Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає що за життя [PERSON] працювала у сільському господарстві і отримала право на земельну частку (пай) та на її ім'я було вдано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 19.08.1996 року на території Української сільської ради. За життя - 27 грудня 2004 року - [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] [INFO] року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Рішенням Талалаївського районного суду від 16.11.2017 року [PERSON] встановлено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном 3 місяці. Але позивач не може оформити спадщину належним чином, так як у нього відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкову земельну частку (пай). Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) ділянку розміром 5,0 умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії [NUMBER] від 19.08.1996 року на території Української сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача - Української сільської ради, та третіх осіб - відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області та Талалаївської РДА - в судове засідання не з'явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Суд, розглянувши заяви учасників справи, приходить до наступного висновку. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. У відповідності до п.п. 9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи в судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України (2017 року) учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з'явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України (2017 року) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно копії заповіту від 27 грудня 2004 року, посвідченого секретарем Української сільської ради за № 167, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.5). Даний заповіт не відмінено і не скасовано згідно засвідчення секретаря Української сільської ради від 29.09.2017 року, зробленого на заповіті. Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується довідкою відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру в Чернігівській області від 31.10.2017 року, згідно якої [PERSON] видавався сертифікат направо на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 19.08.1996 року площею 5,0 в умовних кадастрових гектарах вартістю 19 300 грн. (а.с.3). Рішенням Талалаївського районного суду від 16 листопада 2017 року, яке набрало законної сили 28 листопада 2017 року, [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [INFO] року [PERSON] в три місяці (а.с.11-12). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 18 березня 2017 року поміщено оголошення про те, що втрачений сертифікат на право на земельну частку серії [NUMBER] від 04.07.1996 року на ім'я [PERSON] вважати недійсними (а.с. 9). Згідно довідки відділу у Талалаївському районі ГУ Держгеокадастру від 14.12.2017 року, вартість земельної частки згідно сертифікату [NUMBER] від 19.08.1996 року на території Української сільської ради, що належав [PERSON], станом на 24.07.2007 року становила 49 234, 30 грн. (а.с.23). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є [PERSON], що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.13). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правоустановчим документом. Статтею 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документами, що підтверджують право особи-спадкоємця на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні і розпорядженні. Тому, коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Так як спадкодавець [PERSON] за життя набула право на земельну частку (пай), але дане право на даний час залишається неуспадкованим спадкоємцем за заповітом [PERSON], то до позивача, як спадкоємця за заповітом, переходить право на прийняття спадщини, зокрема і на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії [NUMBER]. Таким чином, поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавець у встановленому законом порядку за життя набула право на земельну частку (пай), дане право було оформлене належним чином, але залишається не успадкованим, суд приходить до висновку, що до позивача [PERSON] переходить це право на дану земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні і належним чином обґрунтовані, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved