Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, де просить винести рішення, яким звернулася до суду із вказаним позовом та прохала суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, хоча завчасно надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин. На підставі ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло\~ повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення\~ на підстав наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення спору. Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони по справі 29.10.2005 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Подружжя має неповнолітнього\~ сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження за актовим записом №535, виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження за актовим записом №33, виданим Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. На даний час\~ сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачкою,\~ відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що одним із способів виконання батьками обовязку з утримання дитини є сплата аліментів, розмір яких визначається судом у виді частки від заробітку (доходу) матері чи батька, яка буде стягуватися. Судом не встановлена наявність істотних обставин, які б унеможливлювали надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Отже між сторонами в справі виникли та існують правовідносини, щодо реалізації батьківських обовязків з утримання своєї неповнолітньої дитини. За таких обставин суд приходить до висновку, що має місце порушення права неповнолітніх дітей на отримання належної матеріальної допомоги від батька, оскільки батько зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Так, відповідно до абз.1, 4 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при вирішенні справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, №3 від 15.05.2006р., ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче провадження, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той з них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом та максимальний розмір аліментів, що підлягатимуть стягненню з боржника, не може перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та правомірними і підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved