Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 вересня 2007 року померла його мати [PERSON], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть, виданим 15 вересня 2007 року Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області. Після смерті його матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: житловий будинок № 7а, розташований по вул. Демократичній у м. Запоріжжі Запорізької області та на акції. Крім нього є інший спадкоємець згідно із ст. 1261 ЦК України дочка померлої [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [INFO] та на день смерті матері [PERSON] не була зареєстрована з нею за однією адресою та не подавала до Першої Запорізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у встановлений законодавством шестимісячний строк. Отже, крім нього, інших спадкоємців за законом та заповітом немає. 05 березня 2008 року на підставі його заяви про прийняття спадщини Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 208/2008 після померлої 13 вересня 2007 року [PERSON]. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 7а по вул. Демократичній у м. Запоріжжі, йому Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою було відмовлено у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25.07.2015 року № 1418/02-31. Відповідно до листа ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» від 14.07.2015 року за вих. № 6135 житловий будинок № 7а по вул. Демократичній у м. Запоріжжі належав померлій 13 вересня 2007 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 11 грудня 1979 року за реєстровим № 3-5581 та на підставі договору дарування, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою 14 лютого 1980 року за реєстровим № 2-655.З технічного паспорту від 22.02.1990 року вбачається, що власником житлового будинку № 7а по вул. Демократичній у м. Запоріжжі є його мати [PERSON]. У відповідності до п.п.4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Таким чином, виникла ситуація при якій він не може оформити спадщину у нотаріуса шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом та Витягу з Державного реєстру речових прав на житловий будинок, розташований за вищевказаною адресою, після смерті померлої матері [PERSON], так як у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на цей будинок, у зв»язку з чим він вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Пояснення суду в обґрунтування позовних вимог надав аналогічні тим, що викладені ним в позовній заяві. Представник відповідача територіальної громади в особі Запорізької міської ради в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням розглянути справу у відсутність їх представника. З позовними вимогами згодні. Представник 3-ої особи Першої Запорізької державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суду надана письмова заява з проханням справу розглянути без участі їх представника та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, у тому числі копію спадкової справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом . Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців)(ст.1216 ЦК України). У відповідності зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою(частина третя статті 46 цього Кодексу). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини(ч.3 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖС № 089223 вбачається, що [PERSON] померла 13.09.2007 року, про що 15 вересня 2007 року складено відповідний актовий запис № 8457(а.с.6). Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтву про народження II -ЯР № 156771, позивач [PERSON] народився 24 липня 1958 року та його матір»ю в свідоцтві про народження вказана [PERSON](а.с.7). Таким чином, в судовому засіданні наданими належними письмовими доказами встановлений факт того, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON], а отже він є спадкоємцем першої черги за законом після її смерті. З копії свідоцтва про право власності від 11.12.1979 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3-5580, виданого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою та копії договору дарування від 14 лютого 1980 року, посвідченого Першою Запорізькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за № 2-655 вбачається, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Демократична, буд. 7а(а.с.18,19). Відповідно до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що позивач [PERSON] на час відкриття спадщини, значився зареєстрованим в спірному будинку, що підтверджується відомостями про реєстрацію, що маються у його паспорті(а.с.25-26). Положеннями ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її(ч.1 статті 1268 ЦК України). У відповідності до п.п.4.15,4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації, нотаріус вимагає, крім правовстановлюючого документа, витяг з Реєстру прав власності. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З копії спадкової справи № 208/2008 до майна померлої 13 вересня 2007 року [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] 05.03.2008 року подав до Першої Запорізької нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері [PERSON], зазначивши при цьому, що крім нього мається спадкоємиць першої черги за законом - дочка померлої [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. У зв»язку із наявністю іншого спадкоємця 1 черги за законом, [PERSON] листом за № 978 від 05 березня 2008 року, була повідомлена нотаріусом по відкриття спадщини після смерті [PERSON], та їй розяснено, що у разі неотримання від неї відповіді до 15.03.2008 року або при закінчені визначеного законом строку, свідоцтво про право на спадщину буде видано іншим спадкоємцям, які прийняли спадщину. В матеріалах спадкової справи відсутня заява [PERSON] про прийняття спадщини, а отже вона, у розумінні ч.1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла її. Положеннями ч.1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії від 25 липня 2015 року, державний нотаріус Першої Запорізької державної нотаріальної контори на вимогу [PERSON], який звернувся з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 7а по вулиці Демократичній у м. Запоріжжі, після померлої 13.09.2007 року матері [PERSON], відмовив у видачі свідоцтва у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно, що підтверджує право власності померлої на вищевказаний житловий будинок(а.с.25). Таким чином, аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON], так як в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але виникла ситуація при якій він не може оформити спадщину у нотаріуса шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв»язку з неможливістю подати нотаріусу правовстановлюючі документи щодо належності спадкового нерухомого майна спадкодавцеві [PERSON], внаслідок чого нотаріусом 25 липня 2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Інший спадкоємиць першої черги за законом [PERSON], яка є дочкою померлої [PERSON] не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини а отже вона, у розумінні ч.1 ст. 1272 ЦК України, вважається такою, що не прийняла її. На теперішній час, 3-я особа [PERSON], будь-яких заперечень щодо позовних вимог [PERSON] суду не надала. Враховуючи вище викладене, суд вважає, що визнання за позивачем в порядку спадкування за законом права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом після померлої 13.09.2007 року його матері [PERSON] не призведе до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved