Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів Вінницької міської ради, [PERSON], [PERSON], за участю третіх осіб [PERSON], Управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області, Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області про визнання недійсним та скасування п.п.1.4, 1.5 Додатку №1 до рішення Вінницької міської ради від 21.06.2013 року №1336, п.п.8, 14 рішення Вінницької міської ради від 23.08.2013 року №1381, свідоцтва про право власності від 10.09.2013 року, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач разом із третьою особою [PERSON] являється власником 41/100 частки будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 02.10.2007 року та реєстраційного посвідчення КП «ВМБТІ» від 29.01.2014 року. Відповідно до рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 02.10.2007 року було визнано дійсним договір дарування 41/100 частки будинковолодіння по [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.10.1955 року за будинковолодінням [ADDRESS] було закріплено земельну ділянку, площею 1481 кв.м. На підставі ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 29.04.2005 року між співвласниками будинковолодіння по [ADDRESS] було встановлено порядок користування земельною ділянкою, відповідно до змісту якої [PERSON], [PERSON] виділялась у спільне користування земельна ділянка по [ADDRESS] позначена на кадастровому плані, виготовленому ДП «Поділлягеодезкартографія» 24.02.2005 року, як зони №2, №4, №6, та зафарбована жовтим кольором, загальною площею 0,0901 га, з якої під будівлями та двором 0,0199 га; під садом 0,0520 га; під ріллею 0,0182 га. А тому, позивач вважає, що до нього та третьої особи [PERSON] перейшло право користування частиною вищезазначеної земельної ділянки, якою користувались попередні власники домоволодіння. Однак, як згодом стало відомо позивачу, власниками даної земельної ділянки стали відповідачі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.п.1.4 додатку №1 до рішення Вінницької міської ради від 21.06.2013 року №1336 виконавчим комітетом Вінницької міської ради було затверджено обґрунтування з визначенням меж та площі земельних ділянок для житлових потреб та надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в [ADDRESS], площею 1000 кв.м., з метою подальшої безоплатної передачі у власність відповідачці [PERSON] Відповідно до п.п.1.5 додатку №1 до рішення Вінницької міської ради від 21.06.2013 року №1336 виконавчим комітетом Вінницької міської ради було затверджено обґрунтування з визначенням меж та площі земельних ділянок для житлових потреб та надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в [ADDRESS], площею 1000 кв.м., з метою подальшої безоплатної передачі у власність відповідачці [PERSON] Пунктом 1 рішення Вінницької міської ради від 23.08.2013 року №1381 було вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.п.8, 14 вищезазначеного рішення було вирішено передати безоплатно у власність земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв.м., та земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв.м., відповідачам [PERSON] та [PERSON] відповідно. Вважає, що при передачі землі відповідачам у власність Вінницькою міською радою не були дотримані вимоги ст.116, 141 ЗК України, оскільки рішення про надання земельної ділянки прийняте без вилучення останньої із користування позивача, а тому з метою захисту порушених прав звернувся до суду з даним позовом. На підставі заяви заступника прокурора м. Вінниці від 10.06.2014 року з метою захисту особистих прав та інтересів позивача [PERSON], який являється інвалідом 3 групи (загальне захворювання) та який неспроможний самостійно захистити свої права, прокуратура м. Вінниці вступила в розгляд даної цивільної справи в інтересах позивача. В судовому засіданні прокурор прокуратури м. Вінниці Формуга І.Ю., яка діє в інтересах позивача, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача - Вінницької міської ради за довіреністю Федчишен В.А. позов не визнав та просив у задоволенні останнього відмовити у зв'язку з безпідставністю. Представник третьої особи - Управління Держземагенства у Вінницькому районі Вінницької області за довіреністю Павловська О.Л. поклалась на розсуд суду при вирішенні даного спору. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до судового засідання не з'явились, однак від останніх надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнають та просять у задоволенні останніх відмовити. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи у її відсутність. Третя особа [PERSON], представник третьої особи - Реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції Вінницької області до судового засідання не з'явились із невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач разом із третьою особою [PERSON] являється власником 41/100 частки будинковолодіння з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS], на підставі рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 02.10.2007 року та реєстраційного посвідчення КП «ВМБТІ» від 29.01.2014 року (а.с.15-16, 16 зворот). Відповідно до змісту рішення постійно діючого третейського суду при асоціації «Правовий центр підприємництва» від 02.10.2007 року визнано дійсним договір дарування 41/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями, за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки, площею 0,0199 га, кадастровий номер 0510100000:03:033:0142, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS], укладений 26.09.2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON]; визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] на вищезазначену частку житлового будинку з господарськими будівлями та земельну ділянку (а.с.15-16). Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.10.1955 року за будинковолодінням [ADDRESS] було закріплено земельну ділянку, площею 1481 кв.м., яка була передана у тимчасове користування землекористувачам (а.с.165-166). На підставі ухвали Староміського районного суду м. Вінниці від 29.04.2005 року між співвласниками будинковолодіння по [ADDRESS] було встановлено порядок користування земельною ділянкою, відповідно до змісту якої [PERSON], [PERSON] виділялась у спільне користування земельна ділянка по [ADDRESS] позначена на кадастровому плані, виготовленому ДП «Поділлягеодезкартографія» 24.02.2005 року (а.с.13), як зони №2, №4, №6, та зафарбована жовтим кольором, загальною площею 0,0901 га, з якої під будівлями та двором знаходиться - 0,0199 га; під садом - 0,0520 га; під ріллею - 0,0182 га. (а.с.14). Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Статтею 80 ЗК України визначено, що суб'єктами права власності на землю є: територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності. Відповідно до ч.1 ст.83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч.2 ст.83 ЗК України). Згідно рішення Вінницької міської ради 22 сесії 24 скликання від 21.06.2004 року №721 «Про землеустрій м. Вінниці» встановлено, що землі, що знаходяться в межах адміністративно-територіальної одиниці м. Вінниці, за винятком земель, що перебувають під об'єктами загальнодержавної власності України, а також переданих і наданих у приватну власність, слід вважати землями комунальної власності, якими розпоряджається територіальна громада м. Вінниці в особі Вінницької міської ради. 07.11.2005 року між Вінницькою міською радою та [PERSON], [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки №040500300218, що розташована по [ADDRESS], загальною площею 0,0702 га, з них 0,0520 га - яка знаходиться під садом; 0,0182 га - під ріллею. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зі змісту ст.31 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Як вбачається з пояснень представника відповідача в судовому засіданні договір оренди земельної ділянки №040500300218, що розташована по [ADDRESS], загальною площею 0,0702 га, укладений між Вінницькою міською радою та [PERSON], [PERSON] строком на 4 роки 10 місяців. Ні позивач, а ні третя особа [PERSON] не звертались до Вінницької міської ради із будь-якими заявами з приводу укладення відповідного договору оренди даної земельної ділянки, або щодо виділення даної землі у їх тимчасове користування, що не заперечувалось позивачем у судовому засіданні. А тому, рішенням Вінницької міської ради від 26.12.2012 року №1097 у зв'язку з закінченням вищезазначеного договору оренди земельної ділянки та відсутністю у строки, передбачені п.8 договору оренди клопотання про продовження терміну дії договору, на виконання п.37 договору, вирішено зняти з реєстрації договір оренди земельної ділянки №040500300218, що розташована по [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] Земельну ділянку, площею 0,0702 га, що розташована по [ADDRESS], зараховано до земель територіальної громади міста (землі житлової та громадської забудови) (а.с.167). З огляду на вищевикладене, відповідно до п.п.1.4 додатку №1 до рішення Вінницької міської ради від 21.06.2013 року №1336 виконавчим комітетом Вінницької міської ради було затверджено обґрунтування з визначенням меж та площі земельних ділянок для житлових потреб та надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в [ADDRESS], площею 1000 кв.м., з метою подальшої безоплатної передачі у власність відповідачці [PERSON] (а.с.77-78). Відповідно до п.п.1.5 додатку №1 до рішення Вінницької міської ради від 21.06.2013 року №1336 виконавчим комітетом Вінницької міської ради затверджено обґрунтування з визначенням меж та площі земельних ділянок для житлових потреб та надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в [ADDRESS], площею 1000 кв.м., з метою подальшої безоплатної передачі у власність відповідачці [PERSON] (а.с.72-73). Пунктом 1 рішення Вінницької міської ради від 23.08.2013 року №1381 вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачам [PERSON] та [PERSON] Відповідно до п.п.8, 14 вищезазначеного рішення було вирішено передати безоплатно у власність земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв.м., та земельну ділянку по [ADDRESS], площею 1000 кв.м., відповідачам [PERSON] та [PERSON] відповідно (а.с.75, 80). Стаття 116 ЗК України визначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч.2 ст.116 ЗК України). Згідно ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Таким чином, відповідачі набули право власності на землю правомірно на підставі п. «б» ч.1 ст.81 ЗК України, тобто на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. А тому, посилання позивача, що при передачі землі відповідачам у власність Вінницькою міською радою не були дотримані вимоги ст.116, 141 ЗК України, оскільки рішення про надання земельної ділянки прийняте без вилучення останньої із користування позивача, як на підставу про задоволення позову, суд не приймає до уваги, оскільки позивач не являється та не являвся власником даної земельної ділянки, що розташована по [ADDRESS], загальною площею 0,0702 га, оскільки остання відносилась до земель територіальної громади міста. Окрім того, суд звертає увагу, що спірна земельна ділянка, що розташована по [ADDRESS], загальною площею 0,0702 га, з них: 0,0520 га - знаходиться під садом; а 0,0182 га - під ріллею, а відтак у відповідності до положень ст.120 ЗК України, дія останньої на правовідносини, які є предметом даного спору, не поширюється, оскільки цільове призначення земельної ділянки не являється для будівництва і обслуговування житлового будинку. А тому, твердження позивача що до нього відповідно перейшло право користування спірною земельною ділянкою пропорційно до частки права власності на будинок не заслуговують на увагу, оскільки є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed