Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами. В обґрунтування позову позивач зазначив наступне. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . При житті [INFO] [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а також все належне їй на час смерті майно позивачу. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, відкриту після смерті [PERSON] у встановленому законодавством порядку, а саме шляхом звернення до Запорізької районної державної нотаріальної контори, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа. При оформленні спадкових прав на спадковий житловий будинок нотаріусом встановлено, що документи, які підтверджують право власності на спадкове майно відсутні. Постановою державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори від 28.01.2021 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки правовстановлюючі документи на житловий будинок, потрібні для вчинення нотаріальної дії, нотаріусу надані не були. В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадкове майно в нотаріальному порядку позивач не має змоги, він був вимушений звернутися до суду з цим позовом. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі, заперечення до позовної заяви відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. Факт смерті [PERSON] 10.09.1999 підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , виданим 10.09.1999 Мар`ївською сільською радою Запорізького району Запорізької області, актовий запис № 30. Спадкова справа № 135/2000 до майна померлої [INFO] [PERSON] була почата Запорізькою районною державною нотаріальною конторою 29.02.2000 за заявою [PERSON] 27.10.1997 [PERSON] дійсно склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області Фелоненко Т.Ф., зареєстровано в реєстрі за № 80, відповідно до якого розпорядилась своїм майном: житловий будинок [ADDRESS] та все належне їй майно на день її смерті заповіла [PERSON] . Відповідно до Постанови державного нотаріуса Запорізької районної державної нотаріальної контори від 28.01.2021 позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на жилого будинку [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. До матеріалів справи додано довідку виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 25.01.2020 № 00-98/15-12, з якої вбачається, що за даними по господарської книги по житловому будинку [ADDRESS] , особовий рахунок [NUMBER] , користувачем значилась [PERSON] , померла [INFO] . Згідно рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 4 від 22.09.2015, вулицю Кірова перейменовано на вул. Вишнева. Замовником Технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , складеного станом на 27.12.2018, зазначено [PERSON] . Відповідно довідки, виданої 29.03.2013 виконавчим комітетом Мар`ївської сільської ради Запорізького району Запорізької області, [PERSON] дійсно була зареєстрована та проживала на території ради за адресою: [ADDRESS] з 1980 року до дня смерті [INFO] разом з нею за вказаною адресою ніхто не був зареєстрований та не проживав. Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна. Оскільки спадщина відкрилась [INFO] , необхідно керуватися нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно ст. 524 ЦК УРСР (ред. 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (ред. 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Стаття 548 ЦК УРСР (ред. 1963 року) визначає, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. В статті 549 ЦК УРСР (ред. 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «Про вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення правав власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства. Яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режиим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів працівників, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved