Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до Коропецької селищної ради Монастириського району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Також, із врахуванням змін до позовної заяви, просить встановити факт належності спадкодавцю [PERSON] правовстановлюючого документа: Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Коропецької селищної ради народних депутатів №116 від 30.08.1989 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого входить вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями. На вказане спадкове майно [PERSON] було складено заповіт на ім`я позивача [PERSON] . Після смерті\~спадкодавця, позивач [PERSON] звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Крім того, зазначає, що у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року невірно зазначено ім`я спадкодавця. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю. Представник відповідача Коропецької селищної ради Монастириського району в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст.\~200, ст.\~206 ЦПК України\~ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3\~ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому\~ст.206 ЦПК України. В ході розгляду справи судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 11.03.2013 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №11. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . Належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю [PERSON] підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Коропецької селищної Ради народних депутатів від 30.08.1989 року, а також довідкою №1104/1007 виданою 15.08.2019 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області. При цьому, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 06.10.1989 року, ім`я спадкодавця зазначено як « [PERSON] », а у свідоцтві про смерть та її свідоцтві про народження, як « [PERSON] ». Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно позивачу для прийняття спадщини. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, факт, що просить встановити позивач має юридичне значення. Окрім цього судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. Як зазначає позивач у поданій позовній заяві, у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року невірно зазначено ім`я спадкодавця. Згідно витягу з Узагальнення Верховного Суду України про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав. Документами, які встановлюють належність спадкодавцю [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року, що розташований за адресою: [ADDRESS] є: довідка №1104/ [NUMBER] виданою 15.08.2019 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області. Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджується факт належності [PERSON] свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно заповіту від 22.01.2002 року, посвідченого секретарем виконкому Коропецької селищної ради Монастириського району, спадкодавець [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалось, та все те на що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу [PERSON] . \~ \~ \~ \~Згідно\~ст. 1270 Цивільного кодексу України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Позивач [PERSON] вищевказане спадкове майно прийняла у встановлений законом строк, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №1104/1007 виданою 15.08.2019 року Коропецькою селищною радою Монастириського району тернопільської області. Як вбачається із повідомлення нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №486/01-16 від 16.08.2019 року, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо. Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом. З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінивши при цьому належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved