Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Володимир-Волинського міського суду з позовною завою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В позовній заяві посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. За час спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.06.2015 року стягнуто з [PERSON] аліменти в її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 700 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що на сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою на утримання дітей, не являється половиною прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, що суперечить вимогам закону, у зв'язку із чим вона змушена звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів. На даний час у неї важке матеріальне становище, доходи у неї не значні, ніяких сторонніх доходів не має. Відповідач аліментів на утримання дітей у розмірі, визначеному судом, не сплачує і має заборгованість з їх сплати. Поряд з тим, зазначила, що внаслідок зростання цін на продукти харчування, одяг та взуття, комунальні послуги вона не спроможна самостійно забезпечити належний рівень життя дітям. Розмір аліментів, які стягуються з відповідача є недостатнім і їх не вистачає навіть на найнеобхідніше для щоденних потреб дітей. Просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття. Ухвалою судді від 02.07.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.07.2018 року. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що визначений рішенням суду розмір аліментів у сумі 700 грн. на кожну дитину наразі є замалим, оскільки діти потребують значно більшого догляду та матеріальних коштів. Зазначила, що старша донька відвідує школу, а менша - дошкільний заклад. Відповідач не сплачує аліментів у визначеному судом розмірі, має заборгованість зі сплати аліментів, не цікавиться чи є в дітей відповідний одяг, взуття, кошти на оплату гуртків та ліки. Усі питання щодо виховання, лікування, забезпечення дітей харчуванням та усім необхідним для належного їх розвитку вирішуються нею самостійно, а коштів, які вона отримує не вистачає, тому просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, пояснив, що не заперечує проти збільшення розміру аліментів та стягнення з нього в користь позивачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину щомісячно. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує його права, сободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду від 16.09.2015 року було розірвано. Із свідоцтв про народження серія [NUMBER], [NUMBER] вбачається, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 04.06.2015 року стягнуто з [PERSON], аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей в розмірі по 700 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 06.05.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають разом з матір'ю (позивачем по справі) за адресою: [ADDRESS], що підтверджується будинковою книгою. Підставою звернення з позовом про зміну розміру аліментів став той факт, що аліменти у вищевказаному розмірі є недостатніми для належного утримання дітей, забезпечення їх належного рівня життя, збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При цьому за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. На даний час розмір раніше визначених аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку діти виросли, навчаються, і потребують в зв'язку з цим більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері, з якою діти проживають. Визначений судом розмір аліментів в сумі 700 гривень на кожну дитину не взмозі забезпечити всі потреби дітей, відповідне харчування, забезпечення одягом, відповідно до їх віку та витрат, а тому є всі необхідні підстави для збільшення розміру аліментів. Відповідач є працездатною особою, він не перебуває на обліку як безробітний і не позбавлений можливості працевлаштуватися. З врахуванням всіх наведених обставин, визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку про збільшення розміру аліментів до 1200 гривень на кожну дитину щомісячно, оскільки такий розмір не є надмірним, а є необхідним для забезпечення гармонійного розвитку і розумних потреб дітей. Стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім, з врахуванням вищенаведених обставин, рівності прав та обов'язків батьків щодо дітей. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Outcome: approved