Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Істринським управлінням ЗАГС Головного Управління ЗАГС Московської області, актовий запис № 86. Спільного місця проживання [PERSON] не мали, разом проживали періодично, коли приїздили один до одного. Після того, як спільна дочка подружжя [PERSON] пішла до школи на Україні, приїздити до чоловіка у Москву [PERSON] можливості не мала, оскільки не хотіла відривати доньку від навчання. В звязку з цим, відносини між подружжям погіршилися, вони втратилося почуття любові, між ними виникали сварки, які призвели до остаточного припинення подружніх стосунків. Оскільки шлюб носить формальний характер, а спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, то вважає, що шлюб має бути розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, яка проживає разом з матір'ю. Дитина проживає разом з нею, знаходиться на «Д» обліку з діагнозом «Алергічний риніт, хронічний тонзиліт» з 02.12.2013 року та часто хворіє. Вона працює оператором ФГ «Ранчо» та отримує щомісяця заробітну плату в розмірі 1072, 72 грн., не може забезпечити розмір прожиткового мінімуму хоча б для себе. В звязку з хворобою дочки, яка потребує коштів на лікування, вважає, що розмір аліментів має бути визначений в сумі 1200 грн. щомісяця. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, подали заяву про розгляд справи без їх участі, в якій зазначили, що позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач в судове засідання не зявився,про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На виконання судового доручення компетентному органу Російської Федерації про проведення процесуальних дій Мукачівським міськрайонним судом отримано матеріали, зібрані Істринським міським судом Московської області. Відповідно до протоколу судового засідання Істринського міського суду Московської області судове доручення Мукачівського міськрайонного суду не виконано в звязку з неявкою відповідача до суду. Крім того, з матеріалів судового доручення вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає в [INFO], для виконання доручення викликався в суд належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши всі докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб 05.05.2008 року в Головному Управлінні ЗАГС Московської області Інстринського управління ЗАГС, про що зроблений актовий запис 86 та видано свідоцтво про шлюб Серії ІІ-ИК № 683017. В даному шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 105448, виданого районним відділом РАЦС Мукачівського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області. Згідно копії довідки за № 88 від 09.02.1015 року, виданої виконавчим комітетом Новодавидківської сільської ради [PERSON], дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідно до копії довідки б/н від 11.02.2015 року, виданої лікарем АЗПСМ с. Нове Давидково Мукачівського району [PERSON], [PERSON] знаходить на «Д» обліку з діагнозом « Алергічний риніт, хронічний тонзиліт» з 02.12.2013 року. До 4-5 разів на рік [PERSON] хворіє ГРВІ, гострими фарингітами. Відповідач дитині матеріально не допомагає та не приділяє їй належної уваги. Відомостей щодо його офіційних доходів в позивача немає. Спільне подружнє життя у сторін не склалось, вони проживають окремо один від одного протягом довгого часу, спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні відносини між ними припинені. Збереження сімї є не можливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст.110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, позивач має стійке переконання до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу\~\~іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачеві слід залишити шлюбне прізвище «Бастрикіна», оскільки про це вона просить в позові. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 цього Кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину відповідно до ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України під час вирішення будь яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виходячи з наведено, враховуючи, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців не має і має можливість виконувати будь-які роботи і отримувати доходи, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. починаючи з 13 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Крім того відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за вимогою про стягнення аліментів, від оплати яких було звільнено позивача.

Outcome: approved