Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем у справі вона перебувала у шлюбі з 05.10.2011 до 02.06.2016, який розірвано за рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 02.06.2016 року. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Сватівського районного суду луганської області від 09 грудня 2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на мою користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 350 гривень на кожну дитину щомісячноі до досягнення кожним з дітей повноліття. Відповідач сплачує аліменти, але значно меншому, ніж встановлено чинним законодавством, зокрема, менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є недостатнім для належного забезпечення дітей. Діти проживають разом з позивачем. На даний час діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Таким чином, дітям повинно бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального та соціального розвитку. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, стан здоров`я дозволяє працювати, то він зобов`язаний та має можливість утримувати своїх малолітніх дітей. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Сватівського районного суду Луганської області по справі № 426/5330/15-ц від 09.12.2015 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей доньки [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , з 350 грн на кожну дитину на 1/2 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до\~ст. 274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 28 травня 2019 року було призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, надала суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень проти заочного розгляду справи до суду не надходило (а.с.30). В судовому засіданні відповідач [PERSON] заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, обгрунтовуючи, що в нього є ще одна дитина, яка хворіє. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Так,\~судом встановлено,\~щосторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано 05 жовтня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сватівського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 98 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 8, 11, 14). Діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується відповідною довідкою Куземівською сільської ради Сватівського району Луганської області (а.с.7). Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 09.12.2015 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 350 гривень на кожну дитину щомісячно, і до досягнення кожним з дітей повноліття (а.с.3) Відповідно до ст.180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до довідки про доходи наданої ТОВ «Сватівська олія» від 11.12.2020 вбачається, що [PERSON] працює в даної товаристві на посаді машиніст котлів та отримує заробітну плату (а.с.40). Згідно ч. 2 ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 11\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. За приписами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст.183\~та ст.\~184 СК України\~за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина 3\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки\~ст. 192 СК України, але й інші норми щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Відповідно до ст.\~12, ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що на даний час розмір аліментів, визначений судом в розмірі 350,00 грн. на кожну дитину є незначним та таким, що не може задовольнити потреби дітей, оскільки діти підростають і на їхнє утримання, розвиток потрібно більше коштів, ніж сплачує відповідач. Відповідач працездатний та може утримувати своїх дітей. Крім того, судом також враховується, що у [PERSON] від іншого шлюбу на утриманні також перебуває [PERSON] .. Згідно вимог ст. 183 СК України частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття.\~ Визначаючи розмір аліментів, який потрібно стягувати з відповідача, суд виходить з того, що відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. З урахуванням, викладеного, вважає, що позивачка довела належними та допустимими доказами, що матеріальний стан відповідача змінився, він на даний час офіційно працевлаштований, отримує заробітну плату, а тому суд доходить висновку про те, що отримувана позивачем сума аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно вочевидь не відповідає вимогам Декларації прав дитини та Конвенції про права дитини про належне матеріальне забезпечення дитини та забезпечення найкращих інтересів дитини, у зв`язку з чим суд вважає, що справедливим та таким, що відповідатиме вимогам закону буде змінити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно з рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 09.12.2015 у справі № 426/5330/15-ц на користь позивача на утримання малолітніх дітей з твердої грошової суми у розмірі 350 грн. щомісячно на 1/2 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили, яке дозволяє [PERSON] у такому порядку виконувати свій обов`язок по утриманню дитини з метою забезпечення її інтересів та потреб. За таких обставин суд вважає, що позовна заява\~\~ [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до абз. 4 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 р. аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд роз`яснює позивачу, що у зазначеній справі спір стосується не призначення аліментів, а зміни способу їх стягнення, а тому не підлягає негайному виконанню, відповідно до ст. 430 ЦПК України, а подальше стягнення аліментів з відповідача починається з набрання рішенням законної сили. Крім того, оскільки розмір аліментів, які потрібно стягувати із [PERSON] на користь [PERSON] було збільшено, а відповідно за рішенням буде виданий новий виконавчий лист, то виконавчий лист на виконання рішення № 426/5330/15-ц Сватівського районного суду Луганської області від 09.12.2015 р. слід відкликати. Також, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на рахунок спеціального фонду державного бюджету України судовий збір у розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved