Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власником житлом, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на наступне: у житловому будинку [ADDRESS] разом з позивачем та її членами сім'ї зареєстрований колишній співмешканець позивачки - [PERSON]. Вказаний житловий будинок належить позивачу на праві приватної власності. У жовтні 2001 року відповідач зібрав свої речі та пішов з житлового будинку. Позивач не перешкоджала відповідачу в проживанні в житловому будинку, він мав змогу користуватися ним, але добровільно залишив житловий будинок. Оскільки відповідач не знятий з реєстрації, позивач несе значні матеріальні затрати щодо оплати комунальних послуг. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. Суд, вислухавши думку позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні позивачу належить житловий будинок [ADDRESS] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності (а.с. 13-16). З довідки, виданої головою вуличного комітету, вбачається, що у будинку [ADDRESS] відповідач [PERSON] мешкав з 18.02.1995 року по жовтень 2001 року та по теперішній час за вказаною адресою не мешкає (а.с. 12). З письмових пояснень свідка [PERSON], вбачається, що він є сусідом позивачки. [PERSON] у будинку [ADDRESS] не мешкає з 2001 року (а.с. 27). З письмових пояснень свідка [PERSON] вбачається що вона є донькою позивачки. [PERSON] був співмешканцем позивачки, але з 2000 року він поїхав і з того часу їм про нього нічого не відомо. З того часу [PERSON] у будинку [ADDRESS] не мешкає. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не мешкає у будинку [ADDRESS] з 2001 року без поважних причин, майна, яке належить відповідачу у вказаному будинеку не має, перешкод в користуванні жилим приміщенням позивач відповідачу не чинила, у зв'язку з чим, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved