Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - Головного управління юстиції у м. Києві про визнання відмови у вчиненні нотаріальної дії незаконною, зобов'язання вчинити дії, просить суд визнати незаконною відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. та зобов'язати державного нотаріуса Сьомої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом, що залишилася після смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що після смерті його матері - [PERSON] ([INFO]) відкрилась спадщина на нерухоме майно, яким є квартира за адресою: [ADDRESS]. З метою оформлення спадщини він звернувся до Сьомої Київської державної нотаріальної контори, проте, 07.02.2009 р. державним нотаріусом Гавриленко A.M. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 27.04.2009 р. [PERSON] був подовжений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Звернувшись повторно до 7-ої Київської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, позивач дізнався про наявність заповіту його матері на користь своєї сестри [PERSON]. Оскільки спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк не прийняла спадщину, проте, і не відмовилася від неї , [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Позивач неодноразово особисто звертався до [PERSON], яка є його тіткою, з приводу оформлення свого рішення про прийняття або про відмову від спадщини, оскільки він несе фактичні витрати на утримання спадкового майна, проте, остання так і не здійснила будь-яких дій. 28.02.2012р. 7-ою Київською державною нотаріальною конторою позивачу для відправки на адресу та на ім'я [PERSON] було надано лист на предмет вчинення нею дій щодо відмови від спадщини або щодо прийняття. 05.03.2013 р. у зв'язку з відсутністю будь-якої відповіді та дій з боку [PERSON] зазначений лист був відправлений повторно, проте, відповіді та дій з боку останньої так і не надійшло та не вчинено. Посилаючись на ст. ст. 1223, 1269, 1270, 1279 Цивільного кодексу України, та зазначивши, що [PERSON] є особою, що не прийняла у встановлений законом строк та порядку спадщину, позивач, як єдиний спадкоємець за законом першої черги, 26.02.2013 р. ще раз звернувся до 7-ої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом. Натомість, 27.02.2013 р. завідувачем 7-ої Київської державної нотаріальної контори позивачу було видано письмову відмову у вчиненні цієї нотаріальної дії за №388/02-14 з посиланням на положення п.п. 2.2, 3.28 Глав 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких при заведені спадкової справи нотаріус перевіряє наявність заповіту та може видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємцем за законом у разі відмови від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом. 30.03.2013 р. державним нотаріусом 7-ої Київської нотаріальної контори Конончук Т.В. з тих же підстав було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Такі дії позивач вважає незаконними, оскільки нотаріальна контора мала керуватись нормативним актом, що має вищу юридичну силу - ЦК України, зокрема, ст. ст. 1223, 1269, 1270, 1279 Цивільного кодексу України, а не положеннями Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили його задовольнити. Представник відповідача - Головного управління юстиції у м. Києві в судовому засіданні 17.05.2013 р. заперечував проти задоволення позову з тих підстав, що державний нот радіус має керуватися і положеннями ЦК України і Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тому за умови відсутності відмови спадкоємця за заповітом у спадковій справі підстав для висновку про незаконність дій нотаріуса немає. У наступні судові засідання, які призначалися у даній справі, представник не з'явилася. Третя особа - державний нотаріус 7-ої Київської державної нотаріальної контори Конончук Т.В. до суду не з'явилась, про місце і час судового засідання була повідомлена належним чином. На підставі ст. 132 ЦПК України та Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993р. було надано судове доручення про вручення судових документів та вчинення процесуальних дій щодо третьої особи [PERSON] Згідно з протоколом судового засідання Красносельского районного суду м. Санкт-Петербургу (Російська Федерація) від 21.11.2013 р., третя особа - [PERSON] підтвердила свою обізнаність з приводу факту наявності заповіту, складеного [PERSON] на її користь, повідомивши, що жодних дій по прийняттю спадщини після смерті сестри нею не вчинялося, оскільки вона дуже стара та хвора жінка, а намірів прийняти чи відмовитись від прийняття спадщини вона також не має в силу старості. Брати участь у судовому засіданні при розгляді справи третя особа [PERSON] відмовилась. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонам докази в їх сукупності та взаємозв'язку, судом встановлено наступне. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.02.2008 р. [NUMBER] Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на нерухоме майно, яким є квартира за адресою: [ADDRESS]. Згідно зі ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст.1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як підтверджується довідкою ЖБК «Конструктор» від 26.02.2008р., [PERSON] була зареєстрована до дня смерті в [ADDRESS]. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є її син - позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.09.1962 р. серії [NUMBER] Як підтверджується матеріалами справи, з метою оформлення спадщини позивач звернувся до Сьомої Київської державної нотаріальної контори, пропустивши передбачений законом строк подання заяви про прийняття спадщини. 07.02.2009 р. державним нотаріусом Гавриленко A.M. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з пропуском позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. Рішенням Дарницького районного суд м. Києва від 27.04.2009 р. [PERSON] був подовжений строк для подання заяви про прийняття спадщини. Звернувшись повторно до 7-ої Київської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, позивач дізнався про наявність заповіту його матері від 14.03.2000 року на користь своєї сестри [PERSON]. Заповіт міститься в матеріалах спадкової справи №589 до майна померлої [INFO] [PERSON]. Як підтверджується матеріалами спадкової справи №589 до майна померлої [INFO] [PERSON], спадкоємець за заповітом - [PERSON] у встановлений законом строк не вчинила жодних дій ні щодо прийняття спадщини, ні щодо відмови від її прийняття. На час розгляду справи [PERSON] також не має наміру вчиняти жодної дії ні щодо прийняття спадщини ні щодо відмови від її прийняття, що підтверджується протоколом судового засідання Красносельского районного суду м. Санкт-Петербургу (Російська Федерація) від 21.11.2013р. Відповідно до ч. 1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з ч.2 даної статті, - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець цротягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У п.2.2. глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Відповідно до ст. 3.28 зазначеного Порядку у разі відмови від прийняття спадщини усіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування отримують спадкоємці за законом почергово. Оцінивши доводи сторін у даній справі, враховуючи зміст ч. 2 ст. 1223 ЦК України та відсутність наміру спадкоємця за заповітом оформлювати своє рішення про прийняття або відмову від прийняття спадщини, пропущення нею строку, встановленого законом для прийняття спадщини, а також те, що вищу юридичну силу має Цивільний кодекс України, як кодифікований законодавчий акт, норми якого мають пріоритет по відношенню до відомчих актів, яким є наказ Міністерства юстиції України, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо зобов'язання відповідача в особі 7-ої Київської державної нотаріальної контори видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Підстав для задоволення вимог позивача про визнання незаконними дій державного нотаріуса 7-ої Київської державної нотаріальної контори суд не убачає, оскільки на час прийняття постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій в спадковій справі були відсутні будь-які дані про відсутність у [PERSON] наміру вчиняти будь-які дії, пов'язані з прийняттям спадщини за заповітом або про відмову від її прийняття. Враховуючи наведене та

Outcome: partial