Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду зі вказаним позовом та просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 14 979 грн. 79 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 31.07.2010 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Відносини між ними поступово погіршувалось, що призвело до припинення між сторонами шлюбних відносин. 31.08.2015 шлюб між ними було розірвано. Відповідач проживає окремо та матеріально утримувати дитину не допомагає. Згідно з судовим наказом Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.12.2018 по справі № 646/7299/18 з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини з всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач нерегулярно сплачує аліменти, взагалі не бере участі у сплаті додаткових витрат на дитину. Позивачкою було понесено додаткові витрати на утримання дитини на загальну суму 14979,79 грн., що складаються із: витрат на відвідування балетної студії «Подснежник» у розмірі 9350 грн, витрати на приймання у конкурсах та пошив танцювальних костюмів у сумі 2520 грн., витрати на відвідування курсів англійської мови у розмірі 750 грн., витрати на стоматолога у розмірі 1650 грн., витрати на відвідування цирку, концерту, організації дитячого дня народження, покупку ліків у розмірі 709,79 грн. Згідно з доводами позовної заяви, відповідач жодної участі у додаткових витратах на дитину не несе, тому половину вартості вона просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 04 жовтня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.12.2012 року. Згідно з наданою суду характеристикою і витратами на участь у конкурсах та пошив танцювальних костюмів, позивачем було сплачено суму у розмірі 5040 грн., згідно квитанцій ФОП « [PERSON] » позивачем було понесено витрати за заняття в балетній студії «Подснежник» у розмірі 18610 грн., відповідно до квитанцій про оплату курсів англійської мови позивачем було сплачено суму у розмірі 1500 грн., згідно квитанцій № 171025 від 15.03.2021, 171024 від 01.04.2020, 171044 від 16.07.2020, 171040 від 12.07.2021 про оплату витрат на стоматолога позивачем сплачено суму у розмірі 4900 грн., а також понесено витрати на покупку ліків у розмірі 169, 58 грн. Згідно із ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, а тому розмір додаткових витрат, що стягується повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Враховуючи той факт, що відповідач є особою працездатного віку, не є інвалідом, а відтак зобов`язаний брати участь у таких витратах. Тому суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню половина витрат, що були понесені позивачкою на оздоровлення та розвиток особливих здібностей дитини розмір яких документально підтверджено. Так, сума додаткових витрат на малолітню [PERSON] становить 30219 грн. 58 коп. (18610,00 грн + 5040,00 грн + 1500,00 грн + 4900,00 грн + 169,58 грн + = 30219 грн. 58 коп.). Зважаючи на суму додаткових витрат на малолітню [PERSON] , відсутність у справі доказів на підтвердження важкого захворювання відповідача, його скрутного матеріального становища, чи інших обставин, що мають істотне значення,

Outcome: partial