Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, згідно договору позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 14 травня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлено заочне рішення, відповідно до якого з відповідача було стягнуто на користь позивача суму заборгованості та судовий збір в сумі 216342 грн. При розгляді вищевказаної справи було встановлено, що 27 листопада 2008 року відповідач [PERSON] за договором позики отримав 21000 доларів США, що що еквівалентно на день постановлення рішення складає 214200 грн. (1 долар США - 8 грн.). На виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року, державною виконавчою службою Дніпровського району м. Києва 22 липня 2014 рку було відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу. Разом з тим, в примусовому порядку рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року виконати не можливо, оскільки відповіда ухиляється від його виконання. Позивач вважає, що відповідач своїми діями завдав майнову шкоду на суму 329658 грн., так як на день розрахунку курс долара відносно гривні змінився і складає 26 гривень за 1 долар США і сума стягнута рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року за договором позики в розмірі 214200 грн. не може компенсувати суми боргу за договором позики в розмірі 21000 доларів США. У зв'язку з вище викладеним, позивач вважає, що його права порушені відповідачем і має бути відшкодована майнова шкода в розмірі 329658 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовну заяву просив задовольнити з підстав, викладених у ній, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Судом встановлено, що 14 травня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлено заочне рішення, відповідно до якого з [PERSON] було стягнуто на користь позивача [PERSON] суму заборгованості за договором позики та судовий збір в сумі 216342 грн. (а.с.5). Як вбачається з ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року, на виконанні у ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві знаходиться виконавчий лист №755/627/14-ц, і виданий 22.07.2014 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з [PERSON] заборгованості. (а.с. 8). Відповідно до листа ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києвівід 12.02.2015 року №5420, станом на 14.01.2015 року рішення боржником не виконано, підтверджень про сплату боргу за вищевказаним виконавчим документом до відділу не надходило. (а.с. 9) Так, позивач звертаючись до суду надав розрахунок, відповідно до якого курс долара відносно гривні збільшився та складає 26 гривень за 1 долар США, тому сума заборгованості еквівалентна в гривні збільшилася до 546000 гривень, і тому підлягає стягненню з відповідача майнова шкода в розмірі 329658 гривень. (546000-216342=329658). Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Як вбачається з ч.1 ст. 599 ЦУ України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно,- у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконав взяті на себе за договором позики зобов'язання та не виконав рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня 2014 року. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди в розмірі 329658 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3297 гривень.

Outcome: approved