Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі [PERSON] , який в подальшому 22.09.2006 було розірвано. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання дитини, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 2-991/2006 за позовом [PERSON] було присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. На даний час дочка є повнолітньою та навчається у Відокремленому структурному підрозділі Вінницькому фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури на ІІІ курсі в групі 37Д-2 за освітньо-професійною програмою «Дизайн середовища», на денній формі навчання за контрактом з 01.09.2019 до 30.06.2023. Дочка проживає разом з нею і, оскільки вона є студенткою, власного заробітку не має, тому знаходиться на утриманні позивача та потребує матеріальної допомоги. Окрім оплати за навчання в розмірі 14200 грн на рік, [PERSON] щоденно потребує кошти на проїзд, харчування, одяг, канцелярське приладдя та інші витрати для нормального навчання та проживання. [PERSON] важко забезпечити дочку всіх необхідним, а відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дочки, хоча є фізично здоровим, має постійне місце роботи і здатен сплачувати аліменти на утримання дочки на період її навчання. За вказаних обставин просить стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду, і до закінчення повнолітньою дочкою навчання, але не довше, ніж до досягнення дочкою 23 річного віку. Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 17.11.2021 відкрито провадження у даній справі та призначено проводити судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд по справі неодноразово відкладався з поважних причин. В судове засідання 16.12.2021 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись в установленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] згідно з ордером Білозор О.Л. попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 16.12.2021 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Врахувавши позиції сторін по справі, викладені у письмових заявах, оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 22.09.2006. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.11.2003. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області по справі № 2-991/2006 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини було присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Дані обставини сторонами не оспорюються. На даний час [PERSON] , [INFO] , досягла повноліття та навчається у Відокремленому структурному підрозділі Вінницькому фаховому коледжі будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури за освітньо-професійною програмою «Дизайн середовища», на денній формі навчання за контрактом, з 01.09.2019 до 30.06.2023, що підтверджується копією договору про навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури № 81Д-9/19 від 02.08.2019 та довідкою № 578/21, виданою Відокремленим структурним підрозділом Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури 22.09.2021. З довідки № 214, виданої Відокремленим структурним підрозділом Вінницького фахового коледжу будівництва, архітектури та дизайну Київського національного університету будівництва і архітектури 22.09.2021, вбачається, що оплата за навчання [PERSON] у 2019-2021 навчальних роках була здійснена у сумі: за І семестр 2019 року - 7100 грн; за ІІ семестр 2020 року - 7100 грн; інфляція - 233 грн; за І семестр 2020 року - 7100 грн; за ІІ семестр 2021 року - 7100 грн; інфляція - 710 грн; за І семестр 2021 року - 7100 грн; загальна сума оплати за 2019-2021 навчальні роки складає 36443 грн 00 коп. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 04-10/603 від 04.10.2021. Також установлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання їхньої повнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , на період її навчання. Згідно зі ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання у вищому навчальному закладі, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання навчального матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Частиною першою статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати щомісячно аліменти на користь позивача на утримання дочки, яка продовжує навчання, в розмірі однієї чверті заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Щодо вимоги позивача про встановлення мінімального розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд зазначає, що [PERSON] вже досягла повноліття і відповідно до ст. 200 СК України аліменти на повнолітню доньку стягуються у частині від заробітку (доходу) платника аліментів, без урахування прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.03.2018 по справі № 569/8960/17, який вказав на те, що мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку чи сина законом не встановлений. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, 05.11.2021. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. В порядку статті 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позовної заяви позивача, яка звільнена від сплати судового збору, судовий збір в розмірі 908 грн 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн суд зазначає таке. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно зі ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Позивачем на підтвердження надання їй професійної правничої допомоги не надано суду документального підтвердження понесених таких витрат в сумі 3000,00 грн та детального опису таких витрат. З огляду на викладене, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial