Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за договором позики від 04.03.2015 року в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 копійок. В судове засідання позивач не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, залишив суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час судового розгляду повідомлявся своєчасно та належними чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Так судом встановлено, що 04.03.2015 року відповідач [PERSON] отримав у позивача [PERSON] позику у сумі 8000,00 гривень, які відповідач зобов'язався повернути до 09.03.2015 року, що підтверджується розпискою. (а.с.6) З наданих суду документів вбачається, що відповідач взяті на себе зобов'язання за вказаними договорами позики належним чином не виконав та не повернув суми позики. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строку та порядку, що встановлені договором. Відповідно до норм статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За аналізом обставин справи та оцінки наданих в силу вимог ст. 60 ЦПК України доказів в їх сукупності, суд дійшов висновку, про те що відповідач [PERSON] в односторонньому порядку не виконав зобов'язання за договором позики, чим допустив порушення вимог ст.ст. 526,1049 ЦК України, тому суд вважає законним стягнути з відповідача на користь позивача [PERSON] суму заборгованості за договором позикивід 04.03.2015 року в розмірі 8000,00 гривень. З огляду на вищевказане, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним стягнути звідповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 80,00 гривень.

Outcome: approved