Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди у сумі 150307,83 грн., моральної шкоди у сумі 800 000 грн., інфляційних втрат, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, у сумі 46202,24 грн., 40 000 грн. завданих збитків та здійснення оплати у сумі 20 000 грн. щомісячно у зв`язку з втратою працездатності. Позивач [PERSON] мотивує свої вимоги тим, що 05.09.2016 року приблизно о 15 год. на ділянці автодороги 26 км «Бориспіль-Київ» сталося ДТП. Під час ДТП він перебував в автомобілі Хонда CR-V д.н. [NUMBER] , яким керувала його дружина [PERSON] . Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2018 року водія АТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] який виконував посадові обов`язки інкасатора-водія було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання у виді позбавлення волі та призначено іспитовий строк на 2 роки. Цивільний позов [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», треті особи, які не заявляють самостій-них вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] та приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», про стягнення мате-ріальної та моральної шкоди було задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000 гривень. Внаслідок лікування тяжких тілесних травм, отриманих внаслідок ДТП позивач зазнав значних фінансових втрат, у сумі 150307,83 грн. Крім майнової шкоди, позивач зазнав моральної шкоди, що полягає в моральних стражданнях та втратою працездатності, оскільки будучи інвалідом II групи не має можливості використовувати автомобіль який не підлягає відновленню після ДТП. Крім того встановлення металевих імплантів на шийних позвонках, не дозволяє в подальшому керувати транспортним засобом. Будучи адвокатом, позивач втратив можливість займатися адвокатською практикою у зв`язку з чим не має можливості фінансово забезпечувати себе та свою сім`ю. З метою подальшої оплати лікування, дружиною позивача яка діяла в його інтересах, що підтверджується нотаріально завіреною довіреністю було отримано кредит у сумі 8000 доларів США, що на момент укладання позики складало 200000 грн. За вказаним кредитом було сплачено 40 000 грн. процентів за користування кредитом, що являється прямим збитком позивача. Відповідачем було проігноровано вимогу, щодо надання коштів на лікування позивача. Розмір відшкодування моральної шкоди визначено в сумі 800 000 грн. Розмір інфляційних втрат від сум витрат пов`язаних з лікуванням за період з 12 вересня 2016 року по 11 вересня 2018 року склав 46202,24 грн. На момент вчинення ДТП, водій [PERSON] керуючи автомобілем Ford Transit Connect д.н. [NUMBER] , виконував посадові обов`язки інкасатора-водія ПАТ «Державний ощадний банк України». Позивач має право вимагати відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок ДТП, від відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України», оскільки існує прямий причинно-наслідковий зв`язок з фактом ДТП скоєного службовою особою ПАТ «Державний ощадний банк України», який було визнано судом належним цивільним відповідачем. 04 березня 2019 року представником відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» - Литвин А.В. до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки заявлені вимоги є не обґрунтованими та не підтверджені належними доказами. Цивільно-правова відповідальність АТ «Ощадний банк України», як власника автомобіля Ford Transit Connect д.н. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК`Брокбізнес» на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АК/4590902 від 26.07.2016 року. Положенням п.4 Полісу визначено, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю, становить 200 000 грн., а за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн. Так, суб`єктом який має задовольнити вимоги позивача є ПрАТ «СК`Брокбізнес», що являється страховиком відповідача. Відповідач може нести лише субсидіарну відповідальність за завдану позивачу шкоду внаслідок ДТП. Вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди внаслідок укладання його дружиною Договору позики є необґрунтованими та не відносяться до відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я потерпілого від ДТП. Позивачем не обґрунтовано суду вимоги щодо стягнення з відповідача 800 000 грн. моральної шкоди, та не враховано , що внаслідок погіршення його стану здоров`я , пошкодження автомобіля судом було стягнуто з відповідача на користь [PERSON] 50 000 грн., як відшкодування завданої подружжю моральної шкоди. 03 липня 2019 року до суду позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, але вказана заява не була прийнята судом до розгляду в зв`язку з пропуском позивачем процесуальних строків. В судовому засіданні від 27 вересня 2019 року протокольною ухвалою суд постановив залучити до участі у справі третю особу: ПрАТ «Страхову компанію «Брокбізнес». Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, № 303-A, параграф 29). В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримав в повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні з обставин викладених в позовній заяві, при цьому пояснив, що в послідуючому АТ «Ощадбанк» має право в порядку регресу звернутися до страхової компанії щодо відшкодування збитків, які банк понесе внаслідок відшкодування йому шкоди. В судовому засіданні представник відповідача ПАТ «Державний ощадний банк України» проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі, обгрунтовуючи свою позицію, що позивач повинен звернутися про відшкодування як матеріальної так і моральної шкоди до страхової компанії. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 5 вересня 2016 року приблизно о 15 годині 30 хвилин [PERSON] керуючи технічно-справним автомобілем марки «Ford Transit Connect», номерний знак д.н. [NUMBER] , рухався по автодорозі «м. Київ м. Харків» в напрямку м. Києва. На ділянці цієї авто-дороги, що розташовується на 26 кілометрі та 880 метрах, обвинувачений змінив напрямок руху автомобіля та виїхав на праве узбіччя. В порушення пп.«б» п.2.3 та п.10.1 ПДР України він не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та перед зміною напрямку руху не переконався у тому, що виконання цього маневру буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху. У зв`язку з цим [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем марки «Honda CR-V», номерний знак [NUMBER] , що розташовувався на правому узбіччі. За кермом цього автомобіля перебувала [PERSON] , а на передньому пасажирському сидінні знаходився [PERSON] Від удару автомобіль марки «Honda CR-V», номерний знак [NUMBER] перекинувся на дах. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] , зазнав легкі тілесні ушкодження у вигляді саден мяких тканин кінцівок, забою мяких тканин голови та струсу головного мозку; тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді перелому правої ключиці зі зміщенням, множинних переломів ребер зліва та компресійно-уламкового перелому тіла Th4 хребця грудного відділу хребта; а також тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої травми шийного відділу хребта у вигляді косо-поперекового перелому справа, зліва передньої і задньої дужок хребця С1, перелому нижнього суглобового відростку хребця С6 зі зміщенням уламків та перелому тіла хребця С7 шийного відділу хребта. Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.06.2018 року водія АТ «Державний ощадний банк України» [PERSON] який виконував посадові обов`язки інкасатора-водія було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавлення права керувати транспортними засобами на строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування основного покарання у виді позбавлення волі та призначено іспитовий строк на 2 роки. Цивільний позов [PERSON] до ПАТ «Державний ощадний банк України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: [PERSON] та приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», про стягнення матеріальної та моральної шкоди було задоволено частково . Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 50000 гривень. У задоволенні цивільного позову в частині вимог про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди в більшому розмірі [PERSON] відмовлено. У задоволенні цивільного позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», про стягнення матеріальної шкоди було відмовлено. Вироком суду встановлено, що [PERSON] працює в ГУ по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк». Під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди він керував інкасаторським автомобілем та виконував посадові обов`язки інкасатора-водія. Вищевказане свідчить проте, що [PERSON] на час дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з АТ «Ощадбанк». Згідно з приписами ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Наявна в матеріалах справи Виписка з медичної карти №3276 стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення свідчить про те, що при зверненні за медичною допомогою 08.09.2016 року [PERSON] було встановлено діагноз - Основний : поєднана краніо-вертебральна травма (05.09.2016 року), закрита хребтово-спинномозкова травма, багато уламкові переломи С1,С6,С7 хребців, виражений больовий синдром по типу цервікобрахіалгії ліворуч, Frankel D, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, виражений цефалічний синдром. Порушення [PERSON] ПДР України знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням ДТП та отриманням [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що цивільно-правова відповідальність АТ «Ощадний банк України», як власника автомобіля Ford Transit Connect д.н. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК`Брокбізнес» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власника наземного транспортного засобу № АК/4590902 від 26.07.2016 року. Згідно зі ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Обов`язки страховика визначені у ст. 988 ЦК України, а страхувальника - у ст. 989 ЦК України. У відповідності до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначених договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність АТ «Ощадний банк України», як власника автомобіля Ford Transit Connect д.н. [NUMBER] була застрахована у відповідності до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ «СК`Брокбізнес». Пунктом 1.12 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що дорожньо-транспортна пригода - це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки. У відповідності до п. 1.3 ст. 1 Закону, потерпілі - це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до абз. 1 п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Пунктом 21.4 ст. 24 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Відповідно до приписів п.36.1 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial