Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Титул «Розумні рішення» про розірвання договору, визнання повноважень припиненими і свої позовні вимоги мотивує тим, що він є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Титул «Розумні рішення», що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, закріплений статтею 10\~вказаного Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. 22 серпня 2020 року позивач написав заяву про своє звільнення за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю (надалі КЗпП України). 22 серпня 2020 року учасникам ТОВ «Розумні технології «Титул» [PERSON] та [PERSON] замовною кореспонденцією направив повідомлення про скликання Загальних зборів на 25 жовтня 2020 року о 12 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] для вирішення питання про звільнення його з посади директора товариства. 25 жовтня 2020 року о 12 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] Загальні збори учасників не відбулися, оскільки засновники ТОВ «Розумні технології «Титул» не прибули, про причини свого неприбуття не повідомили, внаслідок чого питання про звільнення директора ТОВ «Розумні технології «Титул» залишилось не вирішеним, про що 25.10.2020 року було складено відповідний акт. 25 жовтня 2020 року директор ТОВ «Розумні технології «Титул» видав наказ про припинення виконання обов`язків директора на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України. Позивач вказує, що відповідно до положень чинного законодавства та статуту ТОВ «Розумні технології «Титул» прийняття рішення про звільнення із посади директора відноситься до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, а бездіяльність учасників товариства щодо проведення загальних зборів та вирішення питання про його звільнення, як директора товариства, є грубим порушенням його трудових прав на звільнення та обрання іншого місця роботи на власний розсуд, а тому просить суд визнати припиненими з 26 жовтня 2020 року трудові відносини між [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Товариством з обмеженою відповідальністю Розумні технології «Титул» (КОД ЄДРПОУ 41779127) у зв`язку зі звільненням [PERSON] з посади директора за власним бажанням з 26 жовтня 2020 року на підставі ч.1 ст.38\~КЗпП України та стягнути на його користь судові витрати. Представник позивача [PERSON] адвокат Кузченко Т.М. в письмовій заяві просить суд слухати справу у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримують, просять суд позов задоволити. Відповідач ТОВ «Титул «Розумні рішення» про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, представник до суду не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного: Судом встановлено, що позивач [PERSON] є директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Титул «Розумні рішення», що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, закріплений статтею 10\~вказаного Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. 22 серпня 2020 року позивач написав заяву про своє звільнення за власним бажанням на підставі частини 1 статті 38 Кодексу законів про працю (надалі КЗпП України). 22 серпня 2020 року учасникам ТОВ «Розумні технології «Титул» [PERSON] та [PERSON] замовною кореспонденцією направив повідомлення про скликання Загальних зборів на 25 жовтня 2020 року о 12 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] для вирішення питання про звільнення його з посади директора товариства. 25 жовтня 2020 року о 12 год. 00 хв. за адресою: [ADDRESS] Загальні збори учасників не відбулися, оскільки засновники ТОВ «Розумні технології «Титул» не прибули, про причини свого неприбуття не повідомили, внаслідок чого питання про звільнення директора ТОВ «Розумні технології «Титул» залишилось не вирішеним, про що 25.10.2020 року було складено відповідний акт. 25 жовтня 2020 року директор ТОВ «Розумні технології «Титул» видав наказ про припинення виконання обов`язків директора на підставі частини 1 статті 38 КЗпП України. Позивачем [PERSON] вчинено всі належні дії з повідомлення всіх учасників «Розумні технології «Титул» про скликання загальних зборів учасників товариства, в порядок денного якого включено розгляд заяви про звільнення [PERSON] з посади директора за власним бажанням на підставі п.1 ст.38 КЗпП України. Трудові права та інтереси позивача, а саме право на звільнення з роботи з ініціативи працівника, передбачене ч.1 ст.38 КЗпП України, порушуються відповідачем, оскільки не вирішення зборами засновників (учасників) товариства заяви про звільнення її з посади директора є порушенням права позивача щодо вільного вибору праці. Згідно ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.43\~Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даної норми, Конституційний Суд України у рішеннях від 07.07.2004 року № 14-рп/2004, від 16.10.2007 року № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43\~Конституції України право на працю Конституційний Суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації. За змістом ст. 22 КЗпП України, відповідно до Конституції України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної приналежності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання не допускається. За змістом статті 38\~КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 року по справі №758/1861/18 та встановив, чи може керівник товариства (директор) звернутись до суду з вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Верховний Суд підкреслює, що відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні. Разом з тим особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Верховний Суд вказує, що у випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику із метою захисту його прав надано можливість звернутися до суду з вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічна правова позиція висло вловлена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2020 року у справі № 559/74/18, яку відповідно до ч.4 ст.263\~ЦПК України має враховувати суд при застосуванні норм права до спірних правовідносин. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України,\~судові витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються на\~відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved