Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що позивач по справі, [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку за адресою с. Мізяківські Хутори, вул.Гагаріна,72 Вінницького району Вінницької області. Відповідно до копій погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району домоволодіння № 72 по вул. Гагаріна, в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району, станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії колгоспних дворів. Членами колгоспного двору згідно погосподарської книги за 1991-1995 роки значилися: [PERSON] (мати її чоловіка); [PERSON] (чоловік позивачки); позивачка- Ляшко [PERSON]; [PERSON] (прізвище дочки зазначено як [PERSON] по дівочому прізвищі позивача в звязку з тим, що шлюб між нею та чоловіком офіційно був зареєстрований після народження дочки); [PERSON] (син). З огляду на вищезазначене, станом на 15.04.1991 року право власності на майно колгоспного двору, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами № 72 по вул. Гагаріна в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області, набули: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно їх частки є рівними і становлять кожного по 1/5 частці колгоспного двору. 11.06.2003 року померла [PERSON] (мати її чоловіка), яка постійно проживала в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на: 1/5 частку житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами № 72 по вул. Гагаріна, в с.Мізяківські Хутори Вінницького району (як частку в майні колгоспного двору); земельну частку (пай), у землі, яка перебуває в колективній власності КСП с.Мізяківські Хутори, розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, реорганізованого в СТОВ «Мізяківські Хутори», що знаходиться в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району, в розмірі 3361 грн. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] і відповідно 26.11.2008 року отримав в державній нотаріальній конторі Вінницького району свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості та на майновий пай в розмірі 3361 грн. Фактично [PERSON] прийняв у спадок також і 1/5 частку будинковолодіння в с.Мізяківські Хутори по вул.Гагаріна,72 після смерті своєї матері [PERSON], яка належала останній як члену колгоспного двору. Однак в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на дане будинковолодіння отримати свідоцтво про право на спадщину на частку будинковолодіння він не міг. 14.01.2010 року помер чоловік позивача [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина в тому числі на: 2/5 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами № 72 по вул. Гагаріна, в с.Мізяківські Хутори Вінницького району (з яких 1/5 частка належала спадкодавцю як члену колгоспного двору, який не втратив своє право на частку в майні двору, яке збереглося в натурі станом на 15.04.1991 року, згідно погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради, а інша 1/5 частка належала спадкодавцю, як частка яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON], але за життя не отримав правовстановлюючі документи на неї). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 14.01.2010 року є дружина померлого [PERSON] та діти (відповідачі по справі): [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла лише [PERSON], так як постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України свідчить про прийняття мною спадщини. [PERSON] позивачки та померлого чоловіка [PERSON] - [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.П., [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняли так як ніхто із них не звертався до нотконтори із заявами про прийняття спадщини, і крім того на момент смерті [PERSON] ніхто із дітей не проживав постійно із батьком. Крім того діти понаписували відповідні заяви, засвідчені секретарем сільської ради про те, що спадщину після смерті батька не прийняли і на неї не претендують, однак в звязку з юридичною необізнаністю дані заяви не були написані та подані до нотконтори вчасно (в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини). Однак позивач [PERSON] оформити спадщину в державній нотаріальній конторі на 2/5 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.Мізяківські Хутори, по вул.Гагаріна,72 Вінницького району після смерті [PERSON] не може, так як на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи (свідоцтво про право власності), що унеможливлює оформити спадщину в держнотконторі. [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.П. та [PERSON], які являлися членами колгоспного двору по вул.Гагаріна,72, в с.Мізяківські Хутори Вінницького району вибули з колгоспного двору, мають власне житло, не брали своєю працею та коштами участі у веденні господарства двору, а також не витребовували своєї частки в майні двору, а тому не мають на нього права, що буде підтверджено їх власноруч написаними заявами та іншими наданими письмовими доказами. Зазначені обставини унеможливлюють реалізацію позивачем [PERSON] права, щодо передбаченого законом оформлення факту прийняття спадщини, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом, в якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] В судове засідання сторони не зявилися, попередньо надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач по справі, Мізяківсько-Хутірська сільська рада Вінницького району Вінницької області в особі голови [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], проти задоволення позовних вимог заявлених позивачем не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. 14 січня 2010 року помер спадкодавець [PERSON] в м. Вінниця Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 159244 від 18.01.2010 року виданого виконкомом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.8). 11 червня 2003 року померла мати спадкодавця [PERSON] с. Мізяківські - Хутори Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 204070 від 14.06.2003 року виданого виконкомом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.9). Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та [PERSON] як подружжя підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-АМ № 460886 від 06.03.1982 року (а.с.10). Факт родинних відносин між померлим [PERSON] та померлою [PERSON] як матері та сина підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.11). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], який помер 14.01.2010 року є дружина померлого [PERSON] (а.с.10) та діти (відповідачі по справі): [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.12-14). Відповідно до копій погосподарських книг Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області домоволодіння № 72 по вул.Гагаріна, в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району, станом на 15.04.1991 року відносилось до категорії колгоспних дворів (а.с. 24-27). Згідно довідки № 118 від 18.01.2010 року виданої виконкомом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, гр. [PERSON] дійсно проживала з чоловіком на день смерті і разом вели спільне господарство (а.с.28). Як вбачається з довідок № 2487 та № 2486 від 15.07.2016 року виданих виконкомом Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, [PERSON] на протязі 2009 2011 р.р., та [PERSON] в період 2008 -[INFO] були зареєстровані, але не проживали за адресою: [INFO] Хутори Вінницького району Вінницької області (а.с.30 -31). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] і відповідно 26.11.2008 року отримав в держнотконторі Вінницького району свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 1,51 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості та на майновий пай в розмірі 3361 грн. (а.с.32). [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.П., [PERSON] та [PERSON], понаписували відповідні заяви, засвідчені секретарем сільської ради про те, що спадщину після смерті батька не прийняли і на неї не претендують, однак в звязку з юридичною необізнаністю дані заяви не були написані та подані до нотконтори вчасно (в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини (а.с.33-35). Однак позивач [PERSON] оформити спадщину в державній нотаріальній конторі на 2/5 частки житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в с.Мізяківські Хутори, по вул.Гагаріна,72 Вінницького району після смерті [PERSON] не може, так як на вищевказаний житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи (свідоцтво про право власності), що унеможливлює оформити спадщину в держнотконторі, що підтверджується листом нотаріуса від 10.07.2016 року за № 1915/02-17 (а.с.52). Інших спадкоємців не має. Заповіт не вчинявся. Відповідно до ч. 1 ст. 120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності. Згідно статті 123 ч. 2 Цивільного кодексу Української РСР, розмір долі члена двору встановлюється виходячи з рівності долей всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. За ч.3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За\~ст. 1225 ЦК України\~\~право власності\~\~на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 2 ст. 1267 ЦК України: Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача [PERSON] на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позовних вимог. Стягнення судових витрат позивач не вимагає. На підставі викладеного та

Outcome: approved