Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з нерухомого майна, накладений ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2013 року у справі №534/4847/13-ц на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру житловою площею 44,62 кв.м, загальною площею 58,76 кв.м, яка знаходиться за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Мазепи (Бутиріна)[ADDRESS]. Свої вимоги позивач мотивував тим, що він є власником квартири [ADDRESS], на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії ВТМ №716085 від 18 жовтня 2013 року. З інформаційної довідки №105343949 від 28 листопада 2017 року позивачу стало відомо, що 28 листопада 2013 року до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис №3577316 про арешт нерухомого майна, а саме квартира [ADDRESS], де обтяжувачем зазначено Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області на підставі ухвали суду від 20 листопада 2013 року. Позивач вважає за необхідне скасувати вказані заходи забезпечення позову, оскільки необхідність у цьому відпала. Окрім того, накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві власності позивачу, обмежує його законні права як власника нерухомого майна щодо вільного розпорядження останнім, та може привести до затруднень та непорозумінь при укладенні договорів відчуження, здачі в оренду майна тощо, у звязку із чим позивач і вимушений звернутись до суду. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно свідоцтва від 18 жовтня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 3828, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області [PERSON], на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого В.о. начальника Крюківського відділу державної виконавчої служби Кременчуцького МУЮ Полтавської області 19 вересня 2013 року, посвідчив, що [PERSON] належить на праві власності квартира [ADDRESS], що раніше належала [PERSON] Факт належності [PERSON] зазначеного вище майна підтверджується також інформаційною довідкою №105343949 від 28 листопада 2017 року; витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №11166535 від 18 жовтня 2013 року; довідкою ТОВ «Добробит» за вих..№7438 від 18 листопада 2013 року Відповідно до положень статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність факту належності позивачу, [PERSON], квартири [ADDRESS] (Бутиріна) в місті Кременчуці Полтавської області. Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна за номером 105343949 від 28 листопада 2017 року, на квартиру [ADDRESS] (Бутиріна) в місті Кременчуці Полтавської області, власником якої є [PERSON], накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна за номером запису про обтяження 3577316. Дане обтяження зареєстровано Кременчуцьким міським управлінням юстиції Полтавської області на підставі ухвали Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області №537/4847/13-ц від 20 листопада 2013 року. З дослідженої в судовому засіданні цивільної справи №537/4847/13-ц за позовом [PERSON] до філії 17 ПП «Нива-В.Ш.», Крюківського ВДВС Кременчуцького МУЮ, [PERSON] про визнання публічних торгів недійсними, вбачається, що в рамках розгляду даної справи ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 20 листопада 2013 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно із частиною 1 статті 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, існування накладеного арешту на майно, що належить позивачу на праві власності, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, перешкоджає законному праву останнього володіти та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону, а існування обтяження обмежує права власника у здійсненні ним вказаних прав, приймаючи до уваги думку відповідача, який не заперечує проти задоволення позову та зняття арешту зі спірного майна, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON], у звязку із чим вони підлягають задоволенню.

Outcome: approved