Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 21.06.2016 на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, або присудити стягувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 21.06.2016 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.23016 і до повноліття дитини. Вважає, що визначений судом розмір стягуваних з нього аліментів підлягає зменшенню, оскільки він 07.02.2020 одружився та він нового шлюбу у нього народилася дитина - донька [PERSON] , [INFO] . Його дружина [PERSON] з 07.11.2020 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення такою 3-х років, він є єдиним годувальником сім`ї, яка складається з трьох осіб. На даний час він офіційно не працює, у зв`язку з чим його родина опинилася в тяжкому матеріальному стані. Відповідно до довідки державного виконавця з липня 2021 року з нього стягуються аліменти в розмірі 4801,50 грн. та наразі утворилася заборгованість в розмірі 8477,01 грн. Ухвалою від 10.09.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та справу призначено до розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився. В позовній заяві зазначив про розгляд справи за його відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні. На її думку, зазначені в позові обставини не є підставою для зменшення розміру аліментів. Позивач сплачує аліменти один раз на два-три місяця, має заборгованість по аліментів. Аліментів, в розмірі в якому наразі сплачує позивач, не достатньо для утримання дитини, і зменшення їх розміру не буде відповідати інтересам дитини. Дослідивши надані докази, суд виходить з наступного. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 21.06.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.23016 і до повноліття дитини (а.с. 7). З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 07.02.2020 відділом ЗАЦС Калінінського району Комітету у справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербурга, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 07.02.2020 одружився з [PERSON] , [INFO] (а.с. 10), та від цього шлюбу вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 09.11.2020 Управлінням ЗАЦС Адміністрації муніципального утворення «Всеволожський муніципальний район» Ленінградської області (а.с. 12). Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (частина 2 ст. 182 СК України). Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу. Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів суду слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що на момент звернення з позовом у позивача, який є платником аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини, змінився сімейний стан, у нього народилась дитина, що породжує обов`язок позивача, як батька, утримувати її. Проте, позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Доказів щодо перебування його дружини в декретній відпустці позивачем також не надано. Таким чином, враховуючи те, що позивач працездатний, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дитини не надано, суд вважає справедливим зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , які стягуються до його повноліття на користь відповідачки за рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 21.06.2016, з 1/4 частки доходу до 1/5 частки доходу позивача. При цьому у новому розмірі аліменти мають сплачуватись з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з положеннями абз.4 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006, відповідно до якої при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Враховуючи, що відповідно до ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглянув справу, то при зміні розміру стягуваних аліментів підлягає відкликанню попередній виконавчий лист №241/826/16-ц після погашення заборгованості (в разі її наявності).

Outcome: partial