Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 22.11.2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу в сторін є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Відповідач влаштовує скандали, ініціює сварки, висуває необґрунтовані претензії, що врешті зробило нестерпним спільне життя і робить неможливим подальше перебування у шлюбі. Як зазначив позивач, спору між сторонами з приводу місця проживання дитини та розподілу спільного майна немає. Підтримавши позовні вимоги з викладених підстав, позивач у судовому засіданні просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні заявила клопотання про встановлення сторонам строку на примирення, обгрнунтувавши його тим, що має намір і бажання зберегти сім»ю, звернення позивача до суду стало для неї несподіванкою, крім того, пояснила, що сторони мають спільну малолітню дитину, яка психологічно може постраждати внаслідок розпаду сім»ї. Ухвалою суду від 27.08.2015р. сторонам було встановлено строк для примирення, протягом якого, як пояснив позивач, його намір розірвати формально існуючий шлюб не змінився, він наполягає на задоволенні його позову. Відповідач після спливу встановленого судом строку на примирення у судові засідання не з»явилася, направила до суду письмові заперечення, в яких заперечує проти розірвання шлюбу з тих підстав, що тривалий час перебуває з позивачем у зареєстрованому шлюбі, не готова морально змінити усталені життєві зв»язки, розірвання шлюбу може негативно вплинути на малолітню дитину, а непорозуміння між сторонами мають не постійний, а винятковий характер. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові заперечення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22 листопада 2007 року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації зроблений актовий запис № 1869. Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно викладених позивачем обставин, cпільне життя у сторін не склалось у зв'язку із конфліктами і суперечками, які виникають з ініціативи відповідача і створили нестерпну обстановку, що унеможливлює подальше спільне проживання у шлюбі, ці скандали тільки підкреслюють різні погляди сторін на шлюбні відносини, як відносини близьких людей. Наполягаючи на розірванні шлюбу з відповідачем, позивач зазначив, що прийняв для себе рішення і впевнився у його правильності для себе. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що у нього втрачені почуття до відповідача, він наполягає на розірванні шлюбу, а протягом встановленого судом строку для примирення до безпосередньо примирення сторін це не призвело, збереження такого шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved