Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хустського районного суду з позовом до [PERSON], Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, приватного нотаріуса [PERSON], третя особа без самостійних вимог Колочавська сільська рада Міжгірського району, в якому просить: - визнати неправомірним та скасувати розподіл земельної ділянки, вказаної в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК №003825 на дві земельні ділянки; - скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса [PERSON], Міжгірський районний нотаріальний округ, Закарпатська область (з відкриттям розділу), індексний номер: 29049339 від 31.03.2016 року 19:35:14 про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,011 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Колочава, вул. Шевченка, земельна ділянка б/н, кадастровий номер 2122482100:03:003:0025; - скасувати запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,011 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Колочава, вул. Шевченка, земельна ділянка б/н, кадастровий номер 2122482100:03:003:0025; - визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію у державному земельному кадастрі земельної ділянки № 2122482100:03:003:0025 та скасувати її державний кадастровий номер; - стягнути з відповідачів на його користь судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Воловецького районного суду по справі № 300/452/15-н від 18.11.2016 року визнано недійсним та скасовано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК №003825 площею 0,0156 га для обслуговування житлового будинку, зареєстрований за № 618 та виданий відповідачці [PERSON] на підставі рішення 10 сесії 4 скликання Колочавської сільської ради від 22.05.2003 року. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15.03.2017 року вказане судове рішення залишено без змін та воно набрало законної сили. Однак виконати судове рішення неможливо, оскільки [PERSON] 31.03.2016 року зареєструвала право власності на частину земельної ділянки площею 0,011 га. Відповідачка [PERSON] подала оголошення про втрату державного акту на право приватної власності на земельну ділянка серії Ш-ЗК №003825. Потім земельна ділянка, вказана у державному акті з незрозумілих причин з 0,0156 га була розділена на дві земельні ділянки і на частину земельної ділянки, площею 0,011 га виготовлено технічну документацію, присвоєно кадастровий номер і прийнято рішення про реєстрацію права власності. Щодо іншої частини земельної ділянки згідно державного акту серії Ш-ЗК №003825, то в технічній документації її також позначено як земельну ділянку [PERSON] Позивач вважає, що розподіл земельної ділянки згідно вищевказаного державного акту є неправомірним,так як це була одна цілісна земельна ділянка і з незрозумілих причин проведено її розподіл. В реєстрі прав власності на нерухоме майно зазначено про реєстрацію права власності тільки на частину земельної ділянки і як підставу для проведення реєстрації вказано, що [PERSON] державний акт загубила. Це не відповідає дійсності. Стосовно незаконності державного акту вже існувало рішення господарського суду Закарпатської області по справі № 907/161/13-г від 12.04.2013 року, яким визнано недійсним та скасовано рішення 18 сесії 23 скликання Колочавської сільської ради від 27.06.2001 року «Про вилучення від ДП «КЗТО» та передачу до земель запасу 4,2 га земельної ділянки та рішення 20 сесії 5 скликання Колочавської сільської ради № 11 від 05.06.2009 року. Крім цього проводився судовий процес по визнанню недійсним державного акту, в якому [PERSON] також була відповідачкою. Оскільки державний акт скасовано, реєстрація права власності на тій підставі, що його втрачено є також незаконною і підлягає скасуванню. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити з підстав, наведених у заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання жодного разу не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. Відзиву або заперечення на позовну заяву від неї не надходило. Заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не подавалися. Причини неявки суду невідомі. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду невідомі. До суду від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якому Головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області зазначає, що позовні вимоги [PERSON] та підстави, викладені у позовній заяві є необґрунтованими, надуманими та є особистими припущеннями позивача, які не ґрунтуються на нормах матеріального права та фактичних обставинах справи. Просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Відповідачка - приватний нотаріус Міжгірського районного нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. До суду надіслала лист, у якому заперечила позов, вважає, що діями щодо видачі рішення від 22.05.2003 року 10 сесією 4 скликання, Державного акта ІІІ-ЗК №003825 від 30.07.2003 року за № 618 Колочавською сільською радою Міжгірського району Закарпатської області та проведення Державної реєстрації на відповідну земельну ділянку з присвоєнням їй кадастрового номера 2122482100:03:003:0025 права позивача [PERSON] не порушені, а земельна ділянка, що є предметом позовних вимог є особистою приватною власністю відповідачки [PERSON] Просила суд справу розглядати без її участі. Представник третьої особи без самостійних вимог: Колочавської сільської ради Міжгірського району в судове засідання також не зявився. До суду надійшов лист від сільського голови [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги [PERSON] Колочавська сільська рада визнає. Відповідно до ст. 211, 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів та третьої особи. В ході розгляду справи судом задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування від Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області результатів перевірки Держсільгоспінспекцією у Закарпатській області від 15.09.2015 року стосовно дотримання вимог земельного законодавства при розробленні технічної документації із зміною конфігурації земельної ділянки ТОВ «Землемір» при виділенні земельної ділянки громадянці [PERSON] Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не проводилось. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 84252449 від 05.04.2017 року відповідачка зареєструвала право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2122482100:03:003:0025 площею 0,011 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Колочава, вул. Шевченка, б/н. Підставою виникнення права власності у [PERSON] є витяг з ДЗК серія та номер: НВ-2101259762016, виданий 29.02.2016 року, копія державного акта, серія на номер: ІІІ-ЗК №003825, виданий 30.07.2003 року, видавник: Колочавська сільська рада Міжгірського району Закарпатської області та оголошення про втрачений документ серія та номер: 62, виданий 17.09.2015 року, видавник: Міжгірська районна газета «Верховина». Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29049339 від 31.03.2016 року прийнято приватним нотаріусом Міжгірського нотаріального округу Закарпатської області [PERSON] Судом встановлено, що підставність видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК № 003825, виданого 30.07.2003 була предметом спору між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] з 27.04.2015 року у Міжгірському районному суді Закарпатської області, а з 19.05.2015 року у Воловецькому районному суді Закарпатської області. Рішенням Воловецького районного суду від 18.11.2016 року вказаний державний акт на земельну ділянку площею 0,0156 га для обслуговування житлового будинку, зареєстрований за № 618 та виданий [PERSON] на підставі рішення 10 сесії 4 скликання Колочавської сільської ради від 22.05.2003 року визнано недійсним. Однією з підстав визнання державного акту недійсним у рішенні суду зазначено відсутність протоколу та рішення 10 сесії 4 скликання Колочавської сільської ради Міжгірського району від 22.05.2003 року про передачу у власність земельної ділянки відповідачці [PERSON] для обслуговування житлового будинку площею 0,0156 га по вул. Шевченка в с. Колочава, а також відсутність взагалі будь-якої документації з приводу передачі [PERSON] права власності на цю земельну ділянку. Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2017 року рішення Воловецького районного суду від 18.11.2016 року залишено без змін і це рішення набрало законної сили. З витребуваних судом результатів перевірки Держсільгоспінспекції у Закарпатській області, а саме з довідки з питань дотримання вимог земельного законодавства від 15.09.2015 року вбачається, що державний акт серії ІІІ-ЗК № 003825 від 30.07.2003 року на право приватної власності на земельну ділянку, виданий громадянці [PERSON] з порушенням вимог ч. 6-10 ст. 118 ЗК України (за відсутності рішення та без розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) та п. 1.4 Інструкції про порядок складання видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року № 43. Отже, як вбачається з встановлених судом обставин справи та зібраних з приводу цього доказів державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК №003825 площею 0,0156 га для обслуговування житлового будинку, зареєстрований за № 618 та виданий відповідачці [PERSON] на підставі рішення 10 сесії 4 скликання Колочавської сільської ради від 22.05.2003 року є недійсним та таким, що виданий з порушенням вимог законодавства. Відповідно підстав для виникнення у відповідачки [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 2122482100:03:003:0025 площею 0,011 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Колочава, вул. Шевченка, б/н не було. З огляду на встановлене суд констатує факт неправомірного розподілу земельної ділянки відповідачкою [PERSON] шляхом подачі оголошення про втрату державного акту на право приватної власності на земельну ділянка серії Ш-ЗК №003825, розподілу земельної ділянки, вказаної у державному акті площею 0,0156 га на дві земельні ділянки, і на одну з яких площею 0,011 га виготовлено технічну документацію, присвоєно кадастровий номер і прийнято рішення про реєстрацію права власності за [PERSON] Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Пунктом 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закону) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до п. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, про відмову в державній реєстрації, про її зупинення, внесення змін до Державного реєстру прав. Державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зміцнення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обовязково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником; під час проведення реєстраційних дій обовязково використовує відомості Державного земельного кадастру - відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно ч. 1 ст. 11 Закону Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Статтею 18 Закону визначений порядок проведення реєстрації речових прав, який складається, зокрема, з: прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону не розглядаються документи з підчищеннями або дописками, закресленими словами та іншими не обумовленими в них виправленнями, заповнені олівцем, з пошкодженнями, що не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст, а також оформлені з порушенням вимог законодавства. Частиною 2 ст. 26 цього Закону встановлено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Тобто, діючим законодавством визначено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у рай скасування державної реєстрації земельної ділянки. У відповідності до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 82 ч. 5 ЦПК України обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Виходячи з наведених обставин, суд вважає, що доказів щодо законності реєстрації права власності за відповідачкою [PERSON] на земельну ділянку кадастровий номер 2122482100:03:003:0025 площею 0,011 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Колочава, вул. Шевченка, б/н відповідачами не наведено і яких-небудь підстав для відмови у позові [PERSON] судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість та підставність вимог позивача щодо його порушених прав та вважає, що позовні вимоги слід задоволити у повному обсязі, визнавши неправомірним та скасувавши розподіл земельної ділянки, вказаної в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗК №003825 на дві земельні ділянки; скасувавши рішення державного реєстратора приватного нотаріуса [PERSON], Міжгірський районний нотаріальний округ, Закарпатська область (з відкриттям розділу), індексний номер: 29049339 від 31.03.2016 року 19:35:14 про державну реєстрацію права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку площею 0,011 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Колочава, вул. Шевченка, земельна ділянка б/н, кадастровий номер 2122482100:03:003:0025; скасувавши запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку площею 0,011 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Закарпатська область, Міжгірський район, с. Колочава, вул. Шевченка, земельна ділянка б/н, кадастровий номер 2122482100:03:003:0025 та визнавши недійсною та скасувавши державну реєстрацію у державному земельному кадастрі земельної ділянки № 2122482100:03:003:0025 та скасувавши її державний кадастровий номер; Судові витрати слід покласти на відповідачів.

Outcome: approved