Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, та просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на злісне ухилення відповідача від покладених на нього законом батьківських прав. В обґрунтування позову зазначила, що з травня 2009 року по липень 2011 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, від яких вони мають малолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 400,00 грн. щомісячно, однак відповідач аліменти не сплачував та не сплачує. За весь час жодного разу не навідав дитину, не поцікавився її життям, успіхами, не підтримував ні матеріально, ні духовно. Тому враховуючи, що [PERSON] умисно ухиляється від утримання дитини, не виконує покладених на нього законом батьківських обов'язків, не піклується про духовний та фізичний розвиток доньки, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду та лікування, тощо, просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 08 листопада 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 07 грудня 2018 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено загальний порядок з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та загальний порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] на задоволенні вимог наполягали з підстав, викладених в позовній заяві та письмових додаткових поясненнях. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України, не повідомив причини неявки, відзиву не подав. Представник третьої особи Виконкому Довгинцівської районної в місті ради Чубінець Т.С. вимоги позову не визнала з підстав, викладених у висновку Виконкому як органу опіки та піклування. Протокольною ухвалою від 11 березня 2018 р. в порядку частини 5 статті 259 ЦПК України, суд згідно вимог статті 280 ЦПК України ухвалив справу розглянути в порядку заочного розгляду справи на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з'явився в судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач - це її давня подруга. Батька дитини вона не бачила з того часу, як дитині було 2 роки. [PERSON] не пам'ятає свого батька. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є хрещеною матір'ю [PERSON] та з дитинства товаришує із [PERSON]. В житті [PERSON] батька [PERSON] немає. З того часу як дитині виповнилось 2 роки, він взагалі не приймає участі в її житті, жодного разу не зателефонував та не прийшов до дитини, хоча [PERSON] не забороняла йому бачитись із дитиною. Вислухавши позивача та її представника, представника третьої особи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновків про задоволення позову з наступних мотивів. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 13, 14 - копії свідоцтв про народження та про шлюб), на утримання якого рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 грудня 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 400,00 грн. щомісячно (а.с. 15 - копія рішення). Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов'язань по вихованню дитини. Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем на доведення зазначених в позові обставин ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом обов'язків надано письмові докази. Так, згідно характеристики Комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 111» , який малолітня [PERSON] відвідувала в період з 2012 р. по 2016 р., дитина виховувалась в повній сім'ї, яка складалась з матері та вітчима, що брали активну участь у житті дитсадка - мати була членом батьківського комітету групи, вітчим допомагав лагодити ігрове обладнання на майданчику. Стосовно біологічного батька [PERSON], [PERSON], [INFO], то за період перебування дівчинки у групі він жодного разу у дитсадок не з'явився, педагоги з ним не знайомі, свої обов'язки щодо виховання та розвитку дитини він не виконував (а.с. 18 - копія характеристики). За інформацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 90 Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 15.08.2018 р., дитина проживає в повній сім'ї, яка складається з матері, вітчима, брата, бабусі, дідуся та дядька. [PERSON] навчається в 3-В класі, мама та вітчим приділяють багато уваги вихованню доньки, сумлінно виконують свої батьківські обов'язки, постійно цікавляться успіхами та досягненнями доньки, життям класу і відвідують батьківські збори. біологічний батько дитини [PERSON], 1988 р.н., за час навчання [PERSON] жодного разу не з'являвся до школи, вихованням та навчанням доньки, життям класу і відвідують батьківські збори (а.с. 19, 20- копії характеристик). За даними Виконавчого комітету Довгитнцівської районної в місті ради від 04.09.2018 р., [PERSON] з питань встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO] до Виконкому не звертався (а.с. 21 - копія інформації). Довгинцівським відділенням поліції Криворізького відділу поліції Головного управління поліції в Дніпропетровській області 23.08.2018 р. повідомлено про відсутність заяви чи повідомлень [PERSON] відносно [PERSON] щодо її перешкоджання у вихованні та спілкуванні з їх спільною дитиною [PERSON] [INFO] в період з жовтня 2011 р. по теперішній час (а.с. 22 - копія повідомлення). За період з 19.09.2011 р. по 01.09.2018 р. заборгованість [PERSON] по аліментам складає 33346,63 грн. (а.с. 23 - копія довідки). Відповідно до інформації Криворізького відділу Головного управління Національної поліції в дніпропетровській області від 27.12.2018 р., [PERSON] вироком суду від 10.02.2015 р. засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КПК України (а.с. 50-51). Згідно висновку виконкому Довгинцівської районної в місті ради від 28.01.2019 р. № 8/22-298 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 53-54), в зв'язку з неможливістю встановити місцезнаходження батька та з'ясувати його відношення до позбавлення батьківських прав, виконком Довгинцівської районної в місті ради не має достатніх підстав для надання висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. В обґрунтування висновку зазначено, що за відомим місцем реєстрації [PERSON] не проживає, в квартирі проживають інші громадяни. В ході бесіди в присутності матері, малолітня [PERSON] повідомила, що вона проживає разом з мамою [PERSON] та батьком [PERSON]. Тому незважаючи на досить нейтральну позицію Виконкому Довгинцівської районної в місті ради, як органу опіки та піклування, враховуючи письмові докази по справі та покази свідків, суд вважає, що наведені вище факти, як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати, як ухилення відповідача від виховання своєї дитини, свідомої зневаги своїми обов'язками, тому враховуючи викладене вважає встановленим, що [PERSON] не займається вихованням доньки, не забезпечує її матеріально, не виявляє щодо неї батьківського піклування, не турбується про її духовний розвиток, що підтверджується письмовими матеріалами справи. Таким чином, виходячи з інтересів дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 704,80 грн., сплачений нею при подачі позову (а.с.1), тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати, стягнувши їх з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved