Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання укладеним договору купівлі-продажу нерухомого майна в редакції, запропонованій та надісланій на адресу відповідача [PERSON] з урахуванням положень попереднього договору купівлі-продажу, посвідченого 05.12.2018 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 1256. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2018, сторони погодили у строк до 17.12.2018 року укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: земельної ділянки площею 0,0600 га з кадастровим номером 4610600000:01:048:0249 та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Симона Петлюри. Однак, у визначений строк відповідач не зявився для укладення договору купівлі-продажу, жодним чином не заперечивши проти запропонованого та отриманого листа-пропозиції від 14.12.2018 з проектом договору купівлі-продажу, а тому вважає, що має право на захист прав в судовому порядку з посиланням на положення п. 3.5. Попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2018, яким визначається, що будь-яка зі сторін має право вимагати укладення договору купівлі-продажу предмета договору в судовому порядку у разі не укладення останнього у вказаний в даному Договорі строк з вини однієї із сторін. Ухвалою від 26.12.2018 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження 21.01.2019 без виклику сторін у судове засідання; встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та предявлення зустрічного позову. Також позивачу встановлено пятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу пятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Відповідно до ч.5 ст.\~279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. Відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив про визнання позовних вимог у даному спорі. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 05.12.2018 між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу [PERSON], реєстраційний номер 1256, у відповідності до якого сторони домовились у строк не пізніше 17.12.2018 укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, предметом якого буде земельна ділянка площею 0,0600 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 4610600000:01:048:0249, яка знаходяться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Симона Петлюри, та належить відповідачу на підставі рішення Дрогобицької міської ради за №802 від 30.08.2017, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів за №153121764 від 18.01.2019. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 3.1. Попереднього договору, сторони домовились, що ціна продажу нерухомого майна за основним договором купівлі-продажу визначається у розмірі 200000,00 гривень, які позивач сплатив відповідачу до підписання даного попереднього договору купівлі-продажу, а також сторони узгодили, що даний платіж зараховується в якості оплати вартості предмета основного договору. \~ \~ \~ \~У подальшому, на виконання умов попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2018, позивачем було подано на адресу відповідача лист-пропозицію від 14.12.2018 з проектом договору купівлі-продажу. Однак, до кінця визначеного попереднім договором строку\~до 17.12.2018 включно, відповідачем так і не було представлено на адресу нотаріуса всіх документів, необхідних для укладення основного договору купівлі-продажу нерухомого майна, як і не було забезпечено особисту присутність чи присутність повноважного представника для підписання основного договору.\~\~ Відповідно до ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Положеннями\~ст.\~657\~ЦК України визначено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно п. 4\~ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, а відповідно до п. 1\~ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 3 ст. 635 ЦК України визначається, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Згідно із ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Пунктом 3.5. попереднього договору купівлі-продажу від 05.12.2018 визначається, що будь-яка із сторін має право вимагати укладення договору купівлі-продажу предмета договору в судовому порядку у разі не укладення останнього у вказаний у даному договорі строк, з вини будь-якої із сторін. Частина 2 ст.\~16\~ЦК України передбачає, що суд може захистити цивільне право або інтерес способом, що встановлений договором або законом. Визнання договору укладеним відповідає встановленому способу захисту цивільних прав та інтересів, що визначені у\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~та у відповідності до правових висновків Верховного Суду України, а зокрема постанови від 25.09.2012 року у справі №3-39гс12. Згідно з частинами 1 та 2 ст.\~642\~ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У силу ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526\~ЦК України зазначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.525 Цивільного кодексу України). Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З огляду на те, що відповідач, уклавши та підписавши попередній договір купівлі-продажу фактично погодився на укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна на визначених сторонами умовах та отримав грошові кошти, які еквівалентні вартості предмета договору, то відмова останнього від підписання договору на попередньо визначених та погоджених умовах порушує права позивача як покупця, а отже, суд приходить до переконання про підставність позовних вимог, які підлягають до задоволення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.\~141\~ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача слід стягнути 704,80 гривень понесених судових витрат.

Outcome: approved