Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом в якому вказав, що 03.06.2013 року помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді двокімнатної квартири №96, що знаходиться у м. Умані по вул. Жовтневої Революції, 67, а також житлового будинку №5 з надвірними спорудами по пров. 3-му Колективному в м. Житомирі. Згідно складеного [PERSON] заповіту квартира переходила в спадок племіннику померлого, а будинок позивачу. [PERSON] зазначає, що він разом із відповідачем фактично прийняли спадщину так як [PERSON] постійно проживав у вищезазначеній квартирі в м. Умань, а позивач в будинку по пров. 3-му Колективному, 5, та користувався останнім. Як спадкоємець за заповітом гр. [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на зазначений вище будинок державний нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок. На підставі викладеного у позовній заяві [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 5 з надвірними спорудами по провулку 3-му Колективному, м. Житомир,як за спадкоємцем за заповітом, після смерті батька [PERSON], який помер 03.06.2013 року. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Житомирської міської ради та [PERSON] так само не зявилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином, надали заяви про розгляд даної справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши спадкову справу №286/2013, приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи із наступного. Судом встановлено, що 03 червня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СР №209686, виданого відділом ДРАЦС по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції 06.06.2013 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається, серед іншого із житлового будинку № 5 з надвірними спорудами по провулку 3-му Колективному в м. Житомирі. Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.10.2014 №73538036 власником цього житлового будинку є [PERSON], який набув право власності на нього на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] Як вбачається з копії спадкової справи №286/2013, що була заведена Уманською міською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], позивач, який приходиться сином померлого, 27.07.2013 року звернувся із заявою до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого 03.06.2013 року батька. В матеріалах спадкової справи міститься заповіт, складений за життя [PERSON] 07 листопада 2011 року та посвідчений державним нотаріусом Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON], згідно змісту якого гр. [PERSON] житловий будинок № 5 з надвірними спорудами по пров. 3-му Колективному в м. Житомирізаповідав [PERSON], [INFO] Постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON] від 18.10.2014 (а.с. 13) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 5 з надвірними спорудами по пров. 3-му Колективному в м. Житомиріу зв'язку із відсутністю у спадкоємця документу, що посвідчує право власності померлого [PERSON] на даний будинок. Інших спадкоємців майна померлого [PERSON], окрім фізичних осіб сторін по справі, із матеріалів спадкової справи №286/2013 не вбачається. Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до статей 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно із положенням ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи факт належності спадкодавцеві [PERSON] житлового будинку № 5 з надвірними спорудами по пров. 3-му Колективному в м. Житомирі; наявності заповіту, за яким спадкодавець заповідав вказаний будинок позивачу, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved