Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, в обгрунтування своїх вимог вказуючи на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO] 14.09.2018 року, звернувшись до державного нотаріуса Юр?ївської районної державної нотаріальної контори Пасевіна А.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], позивач отримав відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв'язку з пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини. Позивач зазначав, що причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини є те, що в період з травня 2016 року по травень 2017 року він багато разів виїздив за кордон, де перебував тривалі періоди часу, а саме: з 03.05.2016 року по 04.06.2016 року, з 18.06.2016 року по 22.06.2016 року, з 21.07.2016 року по 30.07.2016 року, з 19.09.2016 року по 19.09.2016 року, з 08.10.2016 року по 10.10.2016 року, з 24.11.2016 року по 27.11.2016 року, з 20.01.217 року по 27.01.2017 року, з 01.02.2017 року по 13.02.2017 року, з 13.05.2017 року по 21.05.2017 року. Окрім того, не являючись родичем спадкодавця позивач з останнім постійних зв'язків не підтримував та проживаючи зі спадкодавцем в різних населених пунктах з останнім спілкувався рідко, а тому про смерть такого дізнався випадково вже після приїзду з-за кордону, а відтак не зміг вчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Зважаючи на відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], посилаючись на ст. 1272 ЦК України, позивач просив визначити йому додатковий місячний строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], померлого [INFO], залишивши за ним судові витрати по справі. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в його відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримав, судові витрати просив залишити за ним, зазначивши, що йому роз'яснено, що в разі визнання відповідачем позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні (ас.32). Відповідач по справі Новоіванівська сільська рада Юр'ївського району Дніпропетровської області в підготовче засідання не з'явилися, надали суду заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності , при цьому позовні вимоги визнали в повному обсязі , вказавши про свою обізнаність з тим, що в разі визнання позову судом може бути ухвалено рішення про задоволення такого в підготовчому засіданні, зазначивши також, що визнання позовних вимог відповідачем є добровільним і не порушує чиїх - небудь прав та інтересів (ас. 30,31). Третя особа по справі Юр?ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області в підготовче засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, при цьому про дату, час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (ас. 25, 27). В ході розгляду справи судом вчинено наступні процесуальні дії: - 29.03.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та її розгляд за правилами загального позовного провадження (ас. 19-20). - 29.03.2019 року постановлено ухвалу про витребування доказів (ас.21-22). Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами встановленими Главою 6 Розділу ІІІ ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За викладених вище обставин, суд знаходить можливим за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення в даній справі у відсутності нез'явившихся сторін по справі на підставі наявних у ній письмових матеріалів, при цьому суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав: - з матеріалів спадкової справи № 101/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON], копія якої надана до суду державним нотаріусом Пасевіним А.О. (ас. 33-41), вбачається, що 17.09.2018 року до державного нотаріуса Юр?ївської державної нотаріальної контори Пасевіна А.О. надійшла заява від позивача [PERSON] про прийняття спадщини , згідно якої останній повідомляв, що [INFO] помер [PERSON], який залишив заповіт на ім'я позивача (ас. 34, 35). З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2016 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] в смт. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (ас. 8, 36). Згідно заповіту від 10.10.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіним А.О., за реєстровим № 881 вбачається, що [PERSON] заповідав [PERSON] належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,873 га, яка розташована на території Новоіванівської сільської ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (ас. 7,35). З оглянутих в судовому засіданні матеріалів вищевказаної спадкової справи інших спадкоємців за заповітом чи законом, окрім позивача, не встановлено, так само як і виданих будь-кому свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON]. Згідно постанови державного нотаріуса Юр?ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіна А.О. від 17. 09. 2018 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв'язку з пропуском останнім, встановленого ст. 1270 ЦК України, шестимісячного строку для прийняття спадщини (ас. 41). Доводи позивача стосовно того, що причиною пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини є те, що в період з травня 2016 року по травень 2017 року він багато разів виїздив за кордон де перебував тривалі періоди часу, а зокрема : з 03.05.2016 року по 04.06.2016 року, з 18.06.2016 року по 22.06.2016 року, з 21.07.2016 року по 30.07.2016 року, з 19.09.2016 року по 19.09.2016 року, з 08.10.2016 року по 10.10.2016 року, з 24.11.2016 року по 27.11.2016 року, з 20.01.217 року по 27.01.2017 року, з 01.02.2017 року по 13.02.2017 року, з 13.05.2017 року по 21.05.2017 року підтверджені в судовому засіданні копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім'я [PERSON] з відмітками про перебування за кордоном, а в тому числі і у вищевказаний позивачем період (ас. 10-17). Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. ст. 1220, 1222 ЦК України). Згідно ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець на протязі строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Однак, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Строк, встановлений судом не може бути більшим шести місяців і його сплин починається з моменту вступу рішення суду в закону силу. Відповідно до п. 24 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суди відкривають провадження у справі про продовження строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади, в особі відповідних органів місцевого самоврядування, за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому такі причини мають бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами у спадкоємця на вчинення таких дій. Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, суд зазначає, що поняття поважності причини пропуску строку носить оціночний характер і має визначатися судом з урахуванням всіх обставин справи. Суд, дослідивши всі обставини справи приходить до висновку, що строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини, з огляду на те , що останній дійсно в період з травня 2016 року по травень 2017 року багато разів виїздив за кордон, де перебував тривалі періоди часу, при цьому з померлим тісних зв'язків не підтримував не являючись родичем спадкодавця, а окрім того проживав з таким в різних населених пунктах та дізнався про смерть [PERSON], який до того ж помер не в місці свого проживання, випадково вже після приїзду з - за кордону, що на думку суду, об'єктивно перешкоджало позивачу своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Суд зауважує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування. Відтак, суд знаходить можливим визначити позивачеві додатковий строк для подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини терміном на один місяць. Відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206 - 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи, або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем, суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Наслідки відповідних процесуальних дій відомі як позивачу так і відповідачу по справі, про що останніми зазначено в заявах про розгляд справи в підготовчому засіданні в їх відсутності (ас. 30,31,32), при цьому відповідач вказав, що визнання ним позову є добровільним та не порушує чиїх - небудь прав та охоронюваних законом інтересів. Судом також не встановлено будь-яких обставин стосовно порушення прав інших осіб визнанням відповідачем позову. В зв'язку з даним, суд не вбачає підстав для неможливості ухвалення рішення в підготовчому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідач визнав позов у підготовчому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, то відповідно позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме - 384, 20 грв., а решту в розмірі 384, 20 грв. залишити за позивачем, враховуючи волю останнього, згідно якої позивач просив судові витрати по справі залишити за ним (ас. 32).

Outcome: approved