Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що за життя її батько [PERSON] працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку 4,74 га ріллі (кадастровий номер 7425383500:04:001:0084) та 0,57 га кормових угідь (кадастровий номер 7425383500:04:001:0358) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сильченківської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519413 від 01.06.2005 року. 27 серпня 2012 року [PERSON] помер. Після його смерті позивач являється спадкоємицею за законом, але не може оформити свої спадкові права, поскільки у неї відсутній оригінал Державного акту на право власності земельну ділянку, який був втрачений з невідомих причин. Крім того, мати позивача [PERSON] - за життя отримала право на земельну частку (пай) на території Сильченківської сільської ради згідно сертифікату серії ЧН № 050378 від 05.07.1996 року. 08 вересня 1997 року [PERSON] померла. Після її смерті позивач [PERSON] являється спадкоємицею за законом, але не може оформити свої спадкові права, поскільки у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), який був втрачений з невідомих причин. Також баба позивача мати її батька [PERSON] - за життя отримала право на земельну частку (пай) на території Сильченківської сільської ради згідно сертифікату серії ЧН № 050379 від 05.07.1996 року. 14 липня1996 року [PERSON]І.М. померла. Після її смерті позивач [PERSON] являється спадкоємицею за законом, інших спадкоємців у померлої немає, але не може оформити свої спадкові права, поскільки у неї відсутній оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), який був втрачений з невідомих причин. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом: - право власності на земельні ділянки площею 4,74 га ріллі (кадастровий номер 7425383500:04:001:0084) та 0,57 га кормових угідь (кадастровий номер 7425383500:04:001:0358) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сильченківської сільської ради згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519413 від 01.06.2005 року після смерті батька [PERSON], померлого 27 серпня 2012 року; - право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 050378 від 05.07.1996 року після смерті матері [PERSON], померлої 08 вересня 1997 року; - право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ЧН № 050379 від 05.07.1996 року після смерті баби [PERSON], померлої 14 липня 1996 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Сильченківської сільської ради, та третіх осіб відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] помер 27 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 194215 від 28.08.2012 року (а.с.11); спадкодавець [PERSON] померла 08 вересня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 018245 від 08.09.1997 року (а.с.15); спадкодавець [PERSON] померла 14 липня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 324014 від 16.07.1996 року (а.с.16). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЯК № 604916 від 29.08.1968 року, [PERSON] народилась 01 серпня 1968 року, в графі «Батько» зазначено [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.10).Згідно копії свідоцтва про одруження серії І-ЕЛ № 020994 від 27.07.2000 року [PERSON] одружилась із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.9). Згідно копії посвідки про народження № 2332573 від 22.10.1938 року [PERSON] народився 14 жовтня 1938 року, в графі «Мати» зазначено [PERSON] (а.с.13). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519413 від 01.06.2005 року, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5,32 га на території Сильченківської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з них 4,74 га ріллі (кадастровий номер 7425383500:04:001:0084) та 0,57 га кормових угідь (кадастровий номер 7425383500:04:001:0358) (а.с.12-12 зв.). У районні газеті «Трибуна хлібороба» за 06 лютого 2016 року та за 23 квітня 2016 року поміщені оголошення про те, що втрачений Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519413 від 01.06.2005 року на імя [PERSON] вважати недійсним; втрачені сертифікати на земельні частки (пай) серії ЧН № 050378 від 05.07.1996 року на імя [PERSON] та серії ЧН № 050379 від 05.07.1996 року на імя [PERSON] вважати недійсними (а.с.16-17). Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Талалаївському районі від 14.06.2016 року вартість земельної ділянки згідно Державного акту серії ЯА № 519413 від 01.06.2005 року, що належала [PERSON] станом на 27 серпня 2012 року становила 89 322 грн. 80 коп., вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 050378 від 05.07.1996 року, що належала [PERSON] становила 61 152 грн., вартість земельної частки (паю) згідно сертифікату серії ЧН № 050379 від 05.07.1996 року, що належала [PERSON] становила 61 152 грн. (а.с.36). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємицею є [PERSON], після смерті [PERSON] і [PERSON] спадкові справи не заводились, що підтверджується повідомленням Прилуцької районної ДНК від 05.05.2016 року та копією спадкової справи (а.с.29-34). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавець [PERSON] за життя набув право власності на земельну ділянку, спадкодавці [PERSON] і дрозд М.І. за життя набули право на земельну частку (пай), дані права підтверджені належними правовстановлюючими документами, оригінал якого був втрачений з невідомих причин. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавці за життя набули право власності на земельну ділянку і право на земельну частку (пай), і дане майнове право залишаються неуспадкованим спадкоємцем за законом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельної ділянки та земельних часток (паїв) на день смерті спадкодавців, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідок відділу Держземагенства в Талалаївському районі 211 626 грн. 80 коп. Саме з цієї суми позивач повинна була сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 2116 грн., а нею сплачено згідно квитанції 551 грн. 20 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору 1564 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved