Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 17 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 08. Вимоги позову обґрунтовує тим, що з липня 2019 року між ними припинені сімейно-шлюбні відносини, по причині непорозуміння між ними та несумісності характерів. Проживають окремо. Відповідач неодноразово виганяв її з будинку, де вони мешкали разом з дітьми. Відновити шлюб неможливо, так як між ними відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідач її ображає, принижує, звинувачує в зраді, погрожує фізичною розправою і знищенням житла, яке вона винаймає з дітьми на даний час. Шлюб між ними має формальний характер. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти будуть проживати з позивачем. В судове засідання сторони не з`явилися, надіслали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.21), відповідач проти позову не заперечує (а.с.20). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17 лютого 2007 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 08 (а.с.8). Згідно з свідоцтвами про народження від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , (а.с.9,10). Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні найшов своє підтвердження факт того, що сім`я розпалась остаточно, спільне господарство сторонами не ведеться, бажання до примирення у них відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини з відповідачем, тому суд не може зобов`язати сторони прийняти заходи до примирення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України копію рішення для виконання необхідно направити до Приморського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Позивач просить розподілити судові витрати порівну, тому, судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при подачі позову в розмірі 420,40 грн.

Outcome: approved