Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 листопада 2004 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1412. Від шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейний побут. Через це почали виникати непорозуміння та сварки, які призвели до втрати почуття любові. Подружні стосунки припинені, спільного господарства не ведуть. Спроби налагодити відносини позитивного результату не дали. Даний шлюб має формальний характер, а тому його збереження не можливе. Донька залишається на проживанні з нею. Відповідач допомоги на утримання доньки не надає, фінансово не забезпечує, хоча має таку можливість. А тому, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо розірвання шлюбу. Вимогу щодо стягнення аліментів на утримання доньки визнав частково. Зазначив, що його середньомісячна заробітна плата становить 1300 грн., а тому просив стягувати з нього 1/3 частки саме від такої суми. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. Із свідоцтва про шлюб [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 2004 року, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, актовий запис № 1412 (а.с.5). Судом встановлено, що сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, дійшли до взаємної згоди щодо розірвання шлюбу. З врахуванням того, що позивач не бажає примиритися, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому його слід розірвати. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6) вбачається, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В наданої в судовому засіданні довідки (а.с.43) встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований, займає посаду менеджера зі збуту в ТзОВ «Дах-профіль». Його середньомісячний заробіток становить 1315,12 грн. А тому, суд приходить до висновку, що аліменти слід стягнути у частці від його заробітку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи матеріальне становище позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17.10.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про часткове відшкодування відповідачем понесених нею судових витрат за пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу, а саме з відповідача в користь позивача слід стягнути половину сплаченого нею судового збору та стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов'язкового негайного виконання.

Outcome: partial