Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, треті особи: Станично-Луганська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, посилаючись на наступне. [INFO] померла дружина позивача, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] площею 5,71 га за кадастровим номером 4424885500:14:001:0034 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області. Спадкоємцями після її смерті був він, її чоловік, та їхні діти - [PERSON] та [PERSON] .. Проте позивач, та його донька [PERSON] заявили відмову від частки у спадщині на користь [PERSON] .. Спадкова справа після смерті [PERSON] була відкрита державним нотаріусом Першої Луганської державної нотаріальної контори. Таким чином [PERSON] мав успадкувати земельну ділянку, що належала [PERSON] одноосібно. Однак отримати свідоцтво про спадщину на ім`я [PERSON] виявилось неможливо з причини активних бойових дій, які проводились на території Луганської області, зокрема й у м. Луганськ. Так як м. Луганськ зараз знаходиться на тимчасово непідконтрольній уряду України території, [PERSON] за життя не зміг належним чином отримати свідоцтво про право на спадщину. [INFO] син позивача, [PERSON] , помер. Таким чином позивач є його єдиним спадкоємцем першої черги. Вказує, що він звернувся до державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори і заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, проте йому було відмовлено на підставі того, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54222514 після померлої [INFO] [PERSON] , Першою Луганською державною нотаріальною конторою 27 січня 2014 року була заведена спадкова справа за № 19/2014. Архіви Першої Луганської державної нотаріальної контори залишились на тимчасово окупованій території, а саме у м. Луганську. З поданих документів немає можливості встановити або перевірити коло осіб, які звернулись для прийняття спадщини або відмовились від неї. Оскільки за даних обставин справи відсутні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, позивач вимушений звернутися до суду з вимогою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] .. Позивач [PERSON] просив справу розглянути його відсутності, заяв та клопотань, які б вирішувалися у судовому засіданні, не мав, свідків не викликав. Представник відповідача Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявка суд не повідомив. Представник третьої особи Станично-Луганської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявка суд не повідомила. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126,133,135 Сімейного кодексу України №00021481737 від 20.11.2018 /а.с.9/ та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 06.08.1962 відповідно /а.с.14/. Третя особа [PERSON] є сестрою [PERSON] та донькою [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії [NUMBER] від 08.09.1962 /а.с.21/, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження брата №00021481737 від 20.11.2018 /а.с.9/ та копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 11.02.2002, щодо підтвердження зміни її дошлюбного прізвища /а.с.20/. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.11.2018 /а.с.10/. Позивач зазначає, що після смерті його дружини відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки № [NUMBER] площею 5,71 га за кадастровим номером 4424885500:14:001:0034 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва,яка розташована на території Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, право власності на яку підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЛГ №057102, який було видано 03.06.2003 на ім`я [PERSON] /а.с.11/. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.01.2018 /а.с.08/. Згідно довідки №1003, виданої 26 листопада 2018 року виконавчим комітетом Теплівської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, з [PERSON] на день смерті та на протязі шести місяців після його смерті мешкав та був зареєстрований його батько [PERSON] /а.с. 52/. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №59900247 від 25 березня 2020 року підтверджується, що після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 235/2019 /а.с.42/. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18 червня 2019 року, до нотаріальної контори звертався [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після померлого [PERSON] . Проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено на підставі того, що згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 54222514 після померлої [INFO] [PERSON] , Першою Луганською державною нотаріальною конторою 27 січня 2014 року була заведена спадкова справа за № 19/2014. Архіви Першої Луганської державної нотаріальної контори залишились на тимчасово окупованій території, а саме у м. Луганську, з поданих документів немає можливості встановити або перевірити коло осіб, які звернулись для прийняття спадщини або відмовились від неї у спадковій справі №19/2014, заведеної Першою Луганською державною нотаріальною конторою /а.с.15/. Так, разом із позовною заявою було подано письмові пояснення, викладені від імені третьої особи [PERSON] , згідно яких вона та її батько, позивач [PERSON] , написали відмову від частки у спадщині, що відкрилась після смерті [PERSON] , на користь [PERSON] , яку було затверджено державним нотаріусом Першої Луганської державної нотаріальної контори Синельник І.П. у спадковій справі №19/2014 /а.с.5/, однак слід зауважити, що [PERSON] всі виклики у судові засідання проігнорувала, та під час розгляду справи присутньою не була, що не дає суду можливості пересвідчитись у достовірності викладених обставин, наведених у письмових поясненнях. Як вбачається із копії листа державного нотаріусу Першої Луганської державної нотаріальної контори Синельник І.П. від 27.01.2014 №69/01-16, нотаріус звертався до АТ «Ощадбанк» №3119 з проханням повідомити про наявність грошових вкладів та відкритих рахунків на ім`я [PERSON] , що було необхідно для оформлення спадкової справи /а.с.13/. Також, нотаріус звертався до начальника Держземагенства смт. Станиця Луганська Луганської області з проханням надати відомості щодо земельної ділянки № [NUMBER] , площею 0,34 га, розташованої на території Теплівської сільської ради, що належить померлій [PERSON] , відомості просив надати на руки [PERSON] , що підтверджується копією листа від 27.01.2014 №02-14 /а.с.12/. Проте з даних листів неможливо достовірно встановити, що саме [PERSON] мав успадкувати спірну земельну ділянку, що належала [PERSON] одноосібно, як на те посилається позивач у своєму позові. Відповідно до статей ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом та за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язані звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частина 5 ст.1268 ЦК України встановлює, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. На підставі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що позивач є чоловіком померлої [PERSON] , яка за життя була власницею зазначеної земельної ділянки, що після її смерті відкрита спадкова справа № 19/2014. Також встановлено, що позивач є батьком померлого [PERSON] , після смерті якого відкрита спадкова справа №235/2019, за заявою позивача про прийняття спадщини. У той же час з наданих доказів суд не має можливості встановити коло спадкоємців [PERSON] , матеріали судової справи не містять копії спадкової справи заведеної після її смерті, яка залишилася на непідконтрольній території, доступ до яких відсутній, а отже неможливо пересвідчитись, що саме [PERSON] успадкував спірну земельну ділянку, право власності на яку просить визнати за собою позивач. Жодних заяв та клопотань щодо витребування документів або інших будь яких доказів позивачем не надано, що є його правом відповідно до принципу диспозитивності, встановленого ст. 13 ЦПК України. Таким чином судом встановлено, що відкрилась спадщина після смерті дружини позивача, також відкрилась спадщина після смерті його сина, проте позивачем на підтвердження заявлених ним вимог суду не надано доказів щодо кола спадкоємців після смерті дружини. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження у встановлених судом фактичних обставинах справи, а тому суд в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed