Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача ТОВ «Теплоенергопроект» про стягнення заборгованості по заробітній платі, просить ухвалити рішення про стягнення з ТзОВ «Теплоенергопроект» на її користь заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 40 000 грн. Позов мотивує тим,що з 17.12.2012року вона працює у ТзОВ «Теплоенергопроект» на посаді керівника групи будівельного сектору будівельно-архітектурного відділу. З березня 2015 року, а також з липня 2015 року по травень 2016 року відповідач не виплатив йому заробітної плати. За його розрахунками сума заборгованості з виплати заробітної плати становить 40 000 грн. Дану суму просить стягнути з відповідача в примусовому порядку. Позивач [PERSON] подала суду заяву, згідно якої просить проводити розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, суд відповідно до ст.224 ЦПК України приймає заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в ній докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог\~ст. 215 ЦПК України\~суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з таких підстав. Відповідно до записів в трудовій книжці позивача (а.с.4-5), остання з 17.12.2012року працює у ТзОВ «Теплоенергопроект» на посаді керівника групи будівельного сектору будівельно-архітектурного відділу. Відповідно до ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки. Вказана правова норма зобовязує власника або уповноваженого ним органу виплачувати заробітну плату працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Як роз»яснив Пленум ВСУ у п. 20\~Постанови № 13 від 24.12.1999р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі,\~наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі\~ст.117 КЗпП\~стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи\~по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. В силу вимог ч. 3 ст.\~10, ст.\~60 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не представив суду доказів про проведення розрахунку з позивачем, а згідно довідки № ТП000000010 від 03.06.2016 року (а.с.11) заборгованість відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Теплоенергопроект» перед позивачем [PERSON] становить 28\~208,54 грн., відтак дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а позов в цій частині підлягає до задоволення. У відповідності до вимог\~ст. 88 ЦПК України\~з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі наведеного та

Outcome: approved