Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить суд стягувати щомісячно із [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/ 4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 2012 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь держави. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на такі обставини: Позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 1996 року. Від шлюбу у сторін народилася дочка - [PERSON], [INFO]. На момент написання позовної заяви відповідач пішов із сімї, проживає окремо. Дитина проживає разом з позивачем. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Зважаючи на те, що в добровільно відповідач сплачувати аліменти не бажає позивач змушена звернутися в суд за захистом своїх прав та прав дочки. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні не з'явилася, однак подала до суду позовну заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. У зв'язку з неявкою сторін в судове засідання згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку із повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, враховуючи що позивач не заперечує проти такого, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд рахує, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 28 квітня 1996 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 28 квітня 1996 року, актовий запис № 471. Як вбачається із Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.12.1996 року [PERSON] доводиться батьком щодо [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд, проаналізувавши становище відповідача, щодо його можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/ 4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дочки, враховуючи матеріальне становище відповідача, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/ 4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Суд приходить до переконання, що саме у такому розмірі слід стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку із ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Беручи до уваги те, що позивачем жодним чином не доведено факту ухилення сплати аліментів відповідачем до моменту пред'явлення позовної заяви до суду, суд приходить до переконання, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача аліментів за минулий час слід відмовити.

Outcome: approved