Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Радомишльського районного суду Житомирської області з позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 14 977 грн. у якості компенсації відшкодування витрат на лікування та поховання її батька [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] проживав її батько [PERSON] разом зі своїм сином [PERSON] . Батько був інвалідом ВВВ, в силу свого похилого віку та хвороби, яка загострилась перед смертю, потребував постійного стороннього догляду і лікування. Брат [PERSON] не міг надавати належного догляду та лікування батьку. Тому позивач як дочка взяла на себе всі витрати по лікуванню батька. Під час хвороби батька з 22.05.2015 року по 02.06.2015 року вона доглядала за батьком та купувала для нього ліки на суму 1 347 гривень. [INFO] її батько [PERSON] помер. На його похорон вона придбала всі необхідні обрядові матеріали та замовила обряд відспівування, на що витратила 3 715 гривень, замовила поховальний обід на 70 чоловік, вартість якого 5 800 гривень, вартість обіду на 40 днів з дня смерті склала 4 600 гривень, поминальний обід на 1 рік з дня смерті коштував 2 800 гривень. Одже, саме поховання та влаштування поминальних обідів їй обійшлося в 16 915 гривень. Крім того вона придбала та встановила за свій власний кошт пам`ятник на могилі свого батька, загальна вартість якого склала 8 970 гривень. Загалом лікування та поховання батька їй обійшлось в 27 232 гривні. При цьому відповідач [PERSON] ніякої участі у лікуванні та похованні батька не приймав. Зазначила, що після смерті батька відкрилась спадщина на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями її батька за заповітом є [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім того вона як спадкоємець має право на обов`язкову частку у спадщині, яка складає 1/6 частину спадщини. Вказала, що не піднімала питання щодо відшкодування понесених нею зазначених вище витрат з брата [PERSON] , втім, він перестав допускати її до двору, виганяти її. Тому вона запропонувала йому відшкодувати зазначені витрати, однак [PERSON] відмовився. За таких обставин [PERSON] вимушена звернутись до суду, та просити стягнути з [PERSON] витрати на лікування та поховання [PERSON] в сумі 14\~977 грн. з врахуванням розміру ідеальної частки останнього у спадщині, яка складає 55/100. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на вказану позовну заяву, згідно якого позовні вимоги [PERSON] він не визнав, зазначивши наступне. Так, дійсно з 2002 року він проживав разом з батьком [PERSON] в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] . Його батьком був інвалідом ВВВ, отримував пенсію 3 600 грн., тому мав можливість купувати собі ліки самостійно, крім того більшість ліків отримував безкоштовно у лікарні. При цьому позивачка фізично не могла доглядати за їх батьком, оскільки працювала та навідувалась до батька не частіше одного разу у два тижні. Зазначив, що після смерті батька саме ним було придбано в похоронному бюро необхідні обрядові речі, сплачено за послуги батюшки. Також частину продуктів на поминальний обід також купував він. Вказав, що [PERSON] отримала від держави матеріальну допомогу на поховання батька в розмірі 7 200 грн., також отримала гроші від родичів та знайомих, що прийшли на похорон. Крім того, зазначив, що поминальні обіди на 40 днів та 1 рік з дня смерті батька влаштовував він та його брат [PERSON] в батьківському будинку, що можуть підтвердити свідки. Виробництво пам`ятника замовлялось та оплачувалось ним, [PERSON] та [PERSON] порівну, при цьому встановлення пам`ятника мала сплатити за їх усною домовленість [PERSON] . Просив суд у задоволенні позову [PERSON] відмовити. В свою чергу [PERSON] подала відповідь на відзив [PERSON] , в якому зазначила, що з 2006 року перебуває на пенсії, тому мала можливість та час доглядати за батьком. З 22.05.2015 року по 02.06.2015 року батько знаходився у лікарні з приводу захворювання легень. Вона ж купувала йому ліки за призначенням лікаря, декілька разів на день його відвідувала в лікарні, приносила їжу. При цьому відповідач жодного разу в лікарні не з`явився. Зазначила, що саме вона купувала обрядові речі для поховання батька, та вважає, що накладну, подану відповідачем про те, що саме він купував ці речі, [PERSON] отримав шахрайським шляхом. Також нею було замовлено та сплачено за послуги автобуса та музикантів на похованні батька. Вказала, що [PERSON] дійсно купував продукти на поминальний обід, втім, гроші на це давала саме вона. Не заперечувала, що отримала матеріальну допомогу на поховання батька в сумі 7 200 грн., з яких 2\~500 грн. витратила для оформлення батьківської землі, 500 грн. витратила в БТІ на оформлення документів на будинок, 3\~000 грн. дала брату [PERSON] для лікування. Стверджувала, що сама сплачувала кошти за виготовлення пам`ятника батькові та його установку. Просила позов задовольнити. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 12.06.2017 року у вказаній цивільній справі було відкрито провадження. Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 09.08.2017 року провадження у вказаній цивільній справі було зупинено до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства. 12.09.2018 року на підставі розпорядження голови Радомишльського районного суду Житомирської області № 167 від 20.08.2018 року вказана цивільна справа надійшла до Брусилівського районного суду Житомирської області з Радомишльського районного суду Житомирської області, ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 26.10.2018р. прийнята до провадження суду, провадження у вказаній справі було поновлено та її розгляд було продовжено за правилами спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат Нагорна Т.І. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, яку просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги [PERSON] не визнав, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, в задоволенні якої просив відмовити. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, зазначивши, що померлий [PERSON] був його дідом, позивачка це його мати. Стверджував, що мати здійснювала догляд за дідом, купували йому ліки. Також після смерті діда його мати організовувала поминальні обіди, які оплачувала за власний кошт. Також саме вона сплачувала гроші за пам`ятник, який дійсно замовляли втрьох його мати та його дядьки [PERSON] та [PERSON] . Допитаний судом в якості свідка [PERSON] пояснив, що займався організацією музики на похоронах [PERSON] у грудні 2015 року, за шо отримав кошти в сумі 1200 грн. від [PERSON] . Суд, вислухавши пояснення сторін, третьої особи, свідка, прийшов до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 6, 163). Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок, розташований за адресою [ADDRESS] , що належав померлому на праві власності (а.с. 206) та земельну ділянку кадастровий номер 1825010100:08:004:0007 площею 0,0992 га, розташовану за вказаною адресою (а.с. 212). Відповідно до\~копії заповіту\~від 08\~липня 2014\~року,\~посвідченого приватним\~нотаріусом Радомишльського\~районного нотаріального\~округу Житомирської\~області Мельниченко\~Н.М.,\~ [PERSON] \~на випадок\~своєї смерті\~зробив таке\~розпорядження:\~належний йому на праві особистої власності будинок [ADDRESS] розподілив між спадкоємцями синами [PERSON] та [PERSON] , а також онуком [PERSON] , вказавши конкретні приміщення та кімнати кожному з них, а саме [PERSON] кімнати, позначені в технічному паспорті під номером 1-8, 1-1, 1-2, 1-3, а також господарські споруди, позначені літерою «Г» та «Е»; [PERSON] - кімнату, позначену в технічному паспорті під номером 1-4, а також господарську споруду, позначену літерою «Б»; [PERSON] - кімнати, позначені в технічному паспорті під номером 1-5, 1-6, 1-7, а також господарську споруду, позначену літерою «Д». Земельну ділянку кадастровий номер 1825010100:08:004:0007 за цією ж адресою з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, належну спадкодавцеві на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 104609, заповів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в 1/3 ідеальній частці кожному (а.с. 7). При цьому загальна площа приміщень та кімнат, що [PERSON] заповів [PERSON] відповідно відомостей технічного паспорту на будинок складає 59,6 кв. м. у будинку та 42,4 кв. м господарських споруд, що заповів [PERSON] , складає 16,4 кв. м у будинку та 31 кв. м. господарських споруд, що заповів [PERSON] , складає 20,6 кв. м. у будинку та 25,2 кв. м господарських споруд (а.с. 208-215). З копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , вбачається, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 168, 171, 174, 182) При цьому [PERSON] як спадкоємиць за законом отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/6 обов`язкову частку в належному померлому [PERSON] майні (а.с. 219). Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка зазначила, що нею було витрачено на лікування та поховання спадкодавця [PERSON] 27 232 грн., з яких придбані нею ліки на суму 1\~347 грн., всі необхідні обрядові матеріали та обряд відспівування, що складає 3 715 гривень, витрати на поховальний обід на 70 чоловік, вартість якого 5 800 гривень, вартість обіду на 40 днів з дня смерті в сумі 4 600 гривень, поминальний обід на 1 рік з дня смерті в сумі 2 800 гривень. Крім того вона придбала та встановила пам`ятник на могилі свого батька, на що витратила 8 970 гривень. Втім, просить стягнути з відповідача на відшкодування цих витрат 14 977 грн., виходячи з розміру його фактичної частки у спадщині, що становить 55/100. Згідно положень ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження заявлених вимог позивачка [PERSON] надала суду чеки на підтвердження придбання ліків (а.с. 14-15), накладну щодо оплати ритуальних послуг та обрядових матеріалів від 15.12.2015 р. (а.с. 16), товарні чеки на замовлення обідів від 23.01.2016 р., 16.12.2015 р. та 03.12.2016 року (а.с. 17-18), накладні на виготовлення та встановлення пам`ятника від 19.04.2016 р. та 25.11.2016р. (а.с. 19-20) . Також позивачкою було надано копію договору на організацію та проведення поховання, укладеного з МКП «Радомишль» на копання могили, на що нею було сплачено 510 грн. (а.