Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд із позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить стягувати з нього на свою користь аліменти на утримання їх дочки [PERSON] в розмірі 750 грн. щомісячно, до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2019 року, мотивуючи тим, що повнолітня дочка сторін продовжує навчання та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний надавати. В судовому засіданні позивач вимоги та доводи позову підтримала, просила його задоволити, з мотивів у ньому наведених. В судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що немає змоги в повному обсязі допомагати повнолітній доньці [PERSON], яка продовжує навчається, оскільки з його заробітної плати за виконавчим листом стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в значній сумі, він (відповідач) є інвалідом ІІІ групи і його пенсія по інвалідності повністю витрачається ним на ліки для себе, а зарплата на сплату комунальних послуг; а тому в змозі сплачувати на утримання дочки [PERSON] не більше ніж 300 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. Позивач [PERSON] є матірю, а відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 083157; навчається за рахунок видатків Державного бюджету України в Університеті Державної фіскальної служби України на другому курсі денної форми навчання за галуззю знань «Економіка та підприємництво», напрямом підготовки - «Фінанси та кредит», термін навчання становить з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою Університету ДФС України за № 2814 від 24.04.2017 року. Як вбачається з копії паспорту ВМ 382849 [PERSON], зареєстрованим місцем проживання позивача є с.Колосівка Овруцького району Житомирської області, тоді як у позовній заяві місцем проживання позивача зазначено: смт.Першотравневе Овруцького району Житомирської області, вул.Толстого, 10. Як вбачається з копії паспорту ВН 630075 [PERSON], останню знято з реєстрації місця проживання в [INFO] 28.08.2015 року. Як пояснила позивач в судовому засіданні, повнолітня донька сторін [PERSON] в звязку із навчанням денної форми на даний час має зареєстроване місце проживання в Київській області за місцем навчання в гуртожитку, однак регулярно приїжджає до матері у смт.Першотравневе, де проживає з нею. Відповідач обставину спільного проживання позивача з повнолітньою дочкою визнає та не заперечує. Відповідно до ст.199 СК України, якщо неповнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Дослідженням доказів судом встановлено, що повнолітня дочка сторін [PERSON], [INFO], дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання денної форми в Університеті Державної фіскальної служби України та не спроможна сама себе утримувати. Відповідач є інвалідом ІІІ групи з дитинства безстроково, отримує пенсію по інвалідності, проте працює на ПрАТ «Товкачівський ГЗК» та отримує заробітну плату, з якої за виконавчим листом від 15.03.2002 року № 2-377/02р. продовжують стягуватися на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), що стверджується копіями довідки МСЕК серії 2-18 АА № 169195, довідки Овруцького ОУФПУ в Житомирській області від 23.05.2017 року № 1164/06, довідок ПрАТ «Товкачівський ГЗК» від 23.06.2017 року №№ 1159, 1160, виконавчого листа від 15.03.2002 року № 2-377/02р. Проаналізувавши вказаний у цих довідках рівень щомісячного доходу відповідача та обовязкових утримань з нього, суд дійшов висновку про неспроможність відповідача повноцінно допомагати повнолітній доньці, яка навчається, зокрема в розмірі суми позовних вимог. А тому, врахувавши відповідно до ст.182 СК України встановлені обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що з відповідача щомісячно слід стягувати аліменти в розмірі 350 грн. на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, до закінчення строку навчання. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обовязковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.88 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved