Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості частки у статутному капіталі товариства, інфляційних витрат, трьох відсотків річних і процентів за користування грошовими коштами, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.08.2013 року між [PERSON] та Компанією «Енергомаш Холдінг Лімітед» був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого відповідач придбав у позивача частку у статутному капіталі ТОВ «Спеціальне проектно-конструкторське та технологічне бюро «Енергомашпроект» у розмірі 42 % та мав сплатити за неї грошові кошти у розмірі 84 000, 00 грн. не пізніше 15.02.2014 року. Однак, відповідач на день звернення позивача до суду так і не сплатив вартість частки. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач порушив грошове зобов'язання перед [PERSON] На підставі викладеного, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за придбану частку в розмірі 84 000, 00 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 97 964, 10 грн., 3 % річних у розмірі 8 582, 00 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 49 948, 93 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїй заяві представник просить розглядати справу у їх відсутність. Представник відповідачка в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника, за наявних у справі матеріалів. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника, за наявних у справі матеріалів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.08.2013 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та Компанією «Енергомаш Холдінг Лімітед» з іншої, був укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Спеціальне проектно-конструкторське та технологічне бюро «Енергомашпроект». Відповідно до п. 1.1 Договору продавці ([PERSON], [PERSON], [PERSON].) зобов'язуються продати належні їм частки статутного капіталу ТОВ «Спеціальне проектно-конструкторське та технологічне бюро «Енергомашпроект» в розмірах та на умовах визначених цим Договором, а покупець (Компанія «Енергомаш Холдінг Лімітед») зобов'язується купити та оплатити їх. Згідно з п. 1.3.1 Договору розмір частки, що належить [PERSON] складає 42 % вартістю 84 000, 00 грн. Пунктами 3.1., 3.2 Договору визначено, що покупець сплачує вартість придбаних часток у розмірі 200 000, 00 грн. не пізніше шести місяців з моменту посвідчення вказаного Договору на особисті рахунки продавців, згідно розміру відсотків, зазначених у п. 1.3.1 даного Договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії. а кредитор має право вимагати від божника виконання його обов'язку. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статті 526, 527 ЦК України передбачають, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтями 610, 611 ЦК України визначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ст. 655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Враховуючи вказані норми законодавства та умови договору купівлі-продажу, позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а Компанія «Енергомаш Холдінг Лімітед» в свою чергу, свої зобов'язання згідно договору купівлі-продажу не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 84 000, 00 грн. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення», індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10-го числа, що настає за завітним. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому 3 % річних від простроченої суми заборгованості. Зазначені проценти не слідує співставляти з неустойкою: вони є не мірою відповідальності, а платою за користування чужими грошовими коштами, і отже стягуються незалежно від вини боржника. Договором або законом з прострочення грошового зобов'язання може бути також встановлена неустойка. Частинами 1, 2 статті 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Оскільки відповідач добровільно не сплатив грошові кошти, за придбану частку в статутному капіталі позивача, а тому Компанія повинна сплатити [PERSON] грошові кошти у розмірі 84 000, 00 грн. з урахуванням індексу інфляції, 3 % річних та процентів за користування чужими коштами, починаючи з моменту прострочення виконання зобов'язання, а саме з лютого 2014 року по липень 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором станом на 12.07.2017 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 240 495, 03 грн., з яких: - 84 000, 00 грн. - вартість придбаної частки; - 97 964, 10 грн. - сума заборгованості з урахуванням інфляційного збільшення; - 8 582, 00 грн. - 3 % річних; - 49 948, 93 грн. - проценти за користування чужими грошовими коштами. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язань і заборгованість за Договором не погашає. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Як встановлено в судовому засіданні та доведено зібраними по справі доказами, відповідач умови укладеного Договору не виконує, перерахунок коштів за придбану частку в статутному капіталі не здійснив, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі й з відповідача на його користь підлягає стягненню грошові кошти за придбану частку в розмірі 84 000, 00 грн., інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 97 964, 10 грн., 3 % річних у розмірі 8 582, 00 грн., проценти за користування грошовими коштами у розмірі 49 948, 93 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 404, 96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved