Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Страхової компанії «Уніка» про стягнення страхового відшкодування. Позивач просить суд стягнути з Страхової компанії «УНІКА» на його користь 41\~234,06 грн. страхового відшкодування та у відшкодування судових витрат понесених по справі 243 грн.60 коп. В обґрунтування позову позивач вказує, що 01.07.2014 року між ним та «Страховою компанією «УНІКА» було укладено договір добровільного страхування автотранспортних засобів № 800001/4002/0000448, предметом якого було відшкодування прямих збитків, в межах страхової суми, що виникли протягом строку дії Договору страхування в разі пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого транспортного засобу або окремих його деталей та частин внаслідок настання страхових випадків, передбачених Договором. Обєктом страхування за Договором є транспортний засіб Toyota Auris, д.н. [NUMBER], реєстраційне свідоцтво САР076797, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2013, обєм двигуна1329. Відповідно до п. 1.3.4. Договору страхова сума становить 182 000 грн 13.01.2015 року «Страхова компанія «УНІКА», повідомила його про збільшення страхової суми до 234\~000 гривень, в звязку з чим зобовязала його укласти додаткову угоду №1 до договору добровільного страхування автотранспортних засобів № 800001/4002/0000448 та сплатити додатковий страховий платіж у сумі 918,90 грн., що було ним виконане та підтверджується квитанцією №14012015152546. Відповідно до умов п. 6.1.3 Договору Відповідач зобовязався здійснювати Позивачу страхові виплати за умови настання страхового випадку. 29.01.2015 р. приблизно о 8 год. 10 хв. ним було виявлено пошкодження передніх правих дверей та порога автомобіля після нічної стоянки. Після чого він повідомив відповідача страхову компанію «Уніка» про настання страхового випадку та викликав працівників ДАІ. Страхова компанія зареєструвала настання страхового випадку за № 00161864 ВІД 29.01.2015 р. Після чого страхова компанія запропонувала написати письмову заяву та зробити огляд пошкодженого автомобіля на спеціалізованій станції «Тоyota». При зверненні 29.01.2015 року до офіційної станції технічного обслуговування, працівники станції провели огляд пошкодженого автомобіля і оцінили вартість відновлюваних робіт в розмірі 25\~051,78 грн. Згідно договору Страховик мав перерахувати кошти в зазначений у договорі термін. Але кошти страхова компанія за призначенням на відновлюваний ремонт не перерахувала. Страхова компанія запропонувала йому здійснити трасологічну експертизу, на що він погодився та надав автомобіль на огляд. Не дочекавшись страхової виплати коштів, він був змушений звернутися в письмовій формі до страхової компанії. На його звернення страхова компанія прислала відповідь, в якій посилаючись на результати трасологічної експертизи відмовила йому в перерахуванні коштів на відновлюваний ремонт автомобіля. Трасологічна експертиза зробила висновок, щодо форми, характеру та локалізації пошкоджень на автомобілі [NUMBER] виключають можливість їх утворення за заявленим гр. [PERSON] варіантом розвитку подій (при нерухомому стані досліджуваного автомобіля), що вказує на недостовірність наданої [PERSON] інформації щодо обставин пошкодження цього автомобіля. Позивач вказує на те, що згідно п.7.1 а) він повинен був повідомити з місця події відповідні державні органи (ДАІ, правоохоронні органи та інші), в момент настання страхової події або виявлення, що він і зробив. Позивач посилається на те що у даному випадку місцем події є, місце виявлення пошкодження третіми особами або інше, про що йому не відомо, але є факт пошкодження автомобіля, про що він повідомив страхову компанію згідно договору, належним чином. Позивач вказує що у звязку із зміною цін він знову звернувся до офіційної станції ТОВ «[PERSON] Україна» та 26.05.2015 року отримав рахунок фактуру № СМУ00010981 на суму 41\~234,06 грн. Порушивши строки виплати страхового відшкодування позивач не виконав вимоги ст.526 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування». Згідно умов Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 870001/4002/0000448 від 01.07.2014 в п.6.1.2 зазначено, що при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами Договору. Вартість відновлювальних робіт по ремонту автомобіля складає 41\~234,06 (сорок одна тисяча двісті тридцять чотири гривні 06 копійок). В судовому засіданні позивач позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач повідомлявся в установленому законом порядку про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. ст. 224, 225 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено що 01.07.2014 року між позивачем та «Страховою компанією «УНІКА» було укладено договір добровільного страхування автотранспортних засобів № 800001/4002/0000448, предметом якого було відшкодування збитків, в межах страхової суми, що виникли протягом строку дії Договору страхування в разі пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого транспортного засобу або окремих його деталей та частин внаслідок настання страхових випадків, передбачених Договором. Обєктом страхування за Договором є транспортний засіб належний позивачу Toyota Auris, д.н. [NUMBER], реєстраційне свідоцтво САР076797, номер кузова [NUMBER], рік випуску 2013, обєм двигуна1329 (а.с.26). (а.с.8-12). Відповідно до п. 1.3.4. Договору страхова сума становить 182 000 грн. (а.с.7). 29.01.2015 р. після нічної стоянки автомобіля позивачем було виявлено пошкодження передніх правих дверей та порога автомобіля. Після чого позивач повідомив відповідача страхову компанію «Уніка». Також були повідомлені органи МВС(ас.15). Страхова компанія зареєструвала настання страхового випадку за № 00161864 від 29.01.2015 р.(а.с.13). Після чого страхова компанія запропонувала написати письмову заяву та зробити огляд пошкодженого автомобіля на спеціалізованій станції «Тоyota». При зверненні 29.01.2015 року до офіційної станції технічного обслуговування, був проведений огляд пошкодженого автомобіля (а.с.16) та оцінена вартість відновлюваних робіт в розмірі 25\~051 грн.78 коп.(а.с.14). У звязку із зміною цін відповідно до рахунку-фактури від офіційної станції ТОВ «[PERSON] Україна» від 26.05.2015 року за № СМУ00010981 вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача складає суму 41\~234,06 грн. Згідно п.6.1.3. Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 870001/4002/0000448 від 01.07.2014 р. в п.6.1.2 при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Страхові ризики, страхові випадки передбачені у розділі 3 Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 870001/4002/0000448 від 01.07.2014(а.с.8). Виявлене позивачем пошкодження автомобіля підпадає під страховий ризик за умовами укладеного договору. Листом від 05.03.2015 року відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування посилаючись на те, що форма, характер та локалізація пошкоджень на його автомобілі виключають можливість їх утворення за заявленим [PERSON] варіантом розвитку подій(при нерухомому стані автомобіля)(а.с.17). При цьому, відмовляючи позивачу у виплаті страхового відшкодування, відповідач послався на п. 6.3.6. укладеного договору, що позивач не виконав свого обовязку з надання повної інформації про причини, обставини страхового випадку, для визначення обставин, наслідків страхового випадку та розміру заподіяних збитків. Як вбачається з умов договору згідно п.7.1 а) позивач він повинен був повідомити з місця події відповідні державні органи (ДАІ, правоохоронні органи та інші), в момент настання страхової події або виявлення, що він і зробив. Згідно пояснень позивача викладених в заяві про виплату страхового відшкодування (а.с.13) позивач взагалі не давав ніяких варіантів розвитку подій, а тільки пояснював що виявив пошкодження належного йому автомобіля, таким чином у відповідача, немає підстав для висновку про недостовірність наданої [PERSON] інформації щодо обставин пошкодження цього автомобіля. Підстав для відмови позивачу у виплаті страхового відшкодування, передбачених розділом 11 Договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 870001/4002/0000448 від 01.07.2014 суд не вбачає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 999 ЦК України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved