Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить суд визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в землях, що перебували в колективній власності колишнього КСП «Надія» с. Іванівка Богуславського району Київської області в розмірі 2,4 умовних кадастрових гектара, посилаючись на те, що його мати [PERSON] працювала в колгоспі ім. Ілліча с. Іванівка Богуславського району, Київської області, а потім в 1992 році пішла на пенсію. 04 грудня 1995 року КСП «Надія» було видано державний акт на право колективної власності на землю. На час видачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Надія» його мати [PERSON] була членом КСП як пенсіонер, що раніше працював в колгоспі, правонаступником якого стало КСП «Надія», але її помилково не включили до списків членів КСП, які мали право на земельну частку (пай) та не видали відповідний сертифікат. Відсутність сертифіката на право на земельну частку (пай) на імя спадкодавця [PERSON] перешкоджає йому (позивачу), як спадкоємцю за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який прийняв спадщину після смерті [PERSON], оформити в [PERSON] районній державній нотаріальній конторі право на спадкове майно. Посилаючись на Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року, позивач просить задовольнити його вимоги та визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай) в розмірі 2,4 в умовних кадастрових, який отримували інші бувші члени КСП «Надія». Позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] районна державна адміністрація Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без представника адміністрації, а також зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Відповідач [PERSON] сільська рада Богуславського району Київської області свого представника в судове засідання не направила, але надіслала заяву, в якій просить розглядати справу без представника, а також зазначила, що позов визнає в повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділ Держгеокадастру у Богуславському районі свого представника в судове засідання не направив, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без представника, а також зазначив, що не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до частини 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька [PERSON], який помер 06 квітня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть спадкодавця, копією свідоцтва про народження спадкоємця, копією матеріалів спадкової справи. Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що 29 листопада 1996 року померла мати позивача [PERSON], після смерті якої її чоловік [PERSON] прийняв спадщину, оскільки згідно довідки [PERSON] сільської ради Богуславського району Київської області №169 від 11.04.2017 року на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрований разом із своєю дружиною [PERSON] по вул. Леніна, 18 в с. Іванівка Богуславського району. Спадкодавець [PERSON] із 1956 року була членом колгоспу ім. Ілліча с. Іванівка, Богуславського району, Київської області, а потім після реорганізації колгоспу набула членство в КСП «Надія», як пенсіонер, який раніше працював в колгоспі. Даний факт підтверджується копією трудової книжки колгоспника на імя [PERSON] та копією представлення колгоспу ім. Ілліча с. Іванівка Богуславського району Київської області на призначення пенсії від 18.02.1992 року. Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Богуславському районі Київської області від 06.02.2017 року Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Надія» був виданий 04 грудня 1995 року. Відповідно до ст. 22 Земельного кодексу України в редакції від 13 березня 1992 року, який діяв на час розпаювання земель колективної власності, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року визначено коло осіб, які мають право на земельний пай, а саме «право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Згідно розяснень викладених в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Оскільки спадкодавець [PERSON] на час одержання колективним сільськогосподарським підприємством «Надія» с. Іванівка Богуславського району Київської області державного акта на право колективної власності на землю станом на 04 грудня 1995 року була членом даного КСП, як пенсіонер колгоспу, то вона мала право на земельний пай і на її імя помилково не видали сертифікат на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, яка була чинною на час відкриття спадщини після померлої [PERSON], для придбання спадщини необхідно було, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнавалася належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнавалось, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємець [PERSON] прийняв спадщину, в тому числі право на земельну частку (пай), яке належало [PERSON]. Загальновідомим є факт, що колишні члени КСП «Надія» вже отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) та в послідуючому державні акти на земельну частку (пай). Довідкою відділу Держгеокадастру у Богуславському районі від 06.02.2017 року підтверджується, що розмір земельної частки (паю) на одну особу КСП «Надія» в умовних кадастрових гектарах складає 2,4. Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право особи на земельні частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) відповідно до ч. 1 ст. 2 вищевказаного Закону є документом, що посвідчує право на земельну частку (пай). Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав ( п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України). Оскільки право спадкодавця [PERSON] на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Надія» було порушено, суд виходячи з принципу земельного законодавства щодо забезпечення рівності права власності на землю громадян, що визначено п. б) ч. 1 ст. 5 ЗК України, вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача шляхом визнання за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] права на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП «Надія» с. Іванівка Богуславського району Київської області, що буде підставою для виділення йому в натурі (на місцевості) земельної ділянки, як власнику земельної частки (паю), із земель запасу на території [PERSON] сільської ради. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved