Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовує тим, що йому на підставі договору дарування частки квартири, посвідченого 14.08.2015 року нотаріусом за реєстровим №2850 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №10812380, на праві власності належить ? частини квартири [ADDRESS]. Іншим співвласником зазначеної квартири є [PERSON], якій на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, виданого 17.07.2014 року нотаріусом за реєстровим №3-333 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6367515, належить ? частина спірної квартири. За інвентаризаційними даними КП Харківське міське БТІ спірна квартира є однокімнатною, житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 33,4 кв.м. За інформацією дільниці КП Жилкомсервіс у вказаній квартири зареєстрована лише одна особа [PERSON], яка подарувала ? частини квартири позивачу. Позивач і відповідач у спірній квартирі ніколи не мешкали, не зареєстровані, не є членами однієї сімї. Після набуття права власності на зазначену квартиру, позивач неодноразово звертався до відповідачки із пропозицією купівлі належної їй ? частини спірної квартири, оскільки визначити порядок користування не можливо це однокімнатна квартира, крім того, відповідачка не приймає участі в оплаті комунальних платежів. Однак, [PERSON] не погоджується на укладення договору купівлі-продажу, не сплачує як співвласник комунальні платежі, чим порушуються право власності позивача. На підставі вказаного, з урахуванням вимог статей 183, 365 ЦК України, позивач просить: припинити право спільної власності відповідачки [PERSON] на ? частину частини квартири [ADDRESS], присудити на її користь 75075 грн., які видати з депозитного рахунку ТУ ДСА позивачем, визнати за [PERSON] право власності на ? частину спірної квартири, стягнути з відповідачки судові витрати на користь [PERSON] В уточненому позові, представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, вказав, що враховуючи висновки проведеної судової експертизи, сума, яку сторона позивача просить присудити відповідачу [PERSON] за ? частину спірної квартири становить 120917 грн. У судове засідання позивач не зявився, від представника позивача [PERSON], надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, підтримання позову із урахуванням уточнених позовних вимог, просять їх задовольнити. Не заперечує проти заочного вирішення справи. У судове засідання сторона відповідача не зявилася, неодноразово повідомлялися про розгляд справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст.224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно із копією договору дарування частки квартири, посвідченого 14.08.2015 року нотаріусом за реєстровим №2850 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №10812380, [PERSON] належить ? частини квартири [ADDRESS] (а.с.5-6). Із копії технічного паспорту на вищевказану квартиру, за даними КП Харківське міське БТІ: квартира є однокімнатною, житловою площею 18,2 кв.м, загальною площею 33,4 кв.м.(а.с.7-8). [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на спадщину, виданого 17.07.2014 року нотаріусом за реєстровим №3-333 та зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №6367515, належить ? частина спірної квартири (а.с.9-10). [PERSON] зареєстрована за іншою адресою м. Харків, віл. Краснодарська, 171е, кв.119 (а.с.36). За інформацією дільниці КП Жилкомсервіс у вказаній квартири зареєстрована лише [PERSON], яка подарувала ? частини квартири позивачу (а.с.5,14). Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №5694/9972 від 30.09.2016 року: ринкова вартість ? частини квартири [ADDRESS] становить 120917 грн. Положеннями статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що норми статей 10 та 11 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи кореспондуються з диспозитивним правом сторін надавати докази, ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що сторонам були створені належні умови для надання доказів та вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що спірна квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON]. В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-68 цс14 та від 13 травня 2015 року № 6-93цс15, які згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковими для судів. Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України. У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним. На підставі наведеного, суд, враховуючи особливості об'єкта нерухомості однокімнатна квартира, який є спільним майном, склад сторін та їх взаємовідносини; з'ясувавши фактичні обставини справи щодо заявлених вимог, приходить до висновку про те, що припинення права відповідача [PERSON] на ? частку у спірному майні не завдасть істотної шкоди її інтересам, а також забезпечить можливість позивачу [PERSON] реалізувати його право власності.

Outcome: approved