с. 121-122), розписку [PERSON] про отримання від [PERSON] 300 грн. за послуги перевезення на автобусі на похованні [PERSON] 16.12.2015 року (а.с. 117) та розписку від [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про отримання від [PERSON] за послуги музикантів на похованні [PERSON] 16.12.2015 року 1 000 грн. (а.с 116), що в судовому засіданні підтвердив і свідок [PERSON] . Однак позовних вимог щодо стягнення коштів на відшкодування цих витрат [PERSON] не заявляла. Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на утримання, догляд, лікування спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Тобто, виходячи із визначення поняття поховання, відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Отже, витрати на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодовувати які спадкоємці зобов`язані відповідно ст. 1232 ЦК України, тому понесені позивачкою витрати на проведення поминальних обідів на загальну суму 13\~200 грн. стягненню з відповідача не підлягають. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд в своїй постанові від 19.03.2018 р. по справі № 554/1793/15-ц, в якій зокрема вказав, що витрати на поминальні обіди не входять до витрат на поховання. У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду цивільних справ за позовом про відшкодування шкоди» роз`яснено, що витрати на поховання (у тому числі на ритуальні послуги та обряди) відшкодовуються тій особі, яка понесла ці витрати. Суд вважає, що позивачка довела суду належними доказами, що вона понесла витрати на виготовлення та установку пам`ятника спадкодавцю на суму 8 790 грн. Розраховуючи суму, яка має бути відшкодована позивачці відповідачем у зв`язку з понесенням витрат на виготовлення та установку пам`ятника, суд враховує, що позивачка отримала державну матеріальну допомогу на поховання батька в сумі 7 200 грн., що сама підтвердила суду, також враховує, що з цієї суми позивачка віддала 3\~000 грн. [PERSON] на лікування, чого не заперечували сторони. Отже, фактично [PERSON] витратила власних коштів на суму 4 590 грн. Враховуючи, що частка позивачки [PERSON] у спадщині становить 1/6, її витрати у виготовленні пам`ятника мали б скласти 765 грн. Решта сума у 3 825 грн. мала б бути відшкодована іншими спадкоємцями залежно від їх частки у спадщині. Оскільки загальна площа успадкованої відповідачем [PERSON] після смерті [PERSON] згідно заповіту останнього частини будинку та господарських будівель складає 102 кв.м., при цьому площа успадкованої [PERSON] частини будинку складає 47,4 кв.м., а [PERSON] складає 45,8 кв.м., частка відповідача [PERSON] у спадщині становить приблизно 52, 26 %. Тобто ним має бути відшкодована сума в 1\~841, 67 грн. з витрат на виготовлення й установку пам`ятника, що понесла позивачка. Отже, саме ця сума підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] . Суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо того, що витрати на виготовлення пам`ятника він, позивачка та [PERSON] несли порівну, оскільки жодних доказів на підтвердження цього відповідач не надав. Щодо витрат на придбання позивачкою [PERSON] необхідних обрядових матеріалів та сплати за обряд відспівування, що складає 3 715 гривень та підтверджується накладною № 12 від 15.12.2015 року, виданою [PERSON] , суд вважає, що позивачкою не доведено поза розумним сумнівом їх понесення, оскільки відповідачем також надано суду накладну № 147 від 15.12.2015 року, видану [PERSON] [PERSON] на підтвердження придбання тих самих обрядових матеріалів на поховання [PERSON] на суму 4 510 грн (а.с. 100). При цьому згідно відповіді № 1351/218/01-19 від 13.03.2019 року, наданої Радомишльським ВП Коростишівського ВП ГУПН в Житомирській області Зіневич Т [PERSON] на її звернення, при опитуванні ФОП [PERSON] в ході проведеної Радомишльським ВП перевірки, остання заперечила факт видачі [PERSON] накладної № 12 від 15.12.2015 року щодо придбання атрибутів та послуг для проведення поховання [PERSON] (а.с. 143). З огляду на викладене, сума на відшкодування цих витрат стягненню з відповідача не підлягає. Також не підлягає стягненню й сума на відшкодування витрат на лікування [PERSON] в розмірі 1 347 гривень, оскільки позивачкою не доведено, що вказані кошти були витрачені саме нею і саме на лікування [PERSON] суду не надані докази, що ліки, які були придбані згідно чеків, призначались [PERSON] лікарем, та були придбані саме позивачкою за власні кошти. Аналогічну позицію висловив і Верховний Суд в своїй постанові від 19.03.2018 року у справі № 554/1793/15-ц, зазначивши, що позивач повинен надати суду докази того, що витрачені на лікування померлого кошти були саме його особистими коштами. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування відповідачем [PERSON] витрат на лікування та поховання їх батька [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.\~141\~ЦПК України [PERSON] має право на компенсацію відповідачем судового збору, сплаченого нею за подання позовної заяви, пропорційно задоволеним вимогам від заявлених (заявлено 14 977 грн., задоволено 1\~841 грн. 67 коп.), в сумі 79\~грн.\~22\~коп. (640 грн. х 1\~841 грн. 67 коп./ 14 977 грн.) На підставі викладеного, ст. 1232 ЦК України,

Outcome: partial