Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до АТ «Альфа-Банк», приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. про повернення грошових коштів у розмірі 7 272,12, стягнутих приватним виконавцем за виконавчим написом нотаріуса №34337 від 24.12.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Житомирського апеляційного суду від 17.11.2020 року у справі №285/2120/20, було задоволено позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О., про визнання виконавчого напису №34337 від 24.12.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., таким, що не підлягає виконанню 05.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О., було відкрито виконавче провадження №61128415 на підставі виконавчого напису №34337 від 24.12.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Позивач зазначає, що з неї за час судового розгляду справи, в межах виконавчого провадження, згідно довідки №61128415 від 28.12.2020 року приватним виконавцем стягнуто 8 484,14 грн, з яких 6 156,50 грн - борг на користь стягувача, 615,62 грн - основна винагорода приватного виконавця, 500,00 грн - витрати виконавчого провадження та кошти на повернення авансового внеску стягувачу, 1212,02 грн - повернуті боржниці. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з АТ «Альфа-Банк» безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 6 156,50 грн, з приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 1 115,62 грн. Ухвалою Голосіївського районного суд у м. Києва від 19.10.2021 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. На момент розгляду справи АТ «Альфа-Банк» не скористався своїм правом на подання відзиву. 22.11.2021 року на адресу суду надійшов відзив від приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. у якому остання зазначає, що її дії як приватного виконавця в рамках виконавчого провадження є законними та правомірними. При цьому вказує, що спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, відносяться до юрисдикції адміністративних судів. На підставі положень ст. 274-279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, на підставі наданих доказів, які досліджені судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.12.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. було вчинено виконавчий напис №34337, яким стягувалась на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість з [PERSON] у розмірі 112 987,12 грн. 02.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О., було відкрито виконавче провадження №61128415 на підставі виконавчого напису №34337 від 24.12.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. 02.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. 05.05.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. було винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. З матеріалів справи вбачається, що постановою Житомирського апеляційного суду від 17.11.2020 року у справі №285/2120/20, було задоволено позов [PERSON] до АТ «Альфа-Банк», третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О., про визнання виконавчого напису №34337 від 24.12.2019, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., таким, що не підлягає виконанню 04.12.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. В той же час, в межах виконавчого провадження, згідно довідки №61128415 від 28.12.2020 року, виданої приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Волковою Є.О., приватним виконавцем з позивача стягнуто 8 484,14 грн, з яких 6 156,50 грн - борг на користь стягувача, 615,62 грн - основна винагорода приватного виконавця, 500,00 грн - витрати виконавчого провадження та кошти на повернення авансового внеску стягувачу, 1212,02 грн - повернуті боржниці. Судом встановлено, що позивач зверталась до АТ «Альфа-Банк» та приватного виконавця із заявами про повернення грошових коштів, однак, як вбачається з відповідей відповідачів, останні відмовили позивачу у такому поверненні. Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Згідно із частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (частина перша статті 190 Цивільного кодексу України). За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач - АТ «Альфа-Банк» набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28 січня 2020 року в справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року в справі № 910/1531/18. Тому суд вважає, що стягнена за виконавчим написом на користь АТ «Альфа-Банк» з [PERSON] сума у розмірі 6 156,50 грн., який визнано таким, що не підлягає виконанню, підлягає стягненню на користь позивача. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині. В той же час, суд вважає, що в задоволенні вимог позивача про стягнення з приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 1 115,62 грн слід відмовити з огляду на наступне. Згідно зі статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Відповідно до положень частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Стягнення за рахунок приватного виконавця грошових коштів, отриманих останнім як основна винагорода приватного виконавця не є безпідставно набутими, оскільки підставою набуття коштів є чинна постанова приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02.02.2020 року. Окрім того, постанови приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О. у виконавчому провадженні № 61128415 у встановленому порядку не оскаржувались, а тому відсутні підстави для задоволення вимог позовної заяви в частині стягнення коштів з приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Волкової Є.О.. З огляду на це, відсутні правові підстави для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. Вказаного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05 лютого 2020 року у справі № 201/8493/18. Крім того, приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Волкова Є.О. проводила виконавчі дії в межах виконавчого провадження, зокрема і примусове стягнення з позивача коштів, до часу визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тобто діяла в межах наданих їй Законом України «Про виконавче провадження» повноважень. Позивач дії приватного виконавця не оспорювала, до суду із відповідним позовом про оскарження дій приватного виконавця не зверталась. Відтак, у даному випадку відсутні законні підстави для покладання на приватного виконавця обов`язку з повернення коштів позивачеві, що були стягнуті в межах виконавчого провадження. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial