Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно заповіту, складеного 12 листопада 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Гончар Т.М., він є спадкоємцем відносно своєї матері. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок він звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у оформленні такої через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, у зв`язку з чим право власності на нього не було зареєстроване, тому позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . 12.03.2020 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , Стужицької сільської ради Великоберезнянського району про визнання обов?'язкової частки у праві на спадщину. В позові зазначила, що [INFO] померла мати її покійного чоловіка [PERSON] - [PERSON] . ЇЇ чоловік [PERSON] помер [INFO] , який був зареєстрований в будинку [ADDRESS] та був одним із спадкоємців за померлими батьками в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Позивачка вказувала на те, що на час смерті її чоловіка [PERSON] з ним проживали і були зареєстровані: мати - [PERSON] , [INFO] , вона, як дружина, , їхній син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Отже, вона стала спадкоємцем за померлим чоловіком [PERSON] та прийняла спадщину. Крім того, позивачка вважає, що вона є обов?'язковим спадкоємцем при спадкуванні вказаного вище будинку, оскільки є пенсіонером за віком довічно та прийняла спадщину. Інший відповідач [PERSON] спадщину не прийняв, заходів щодо її прийняття у встановлені законом терміни не вжив, та своєю заявою позов [PERSON] підтримав, чим фактично відмовився від своїх можливих прав при розподілі спадкового майна. На підставі викладеного [PERSON] просить визнати за нею право на обов?'язкову частку у спадщині після померлої [PERSON] в розмірі ј частини від усього спадкового майна. Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року об?'єднано в одне провадження зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Стужицької сільської ради Великоберезнянського району про визнання обов?'язкової частки у праві на спадщину з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Стужицької сільської ради Великоберезнянського району про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Позивач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, зустрічний позов [PERSON] не визнав. Представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] підтримав вимоги зустрічного позову, просив його задовольнити, пояснивши, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає у спірному будинку, прийняла спадщину після смерті [PERSON] , є особою пенсійного віку та має обов`язкову частку у спадковому майні. У судове засідання відповідач за первісним позовом [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги первісного позову [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті їхньої матері визнає повністю. Представник Стужицької сільської ради Великоберезнянського району в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про прозгляд справи без його участі. Позивачка за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі у зв`язку з її поганим самопочуттям. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] - [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області 21 квітня 2017 року (а.с.13). Також встановлено, що згідно довідки Стужицької сільської ради Великоберезнянського району Закарпатської області №41 від 14 лютого 2018 року, за даними погосподарської книги № 5 за 2015-2020 року, головою дворогосподарства за адресою [ADDRESS] була [PERSON] , яка померла [INFO] . З свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 30 серпня 1961 року вбачається, що в графі «мати» вказана [PERSON] . Зі складеного померлою [PERSON] заповіту від 12 листопада 2017 року вбачається, що все належне їй майно, і все те, що буде належати їй на день смерті за законом і на що матиме право, заповіла своєму сину - [PERSON] . Як видно з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей А.В. № 9/01-16 від 26 лютого 2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності [PERSON] на житловий будинок. Судом також встановлено, що згідно погосподарської книги №2 за 1991-1995 р.р. на час сметрі батька позивача за первісним позовом - [PERSON] , [INFO] , жителя [ADDRESS] разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] , онук [PERSON] , [INFO] , онучка [PERSON] , [INFO] (а.с.34-36). Також в погосподарській книзі вказано, що до дня смерті [INFO] [PERSON] являвся головою дворогосподарства в [ADDRESS] . Отже, [PERSON] був одним із спадкоємців за померлим батьком - [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] - позивачка за зустрічним позовом, уклали шлюб 27 липня 1974 року(а.с.88). Відповідно до наявної у справі копії паспорта [NUMBER] [PERSON] з 16 березня 1977 року зареєстрована у спірному будинку [ADDRESS] . Будь-якого іншого місця реєстрації [PERSON] не зазначено. Отже, вона є спадкоємцем свого чоловіка - [PERSON] , який спадкував би Ѕ частину спадку за померлими батьками та має обов`язкову частку у спірному майні. Так, відповідно до ч.1 ст.1241 Цивільного кодексу України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом(обов`язкова частка). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] є непрацездатною особою, тобто являється пенсіонеркою за віком (а.с.90) та має право на спадкування за померлим чоловіком в розмірі ј частки в спірному майні. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Передбачені ст. 1224 ЦК України підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що у позові [PERSON] про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] слід відмовити, а зустрічний позов слід задовольнити та визнати за [PERSON] право на обов`язкову частку у спадщині після смерті [PERSON] .

Outcome: approved