Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб , укладений між нею та відповідачем, [PERSON], 05 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві за актовим записом №2100; неповнолітню доньку, [PERSON], залишити проживати з нею. Свої вимоги мотивувала тим, що 05 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві вона зареєструвала шлюб з [PERSON], та залишила своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Від спільного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки в них різні погляди на сімейне життя та обовязки, у звязку із чим кожного дня відбувалися сварки, та це призвело до того, що подружжя стало чужими людьми. Можливість зберегти сімю відсутня. Остаточно подружні стосунки припинені в липні 2017 року, спільне господарство не ведеться, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивач зазначає, що примирення неможливе, оскільки майбутнє подружніх відносин є безперспективним. На даний час сторони проживають окремо, спір про поділ майна вирішуватиметься окремо. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні проти розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини, [PERSON], з матірю не заперечував. На підставі пояснень сторін, досліджених та оцінених письмових доказів, суд встановив наступне. 05 вересня 2014 року між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], було зареєстровано шлюб за актовим записом №2100, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БК №259213, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, а також відміткою у паспорті позивача серії КО №825372. Прізвище позивача після реєстрації шлюбу [PERSON], прізвище відповідача після реєстрації шлюбу [PERSON]. Від вказаного шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК №430407, виданого 03 лютого 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві. Як встановлено в судовому засіданні, подружжя шлюбних відносин не підтримує з липня 2017 року, спільного господарства не веде, проживає окремо. Наміру поновлювати сімейні стосунки подружжя не має. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, оскільки подружжя не підтримує шлюбних стосунків тривалий час, приймаючи до уваги фактичні взаємини подружжя, той факт, що збереження сімї неможливе, зважаючи на те, що несприятливі стосунки між подружжям впливають на нормальне виховання та розвиток дитини, а також враховуючи бажання обох сторін до розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам ті інтересам їхньої дитини, у звязку із чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Питання розподілу спільного майна подружжя вирішуватиме в окремому порядку. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується актом про проживання ТОВ «Місто для людей Кременчук» від 08 серпня 2017 року б/н, засвідченого [PERSON], [PERSON], та підписаного фахівцем відділу по зверненням громадян [PERSON], на даний час малолітня [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] за адресою: місто Кременчук, провулок Пшеничний, будинок 8. З довідки ДНЗ (ясла-садок) № 4 Кременчуцької міської ради Полтавської області від 08 серпня 2017 року за вих..№85 вбачається, що малолітня [PERSON], 05 січня 2015 року відвідує вказаний ДНЗ з 01 серпня 2017 року. \~ Частиною 1 статті 161 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Так, в судовому засіданні між сторонами досягнуто згоди щодо визначення місця проживання малолітньої доньки з матірю. Окрім того, 20 жовтня 2017 року сторонами підписано спільну заяву, згідно якої відповідач, [PERSON], визнає та не заперечує щодо визначення місця проживання доньки, [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу з матірю дитини [PERSON] За викладених обставин, враховуючи той факт, що відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо визначення місця проживання дитини з матірю, про що також свідчить спільна підписана сторонами заява від 20 жовтня 2017 року про визначення місця проживання дитини, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з матірю, [PERSON]

Outcome: approved