Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до ТОВ «Фінансова компанія управління активами», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича та Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Головного територіального управління в Дніпропетровській області про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 26 червня 2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 238679 про стягнення з нього на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором № 1457558 від 15 лютого 2021 року у розмірі 13417,80 гривень. Він дізнався про існування виконавчого напису після того як коли він отримав повідомлення до мобільного додатку «ДІЯ». Просить суд визнати виконавчий напис № 238693, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. від 26 червня 2021 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами»заборгованості у розмірі 13417,80 гривень таким, що не підлягає виконанню, а також судові витрати по справі. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи на 24 вересня 2021 року о 10.30 годині. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі згідно обставин викладених позовній заяві, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням /а.с.21 (з відміткою про отримання)/, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки не повідомив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, пояснень на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями поштового повідомлення /а.с.22/, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки не повідомив. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Дніпровський ВДВС у місті Кам`янське ГТУЮ в Дніпропетровській областів судове засідання не з`явився, пояснень на позовну заяву не надавав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями поштового повідомлення /а.с.23/, клопотань про відкладення розгляду справи суду не надав, причини неявки не повідомив. На підставі ст. ст. 211, ст. 247 ЦПК України, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. У судовому засіданні встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Між позивачем [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» був укладений кредитний договір № 1457558 від 15 лютого 2021 року, право вимоги за яким перейшло до відповідача на підставі договору відступлення прав вимоги. 26 червня 2021року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 238679 про стягнення з [PERSON] на користь Відповідача заборгованості за кредитним договором № 1457558 від 15 лютого 2021 року у розмірі 13417,80 гривеньі яка складається із : 4000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 9392,80 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25,00 гривень - плата за вчинення виконавчого напису, що підтверджується копією виконавчого напису/а.с.7/. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У статті 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат») Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Таким чином приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловичапри вчиненні виконавчого напису не пересвідчився про відсутність на час пред`явлення вимоги спору, чим порушив п. 2.3 пункту 2, пункту 3 глави 16 розділу II Порядку, ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», отже виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.141 ЦПК України у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved