Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] . При житті спадкодавець склав заповіт, яким заповів позивачу [PERSON] земельну ділянку (пай) площею, 1,5734 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який знаходиться на території Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області. Позивач виявив намір прийняти спадщину після смерті [PERSON] та звернувся до нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, що належало спадкодавцю по причині відсутності правовстановлюючих документів. Таким чином виникла ситуація при якій спадкоємець не може набути право власності на майно в порядку спадкування за заповітом через нотаріальну контору. Просить визнати за ним право власності на спадкове нерухоме майно, що залишилося після смерті [INFO] [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився. Представник позивача - адвокат Данилюк П.П. подав через канцелярію суду клопотання, відповідно до якого просить справу розглянути у відсутність сторони позивача. Позовні вимоги підтримують в потому обсязі та просять їх задовольнити. Судові витрати просять залишити за позивачем (а.с. 25). Представник відповідача Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області, до судового засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява, відповідно до якого ї виконком сільської ради позов визнає повністю, просить слухання справи за позовом [PERSON] проводити без представника сілської ради (а.с. 24). Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи заяви сторін, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 7) [PERSON] помер [INFO] . Відповідно до заповіту [INFO] (а.с. 9) [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого земельну ділянку-пай площею 1,5734 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Дашковецької сільської ради і належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12.06.2010 заповідає [PERSON] . У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] після смерті [INFO] [PERSON] належить земельна ділянка прощею 1,5734 гектара на території Дашковецької сільської ради Літинського району Вінницької області. Згідно державного акту серії ЯЖ № 261792 відд25.07.2008 (а.с. 11) вищезазначена земельна ділянка видана [PERSON] . Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 276/02-17 від 08.04.2020 (а.с. 13) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право спадщину до майна померлого 20.12.2017 [PERSON] та рекомендовано звернутися до суду за захистом свої прав. За наведених обставин суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовної вимоги [PERSON] про визнання права власності на спірну земельну ділянку у повному обсязі, адже спадкодавець правомірно набув право власності на земельну ділянку в спосіб, передбачений та не заборонений чинним законодавством України. Судом встановлено, що таке визнання за позивачем [PERSON] , як спадкоємцем за заповітом, права власності на земельну ділянку не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Згідно листа Літинської державної нотаріальної контори за № 276/02-17 від 08.04.2020 (а.с. 13 зв.) спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] станом на 08.04.2020 не заведена. Окрім того, суд бере до уваги і позицію відповідача, який позовні вимоги визнав у повному обсязі, що згідно положень ст. 206 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову (а.с. 24). Так, згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що за життя спадкодавець [PERSON] , котрий помер [INFO] за заповітом розпорядився частиною свого майна на випадок смерті на користь позивача [PERSON] , а останній має намір успадкувати цю частину майна померлого, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса, тому з метою захисту майнових прав позивача, за останнім слід визнати право власності на спірну земельну ділянку. Витрати зі сплати судового збору за клопотанням представника позивача (а.с. 25), слід залишити за позивачем.

Outcome: approved