року [PERSON] зобовязалась протягом двох місяців, тобто до 20 квітня 2014 року нотаріально оформити договір купівлі-продажу. Позивач неодноразово намагався звязатися з відповідачем з приводу нотаріального оформлення угоди, однак відповідач по телефону постійно переносила дату оформлення угоди. А після того, як в області, а потім і в м. Марїнка, де раніше мешкав позивач з родиною та відповідачка зі своєю родиною, почали відбуватися активні бойові дії, а так звана антитерористична операція проводиться і до теперішнього часу. [PERSON] взагалі втратив зв'язок з відповідачем. В липні 2015 року позивачу вдалося знайти та установити фактичне місце мешкання відповідача, однак звернутися до нотаріуса для оформлення угоди сторони не можуть, так як відповідач на час оформлення угоди діяв на підставі довіреності від 10.06.2010 року, де власник автомобіля [PERSON] надав відповідачу [PERSON] та її чоловіку [PERSON], кожному окремо, право розпоряджатися зазначеним автомобілем та виконувати всі правочини, дозволені законом, а саме: продаж, обмін, передача в найм, одержати належні від продажу гроші, проводити технічний огляд. Термін дії довіреності сплинув 10.07.2015 року. Відповідач намагалася звязатися з власником автомобіля, але він мешкає у м. Макіївці Донецькій області, це місце на даний час є окупованою територією та знаходиться на непідконтрольній території України. Якого-небудь звязку та можливості вїхати на окуповану територію відповідачка немає. Фактично договір купівлі-продажу, за яким продавець зобов'язується передати річ у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну ціну, був виконаний. Позивач до суду не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка до суду не зявилася, але надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, з позовними вимогами згода. Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязовується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Усі істотні умови договору були використані обома сторонами, що підтверджується фактичними обставинами, договором та розпискою, але відповідач не зявлявся до нотаріуса для нотаріального посвідчення укладеного договору. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст.3-5 ЦПК України, ст.ст.220, 334, 392, 652, 655 ЦК України суд,

Outcome: approved