Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за участю третьої особи приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Швець Р.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зокрема позивач просить визнати виконавчий напис, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим номером №4107 від 01.06.2017 року, таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат». Ухвалою суду від 26 березня 2019 року було відкрито провадження у даній справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на те, що 01.06.2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №4107, за яким стягнено заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з [PERSON] . Строк за який проводиться стягнення - 2479 днів, а саме: з 17.06.2010 року по 31.03.2017 року, сума, що підлягає стягненню, складає 151618,35 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, суд встановив дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов Кредитоного договору № б/н від 17.06.2010 року гр. [PERSON] отримав кредит у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». 01.06.2017 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №4107, за яким стягнено заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з [PERSON] . Строк за який проводиться стягнення - 2479 днів, а саме: з 17.06.2010 року по 31.03.2017 року, сума, що підлягає стягненню, складає 151618,35 грн., з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 12100,04 грн; заборгованість за відсотками у розмірі 128176,76 грн; заборгованість з комісії та пені у розмірі 3645,44 грн.; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500,00 грн; заборгованість по штрафам (фіксована частина) у розмірі 7196,11 грн. Строк за період якого проводиться стягнення за 2479 днів, а саме: з 17.06.2010 року по 31.03.2017 року. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі та встановити і зазначити про це у рішенні, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №6-887цс17). Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на підтвердження факту безспірності заборгованості ПАТ «КБ «Приватбанк» мали б надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати. Документами, які підтверджують безспірність заборгованості, не можуть бути розрахунок заборгованості чи довідка про існування заборгованості, складені банком. Останні є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків банку і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. Належними доказами є первинні облікові документи, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні», Постанови правління НБУ №566, Постанови правління НБУ №174 - виписки з рахунку, платіжні доручення, меморіальні ордери та ін. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана про звернення стягнення на предмет застави з підписом боржника про його отримання. Аналізуючи все вищевказане можна прийти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу. З виконавчого напису від 01.06.2017 р. вбачається, що стягнення здійснюється за 2479 днів, а саме: з 17.06.2010 року по 31.07.2017 року, що виходить за межі трирічного строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, пунктами 284, 287 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що виконавчий напис має містити перетік документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис, проте в матеріалах справи відсутні документи які б підтвердили суму безспірної заборгованості та факту настання кінцевого терміну виконання зобов`язань. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Враховуючи, те що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати понесені позивачем з оплати судового збору в розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved