overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 19.02.2014року відповідач [PERSON] позичив у нього 16984,00грн, які повинен був повернути 01.10.2014р., про що свідчить розписка, але відповідач ухиляється від виконання свого обов'язку, гроші не повернув, тому просить стягнути суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення та сплачений судовий збір. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, з викладених обставин, зазначених в позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте про причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про слухання справи у його відсутність. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, враховуючи інтереси позивача, даючи оцінку діям відповідача, які суд оцінює, як такі, що направлені на затягування розгляду справи по суті, суд вважає за можливим вирішити справу за відсутності відповідача на підставі наявних матеріалів справи та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ч.4 ст. 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що дійсно позивач [PERSON] позичив відповідачу [PERSON] кошти в розмірі 16984,00грн. і він зобов'язаний їх повернути 01.10.2014р., що підтверджується розпискою від 19.02.2014року, однак в оговорений сторонами строк борг не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1049 та ст. 1950 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позику та якщо він своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Як зазначено у ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідача суму боргу 16984,00грн + з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення в розмірі 1075грн + 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення в розмірі 163,32грн, а всього = 18421,12грн, засновані на законі та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243,60грн. судового збору у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. На підставі приведеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовомпро стягнення заборгованості із заробітної плати. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, та обґрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовомпро стягнення заборгованості із заробітної плати та середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, та обґрунтуванні висновків суду, на що може бути витрачений тривалий час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь борг за договором позики у сумі 281781,00 грн., а також понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 08 травня 2017 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошей в сумі 281781,00 грн. На підтвердження укладення договору позики позичальником була надана відповідна розписка від 08.05.2017р. Проте, своє зобов`язання [PERSON] не виконав і кошти не повернув, що змусило його звернутися до суду за захистом порушеного права. В судовому засіданні представник позивача вимоги заяви підтримав повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Представник позивача заявив клопотання про заочний розгляд справи. З врахуванням думки представника позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача та ухвалення заочного рішення так, як він належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи і про причини неявки не повідомив. Вислухавши представника позивача, всебічно дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08 травня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики на суму 281781,00грн. з терміном повернення до 31.12.2017р., про що свідчить написана відповідачем розписка. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то відповідно до ст.530 ЦК України воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За умовами договору позики відповідач зобов`язувався повернути позику до 31 грудня 2017 року. Проте свого зобов`язання він не виконав, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача вказану основну суму боргу. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з сплаченого нею судового збору в сумі коп. Що стосується стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то представником позивача подано суду заяву в якій вона вказує, що нею буде подано заяву про стягнення відповідних витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] спричиненої йому шкоди внаслідок залиття квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 серпня 2010р. його квартира була затоплена відповідачем. Внаслідок потрапляння води на меблі та предмети домашнього вжитку, вони були зіпсовані і тому з відповідача підлягає стягненню сума завданих збитків в розмірі 2150 грн. В подальшому, позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути 3350 грн. у відшкодування шкоди. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив його задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов задоволенню не підлягає. Як встановлено в судовому засіданні, 14 серпня 2010р. відбулось залиття квартири позивача з вищерозташованої квартири, яка належить відповідачу та третій особі. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначав, що внаслідок потрапляння води на меблі та предмети домашнього вжитку, вони були зіпсовані і тому з відповідача підлягає стягненню сума завданих збитків в розмірі 2150 грн. В подальшому, позивач збільшив позовні вимоги та просив стягнути 3350 грн. у відшкодування шкоди. Разом з тим, позивачем не було надано суду будь-яких доказів наявності зазначеного майна в квартирі під час залиття, доказів його пошкодження та доказів вартості нанесених збитків майну. Так, в акті від 18.08.2010р. було зафіксовано пошкодження квартири позивача внаслідок залиття, але не зазначено про пошкодження будь-якого майна (а.с.5). На підтвердження наявності майна, позивачем було надано договір від 12.02.2007р. на виготовлення меблів, відповідно до якого він придбав стіл, стільці, двоспальний диван, тумбу під телевізор, шкаф, матрас, килим (а.с. 51,52). Звертаючись до суду з позовом, позивачем було зазначено про пошкодження шкафа, килима, столу, двох стільців, двоспального дивану, разом з тим будь-яких доказів пошкодження даного майна суду надано не було, як і не надано доказів його повного чи часткового знищення. Отже, позовні вимоги [PERSON] не підтверджені відповідними доказами і тому у їх задоволенні необхідно відмовити. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу за договорами позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 грудня 2013р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики грошей, відповідно до умов якого, у власність відповідача було передано грошові кошти в розмірі 80000 доларів США. Відповідач [PERSON] зобов'язувався повернути зазначені кошти в строк до 07 грудня 2014р. Разом з тим, у встановлений договором строк, відповідач позичені кошти не повернув, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав. В зв'язку з наведеним, позивач просив стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 80000 доларів США, що еквівалентно 2148000 грн. за офіційним курсом НБУ на час звернення позивача до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, крім того представник позивача не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] грошові кошти в розмірі 80000 доларів США, що підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів. Відповідно до умов договору, відповідач [PERSON] зобов'язувався повернути зазначені кошти в строк до 07 грудня 2014р. (а.с. 6). Разом з тим, своє зобов'язання за договором відповідач не виконав, грошові кошти позивачу не повернув і тому порушені права позивача підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, яка не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян повинен бути укладений у письмовій формі - ст.1047 ЦК України. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, що визначено ст.1049 ЦК України. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили суду, що вони були присутні під час укладення сторонами договору позики. Також в їх присутності позивач передав відповідачу 80000 доларів США. Таким чином, вимоги позивача про повернення боргу є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 6890 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 301699 грн. Посилався на те, що 06.12.2012р. між сторонами були укладені договори позики, згідно якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 12000 доларів США строком на шість місяці, але кошти в строк [PERSON] не повернув, чим порушив права позивача. Представник позивача в поданій суду заяві підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи провести за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з розписки (а.с.4) та письмових пояснень позивача, останній 06.12.2012р. надав в борг відповідачу кошти в сумі 12000 доларів США, а останній зобов'язався повернути кошти на протяі шести місяців, тобто до 06.06.2013р.. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно статті 625 цього Кодексу. А відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно письмових пояснень позивача, відповідач свої зобов'язання за договором позики не виконав і борг не повернув. Враховуючи представлені докази, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики, умови якого відповідач порушив, а тому з останнього на користь позивача необхідно стягнути суму боргу в розмірі 12 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату зверненя до суду становить 301 699,64 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 4525,49грн.(а.с.3). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 390 000 грн. Посилався на те, що 08.08.2012р. між сторонами були укладені договори позики, згідно якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 390 000грн., що в еквіваленті становило 48 750 доларів США, а останній зобов'язався повернути кошти на першу вимогу [PERSON] на протязі 10 днів. Стверджувала, що неодноразово звертався до відповідача з вимого про повернення коштів, але [PERSON] кошти не повернула, чим порушила права позивача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, а відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. В зв'язку з наведеними обставинами та на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Як вбачається з розписки (а.с.4) та пояснень представника позивача, 08.08.2012р. надав в борг відповідачу кошти в сумі 390 000 грн., що в еквіваленті становило 48 750 доларів США, а останній зобов'язався повернути кошти на першу вимогу [PERSON] протягом 10 днів. Згідно пояснень представника позивача, останній неодноразово зверталась до відповідача з вимогою про повернення суми позики, а 24.08.2015р. направив на адресу відповідача письмову вимогу про повернення коштів, але [PERSON] борг так і не повернув. Згідно ч. 1 ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається . Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику(грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимог, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи представлені докази, суд вважає, що між сторонами був укладений договір позики, умови якого відповідач порушив, а тому з останнього на користь позивача необхідно стягнути 390 000 грн. боргу. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачені позивачем судові витрати в сумі 3900 грн.(а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 13975 грн.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 20.06.2017 року в м. Ромни він за попередньою домовленістю з відповідачем, передав останньому у борг, як позику, грошові кошти в сумі 500 доларів США. В підтвердження отримання вказаних коштів відповідач надав розписку, відповідно до якої взяв на себе зобовязання повернути борг в строк до 01.09.2017 року. До цього часу, кошти відповідачем не були повернуті. У звязку з цим, просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 13975 грн., а також судові витрати в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. До суду надав заяву про визнання позову, просить розглядати справу без його участі. Ухвалою суду від 06.02.2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 16.04.2019 року. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 20.06.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач зайняв у позивача грошові кошти у сумі 500 доларів США, на підтвердження чого було складено розписку (а.с.15). Відповідач зобовязувався повернути грошові кошти до 01.09.2017 року. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми ( ст. 1047 ЦК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач взяті на себе зобовязання, в зазначені в розписці терміни, не виконав. Таким чином, враховуючи вище викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що право позивача порушене відповідачем та підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг у розмірі 13975 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн. 40 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 390000 грн.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 02.02.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 390000 грн., про що відповідачем було власноручно складено розписку. Відповідно до умов вказаної розписки, відповідач повинен повернути отримані грошові кошти позивачу до 12.02.2019 року. До цього часу, кошти відповідачем не були повернуті. У зв`язку з цим, просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 390000 грн.. Ухвалою суду від 04.06.2019 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 06.08.2019 року. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в письмовій заяві позов визнав, просить розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що 02.02.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, згідно з яким позивач передав відповідачу грошові кошти у сумі 390000 грн., про що відповідачем було власноручно складено розписку. Відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти до 12.02.2019 року. Відповідно до вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми ( ст. 1047 ЦК України ). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання, в зазначені у розписці терміни, не виконав. Таким чином, враховуючи вище викладене, а також визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що право позивача порушене відповідачем та підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг у розмірі 390000 грн.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3900 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved