Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить встановити факт родинних відносин, що позивач є рідною сестрою [PERSON]. Визнати за позивачем право власності на 6/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] у м. Харкові. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова перерозподілені ідеальні долі між співвласниками та за [PERSON], [PERSON] та позивачем визнано право власності на 6/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] за кожним. 06.12.1995 року [PERSON] заповіла [PERSON] свою частку. [INFO] помер [PERSON], який є рідним братом позивача. Його дружина [PERSON] спірною частиною будинку не цікавилась, не проживала в цій частині будинку та не здійснювала догляд за ним. Позивач по справі є спадкоємцем 2 черги. Нею було фактично прийнято спадщину шляхом вступу в управління спадковою частиною житлового будинку, проведено ремонт, переобладнання. Однак оформити спадщину в нотаріальній конторі їй відмовили, тому вимушена звернутись до суду. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з*явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], 24.01.1962 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у Комінтернівському відділі РАЦС, актовий запис №82. Прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON] (а.с.15). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] 12.08.1977 році зареєстрував шлюб з [PERSON] у Комінтернівському відділі РАЦС, прізвище дружини після укладення шлюбу [PERSON](а.с.18). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 12.06.1987 р. та після укладення шлюбу прізвище дружини змінилось на «[PERSON]» (а.с.19). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.1985 р.н. спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO] є в рівних частках: дружина - [PERSON], діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Заявник мав підстави для звернення до суду за місцем свого мешкання, бо поза судовим шляхом встановити родинні відносини із померлим братом вона не може. Надані заявником письмові докази підтверджують родинний зв'язок, між нею та братом [PERSON], який помер [INFO], суд вважає можливим встановити цей юридичний факт. Встановлення даного факту має для позивача юридичне значення, так як від встановлення даного факту залежить виникнення, зміна або припинення її особистих майнових прав. Стосовно визнання права власності суд приходить до наступного. Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому суд, при постановленні рішення керується ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року,спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно відповіді на запит КП «ХМ БТІ» від 11.11.2013 року, при вивченні матеріалів інвентаризаційної справи встановлено, що вказаний житловий будинок з надвірними будівлями станом на 31.12.2012 року по праву власності зареєстрований наступним чином: 15/100 частин належить на праві власності [PERSON], 39/100 частин на праві приватної власності належить [PERSON], 28/100 частин - [PERSON]; та по 6/100 частин - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Як вбачається з технічного паспорту на будинок [ADDRESS] від 11.01.1996 року, права власності на 6/100 частин зареєстровано за [PERSON] (а.с.8). Згідно договору конкретного користування будинком з надвірними будівлями від 20.11.1981 року, [PERSON] належить 46/300 частин спірного житлового будинку (а.с.24-25). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Згідно витягу №45250/3, [PERSON] померла [INFO] (а.с.17). Таким чином відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.11.1985 р.н. спадкоємцями майна [PERSON], який помер [INFO] є в рівних частках: дружина - [PERSON], діти - [PERSON] та [PERSON] (а.с.20). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] (а.с.16). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 05.07.2014 року, на підставі заповіту спадкоємцем 6/100 частин житлового будинку [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] є [PERSON] (а.с. 23). Згідно постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.03.2014 року №685/02-31, після померлого [INFO] [PERSON], який мешкав у [ADDRESS] разом з ним проживала дружина [PERSON], яка є спадкоємицею 1 черги (а.с.6). Як вбачається з відповіді Сьомої Харківської державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Заяв про прийняття спадщини або відмови від спадщини не надходило. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с.39). Відповідно до ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). [PERSON] свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] не отримувала, ніяких дій, які б свідчили про прийняття спадщини, не здійснювала, а тому вважається такою, що відмовилася від прийняття спадщини в розумінні ч. 2 т. 553 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Згідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки на час відкриття спадщини позивач [PERSON] постійно проживала у спірному домоволодінні, вступила фактично в управління та володіння будинком, то вона фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за [PERSON] права власності на 6/100 частин спірного домоволодіня в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved