Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги він обґрунтував тим, що7 грудня 2015 року ним в порядку статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» було направлено адвокатській запит начальнику ГУ ДФС у Київській області про надання інформації та документів. В задоволенні адвокатського запиту було відмовлено. Вважаючи такі дії ГУ ДФС у Київській області неправомірними [PERSON] звернувся з позовом до суду. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва адміністративний позов [PERSON] задоволено. Визнано неправомірними дії ГУ ДФС у Київській області щодо відмови у наданні інформації за адвокатським запитом від 07.12.2015 року. Зобов'язано ГУ ДФС у Київській області надати відповідь на адвокатській запит від 07.12.2015. Рішення суду набрало законної сили. Станом на сьогодні ГУ ДФС у Київській області рішення суду не виконано. Вважає, що неправомірні дії ГУ ДФС у Київській області завдали неправомірної шкоди діловій репутації. Просив стягнути моральну шкоду у розмірі 65 250,00 грн. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги було збільшено, просив стягнути моральної шкоди у розмірі 143360,00 грн. Представник відповідача Державної казначейської служби України в судове засідання не з'явився. До матеріалів справи надійшли заперечення проти позову. Державна казначейська служби України просила відмовити в задоволенні позову з огляду на те, що жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало. Також казначейство не несе відповідальності за дії органів державної влади. Представник відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області просив відмовити в задоволені позову. Як на підставу необґрунтованості позовних вимог зазначено, що про постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.08.2016 року по справі № 826/645/16 відповідач дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень та одразу оскаржив до суду апеляційної інстанції. Ухвали про відкриття апеляційного провадження до відповідача не надходило. Вказує на те, що ГУ ДФС у Київській області не поширювало про позивача недостовірну інформацію, а тому підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 7 грудня 2015 року позивач в порядку статті 24 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» було направлено адвокатській запит начальнику ГУ ДФС у Київській області про надання інформації та документів. В задоволенні адвокатського запиту було відмовлено. Вважаючи такі дії ГУ ДФС у Київській області неправомірними [PERSON] звернувся з позовом до суду. Постановою Окружного адміністративного суду м.Києва від 8 серпня 2016 року адміністративний позов [PERSON] задоволено (а.с.7-8). Визнано неправомірними дії ГУ ДФС у Київській області щодо відмови у наданні інформації за адвокатським запитом від 07.12.2015 року. Зобов'язано ГУ ДФС у Київській області надати відповідь на адвокатській запит від 07.12.2015. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 травня 2017 року рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.75-76). Проте станом на день розгляду справи ГУ ДФС у Київській області рішення суду не виконано. За змістом частини третьої статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже неправомірність дій ГУ ДФС у Київській області, що полягають у незадоволенні адвокатського запиту встановлена рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили. Протиправні дії ГУ ДФС у Київській області завдано неправомірну шкоду діловій репутації, оскільки позивач не міг належним чином виконувати свої обов'язки по захисту свого довірителя, в зв'язку з чим він одержував претензії від нього. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. За змістом статті 299 Цивільного кодексу України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Згідно статті 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка іі завдала, за наявності вини. За змістом пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків тощо. Судом встановлено, що неправомірні дії ГУ ДФС у Київській області завдали неправомірної шкоди діловій репутації, а тому вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування суд враховує вимоги розумності і справедливості та стягує моральну школу в розмірі 5000,00 грн. На підставі викладеного вище, беручи до уваги положення постанов Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та

Outcome: partial