Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», треті особи приватний нотаріус Запорізького МНО Нароха О.В., [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначив, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] , 23.06.2006 р. за спільні кошти подружжя було придбано житловий будинок [ADDRESS] . На підставі договору іпотеки № PLM-200/498/2006319-44938-І від 23.06.2007 р. вказаний житловий будинок було передано в іпотеку АКБ «Райффайзенбанк Україна», яке у подальшому перетворено в ПАТ «ОТП Банк». 13.03.2020 р. позивачу поштою надійшов лист з Шевченківського ВДВС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Дніпро), який містив повідомлення державного виконавця щодо результатів оцінки арештованого майна від 26.02.2020 р. № 24926 щодо результатів експертної оцінки для подальшого продажу на електронних торгах ДП «Сетам». Жодний інших документів йому не направлялося. Будинок було виставлено на реалізацію на електронних торгах. Вивченням матеріалів ВП № 54849163, що сталося лише 30.06.2020 р., було з`ясовано, що підставою відкриття цього виконавчого провадження та проведення виконавчих дій щодо звернення стягнення на належний [PERSON] будинок здійснюється на підставі виконавчого напису № 3379, вчиненого приватним нотаріусом Запорізького МНО Нарохою О.В. 06.09.2007 року на користь АКБ «Райффайзенбанк Україна» про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем на суму 241 336,84 грн. Наразі постала необхідність у скасуванні самого виконавчого напису № 3379 від 06.09.2007 р., оскільки позивач ніяких повідомлень, боргових вимог не отримував, розмір боргу не є погодженим із відповідачем, з цим виконавчим написом його ніхто не ознайомлював, вважає його таким, що вчинений з порушенням вимог законодавства. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3379 від 06.09.2007 року, вчинений приватним нотаріусом Запорізького МНО Нарохою О.В. та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2020 року по справі відкрите загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання по справі. 28.10.2020 року представником відповідача було подано відзив на позов, в якому зазначено, що 06.09.2007 р. було вчинено виконавчий напис № 3379 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , який належить на праві власності [PERSON] . Виконавчий напис неодноразово пред`являвся до виконання, позивач був обізнаний про його існування. Крім того, в провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувала цивільна справа № 2-3182/09 за позовом [PERSON] до ЗАТ «ОТП Банк», приватного нотаріуса Запорізького МНО Нарохи О.В. про визнання виконавчого напису від 06.09.2007 р. № 3379 таким, що не підлягає виконанню. З зазначеним позовом [PERSON] звернувся до суду 16.09.2009 р., тобто з пропуском строку позовної давності. На адресу приватного нотаріуса разом з заявою на вчинення виконавчого напису було направлено: розрахунок заборгованості, в якому чітко відображається момент виникнення прострочення виконання зобов`язань, тобто період за який виникла заборгованість; копія кредитного договору; оригінал договору іпотеки та досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. На адресу позивача неодноразово направлялись вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором. Позивач не скористався своїми правами щодо оскарження суми заборгованості. Під час вчинення виконавчого напису приватний нотаріус Запорізького МНО Нароха О.В. діяла правомірно та спираючись на норми чинного законодавства та положення Договору іпотеки, при цьому правомірно включила у зміст виконавчого напису вимогу про погашення заборгованості у повному обсязі, правомірно встановила безспірність вимог заявлених АТ «ОТП Банк». Посилаючись на зазначені обставини, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 25.05.2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, просила врахувати попередньо надані заперечення відповідача проти позову. Третя особа приватний нотаріус Запорізького МНО Нароха О.В. в судове засідання не з`явилася, раніше надала суду письмові пояснення, в яких просила розглядати справу без її участі та зазначила, що виконавчий напис та документи на підставі яких він був вчинений, знищені у зв`язку зі спливом строку зберігання, вчинення виконавчого напису було з додержанням вимог законодавства. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив про його необґрунтованість та просив застосувати строки позовної давності. Дослідивши матеріали цивільної справи, вислухавши думку сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 23.06.2006 року між АКБ «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № ML-200/498/2006, відповідно до якого банком надано [PERSON] кредит на суму 45 000,00 доларів США до 23.06.2021 р. На забезпечення виконання вимог вищевказаного кредитного договору між «Райффайзенбанк Україна» та [PERSON] укладено договір іпотеки PML-200/498/2006 від 23.06.2006 року предметом якого є нерухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві приватної власності [PERSON] 06.09.2007 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Нарохою О.В. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації житлового будинку, задовольнити вимоги ЗАТ «ОТП Банк» у розмірі 241 336,84 грн. 07.11.2008 року державним виконавцем Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції Борисенковим В.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до актів від 12.05.2008 року та від 26.12.2008 року на виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса та стягнення з [PERSON] на користь банку 241 336,84 грн. описано та арештовано житловий будинок [ADDRESS] , який належить [PERSON] . В 2009 році [PERSON] звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до ЗАТ «ОТП Банк» в особі філії ЗАТ «ОТП Банк» в м. Запоріжжі, приватного нотаріуса Запорізького МНО Нарохи О.В. про визнання виконавчого напису від 06.09.2007 р. № 3379 таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2010 року позовну заяву [PERSON] до ЗАТ «ОТП Банк» в особі філії ЗАТ «ОТП Банк» в м. Запоріжжі, приватного нотаріуса Запорізького МНО Нарохи О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишено без розгляду. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 07.06.2011 року скасовано ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2010 року по цій справі про залишення позовної заяви без розгляду, справу повернуто до того ж суду для розгляду. 28.10.2011 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя позовну заяву [PERSON] до ЗАТ «ОТП Банк» в особі філії ЗАТ «ОТП Банк» в м. Запоріжжі, приватного нотаріуса Запорізького МНО Нарохи О.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишено без розгляду. Надаючи правову оцінку спірним відносинам, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Так як при зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису ЗАТ «ОТП Банк», який є правонаступником АКБ «Райффайзенбанк Україна», нотаріусом здійснена перевірка наявності певних умов, за яких може бути вчинена зазначена нотаріальна дія, а також перевірено всі пред`явлені для вчинення виконавчого напису документи, отже обґрунтованим є висновок про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису від 06.09.2007 року вказана банком заборгованість є безспірною. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Витребувати належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких було вчинений оспорюваний виконавчий напис не виявилось можливим, оскільки згідно відповіді приватного нотаріуса Запорізького МНО Нарохи О.В. виконавчий напис та документи, на підставі яких він був вчинений, знищені у зв`язку з тим, що сплив строк його зберігання (Акт № 4 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, погоджений Протоколом № 4 засідання ЕК Головного управління юстиції від 20.03.2014 року). Водночас надані позивачем докази і фактичні обставини справи не дають обґрунтованих підстав вважати, що при вчинені виконавчого напису, приватним нотаріусом не були дотримані вимоги діючого законодавства щодо його вчинення, позивач не довів та не надав належні та допустимі докази порушення норм законодавства щодо вчинення нотаріального напису, обґрунтованості зазначеного порушення. Тобто відсутні правові підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. З наведеного випливає, що позовна вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволенню не підлягає, оскільки позивачем недоведена неправомірність дій банку та нотаріуса. Стосовно клопотання представника відповідача щодо пропуску строку позовної давності слід зазначити наступне. Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 27.07.2020 року, тобто, поза межами строку позовної давності, встановленого ст.257 ЦК України, оскільки оскаржуваний виконавчий напис нотаріусом вчинено 06.09.2007 року. Про те, що [PERSON] було відомо про існування оспорюваного виконавчого напису в 2009 році свідчить те, що 16.09.2009 р. він вже звертався до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя із позовом про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому зазначав, що йому стало відомо про звернення ЗАТ «ОТП Банк» до приватного нотаріуса Запорізького МНО Нарохи О.В. та вчинення виконавчого напису № 3379 від 06.09.2007 р. Клопотання про поновлення пропущеного строку позовної давності позивачем не заявлено. Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, зробленою до винесення рішення, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судові витрати не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed