Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позові вказала, що згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 12.10.2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16.09.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що аліменти в сумі 300 грн не покривають потреби дитини. Достатньою сумою аліментів, на думку позивача, є 2 500 грн 00 коп. При цьому позивач зазначає, що відповідач має можливість сплачувати таку суму аліментів, оскільки отримує регулярний дохід від неофіційної трудової діяльності Прохає суд збільшити розмір стягнення аліментів на її користь на утримання дочки з відповідача та сплачувати аліменти в розмірі 2 500 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У відзиві на позов відповідач просить суд задовольнити позовні вимоги частково і стягувати з нього аліменти в сумі 850 грн 00 коп., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Вказує на те, що ніде не працює, отримує мінливі доходи, має на утриманні також сина [PERSON]. Обґрунтованою сумою аліментів вважає 850 грн на місяць. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що за рішенням Лубенського міськрайонного суду від 12.10.2011 року з [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16.09.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. За таких підстав позов про збільшення розміру аліментів є обґрунтованим. Позивач просить збільшити розмір аліментів до 2 500 грн, однак при цьому не наводить жодних розрахунків такої суми, а тому суду незрозуміло з чого виходила позивач. Просить стягувати аліменти в розмірі, що перевищує «мінімальний гарантований розмір аліментів» та «мінімальний рекомендований розмір аліментів», однак всупереч вимогам ст. 182 СК України не надала доказів в обґрунтування такої позиції. Суду не надані докази наявності у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав. Позивачем не доведені витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Не надано і доказів щодо розміру доходів відповідача від неофіційної трудової діяльності. При цьому позивач не заявила перед судом клопотання про витребування таких доказів. З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для стягнення аліментів в розмірі 2 500 грн. Разом із тим, з урахуванням обставин у справі, зокрема, наявності у відповідача іншої дитини, враховуючи те, що на час розгляду справи розмір прожиткового мінімум для дитини віком від 6 до 18 років складає 1 944 грн, враховуючи вимоги закону щодо мінімального гарантованого розміру аліментів, суд вважає за необхідне задовольнити позов в частині стягнення аліментів сумі 972 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 274 грн 03 коп.

Outcome: partial