Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до [PERSON], [PERSON], Виконавчого комітету Жовтневої районної в місті ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр», про визнання права користування житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, третя особа Жовтневий відділ ДМС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] направив до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідач [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, але до суду не з'явилася. Відповідач - представник виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м. Кривого Рогу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр», у судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином в установленому законом порядку, про час, місце розгляду справи, направили до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідачів, просили прийняти рішення згідно чинного законодавства. Судом встановлено, що [PERSON] у 2013 році, погодився на пропозицію [PERSON], переїхати жити у квартиру за адресою: [ADDRESS], у якій він зареєстрований та має право користування. Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України. На початку березня 2014 року відповідач [PERSON] передав позивачу [PERSON] в повне користування житлову площу за адресою: [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] пообіцяв зареєструвати позивача за вищевказаною адресою, а сам знятися з реєстраційного обліку, залишивши квартиру повністю у користування позивача, але своєї обіцянки відповідач не виконав, пояснюючи тим, що не має можливості. У вказаній квартирі зареєстрована мати відповідача по справі [PERSON], яка зникла безвісті, та [PERSON] не має можливості зняти її з реєстраційного обліку. Крім того, відповідач [PERSON] не може переоформити на своє ім'я фінансово-особовий рахунок з своєї прабабусі [PERSON], яка померла та знята з реєстраційного обліку [INFO] року, у зв'язку з чим [PERSON] змушений звернутись до суду. Статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються на рівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення належать чоловік, дружина, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщені, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 65 Житлового кодексу України наймач в праві в установленому порядку за згодою всіх членів сім'ї які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи вселені в якості членів сім'ї, набувають рівних прав користування житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 106 Житлового кодексу України член сім'ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача у разі смерті або втрати ним права на житлове приміщення. 21.05.2014 року працівниками ТОВ «Жишлокомцентр» був складений акт про те, що в квартирі [ADDRESS], мешканці [PERSON], [INFO], не мешкає з 1997року, а [PERSON], [INFO], не мешкає з лютого 2010 року, фактичне місце проживання відповідачів не відоме. Офіційне місце проживання або місцезнаходження відповідачів не відоме. Таким чином відповідачі [PERSON], [INFO], та [PERSON],[INFO] без поважаних причин, понад шість місяців відсутні за місцем реєстрації, що є правовою підставою для визнання їх, згідно ст.ст. 71,72 Житлового Кодексу України, такими, що втратили право користування цим жилим приміщенням. Дослідивши матеріали справи, та аналізуючи встановлені в справі обставини в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є правомірними, законними, які підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved