Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову вказала, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON], якому відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САТ «Самгородоцьке», розміром - 3, 62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю - 16998 гривень. Спадщину після смерті чоловіка прийняла вона та її донька - [PERSON] і 25 листопада 2011 року Державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-1238 їм було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку права на земельну частку (пай), кожному. Крім того, 12 липня 2012 року їй було видано Державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER], площею - 1,7241 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Самгородоцької сільської ради (за межами населеного пункту) Козятинського району. Тобто, вона є законним власником вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Однак, на даний час вона не має можливості повноцінно користуватись належною їй на праві власності земельною ділянкою, оскільки на її земельній ділянці ростуть горіхи, які посадив [PERSON], який у 1996 році набув у користування (на умовах оренди) земельну ділянку, на якій висадив сад. Відповідно до розпорядження Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області від 28.03.2006 року № 155, громадянину [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації з метою набуття у власність земельної ділянки, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Під час виготовлення землевпорядної документації останньому, розробником - ПМП «Кватрон» було виявлено, що земельна ділянка частково накладається на земельні частки паї, в тому числі, на земельну частку (пай) № 496, яка рахувалась за її померлим чоловіком - [PERSON], тобто зазначена земельна ділянка, яка перебувала в оренді [PERSON], частково увійшла в пайовий фонд під час паювання земель колективної власності САТ «Самгородоцьке». Добровільно усунути перешкоди та прибрати свої горіхи, які ростуть на земельній ділянці, відповідач категорично відмовляється. Вважає, що її майнові права порушені, оскільки вона не має можливості належним чином користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності земельною ділянкою. Представник позивача [PERSON] - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і підтвердила обставини вказані в ньому. Відповідач - [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] в судовому засіданні позову не визнали та просять відмовити в позові, оскільки [PERSON] законно користується земельною ділянкою, на якій висадив сад, а даний спір винник із-за того, що при паюванні земель, в тому числі покійному чоловікові позивача, була допущена помилка землевпорядниками, які розробляли технічну документацію. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позов є обґрунтованим і відповідач безпідставно користується земельною ділянкою, яка належить її матері та їй. Заслухавши сторони, третю особу, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що [INFO] року помер чоловік позивача - [PERSON], якому відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САТ «Самгородоцьке», розміром - 3, 62 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю - 16998 гривень. Спадщину після смерті чоловіка прийняла позивач та її донька - [PERSON] і 25 листопада 2011 року Державним нотаріусом Козятинської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-1238 їм було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку права на земельну частку (пай), кожному. Крім того, 12 липня 2012 року позивачу було видано Державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER], площею - 1,7241 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Самгородоцької сільської ради (за межами населеного пункту) Козятинського району. Тобто, позивач є законним власником вищевказаної земельної ділянки, кадастровий номер земельної ділянки - [NUMBER]. Однак, на даний час позивач не має можливості повноцінно користуватись належною їй на праві власності земельною ділянкою, оскільки на її частині ростуть горіхи, які посадив [PERSON], який у 1996 році набув у користування (на умовах оренди) земельну ділянку, на якій висадив сад. Відповідно до розпорядження Козятинської районної державної адміністрації Вінницької області від 28.03.2006 року № 155, громадянину [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл на виготовлення землевпорядної документації з метою набуття у власність земельної ділянки, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Під час виготовлення землевпорядної документації останньому, розробником - ПМП «Кватрон» було виявлено, що земельна ділянка частково накладається на земельні частки паї, в тому числі, на земельну частку (пай) № 496, яка рахувалась за її померлим чоловіком - [PERSON], тобто зазначена земельна ділянка, яка перебувала в оренді [PERSON], частково увійшла в пайовий фонд під час паювання земель колективної власності САТ «Самгородоцьке». На даний час будь-яких належних документів щодо користування орендованою земельною ділянкою [PERSON] не має. Добровільно усунути перешкоди та прибрати свої горіхи, які ростуть на земельній ділянці позивача, відповідач категорично відмовляється. Суд вважає, що майнові права позивача порушені, оскільки вона не має можливості належним чином користуватися та розпоряджатися належною їй на праві власності земельною ділянкою. Так, згідно ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки, виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до частини другої ст. 79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом «б» ч. 3 ст. ст. 152 ЗК України передбачено такий спосіб захисту прав громадян, як відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. З огляду на вищевикладене, права позивача необхідно захистити у наступний спосіб, а саме, шляхом вилучення її з користування [PERSON] та приведення її останнім у стан, придатний для товарного сільськогосподарського виробництва насадження зернобобових культур і її очищення від багаторічних насаджень плодових дерев, а також шляхом заборони вчиняти [PERSON] будь-які дії по використанню вищевказаної земельної ділянки, яка належить позивачу.

Outcome: approved