Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з відповідачем по справі [PERSON] знаходився у зареєстрованому шлюбі з 11.06.2011 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON]»ю Олексіївну, [INFO]. Після реєстрації шлюбу вони мешкали в будинку відповідача по вул. Шевченко, 60 с. Красне, однак у зв»язку з постійними суперечками та сварками з боку відповідача, постійних проявів неповаги та застосування фізичного насильства до неї. З квітня 2014 року вони проживають окремо один від одного, примирення вважає неможливим. Просить розірвати шлюбу, укладений між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 11.06.2011 року виконкомом Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2014 року та з того часу проживають окремо один від одного. Вважає примирення неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.06.2011 року виконкомом Красненської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 1 ( а. с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON]»ю Олексіївну, [INFO] ( а. с. 6). Судом встановлено, що з квітня 2014 року сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо один від одного, сторони втратили почуття поваги один до одного. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. При цьому зазначає, що суд не зобов»язаний призначити строк для примирення. Це робиться лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Враховуючи конкретні обставини справи, зокрема відносини, які склались між сторонами, суд вважає примирення між сторонами неможливим. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved