Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за позивачем право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що квартира [ADDRESS] була надана [PERSON] на підставі ордеру №59/49 від 17.02.1966 року, де в березні 1966 року він був прописаний. 24.03.1967 року в дану квартиру вселилася позивач та була там прописана. Відповідно до свідоцтва про право власності квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З [PERSON] позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 13.10.1984 року. [INFO] [PERSON] помер. 23.12.1987 року в їх квартирі був прописаний [PERSON], далекий родич чоловіка. Відповідач був прописаний в квартирі, однак не проживав. 04.11.2009 року знявся з реєстрації і без відома позивача прописав там свою доньку [PERSON] Після смерті чоловіка, позивач спадщину не отримала, відповідач запевнив, що зробить це сам. Відповідач умовив позивача переїхати до нього та в 2013 році вона залишилась без житла. До своєї квартири потрапити не мала змоги, оскільки в неї немає ключів від квартири та документів. Постановою приватного нотаріуса ХМНО Конопацької О.Б. позивачу відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. Тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в якій підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з*явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа ПН ХМНО Конопацька О.Б. в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Представник Харківської міської ради в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали у справі, приходить до наступного. Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому суд, при постановленні рішення керується ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року , часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року , місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року , спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Як вбачається з свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] помер [INFO] (а.с.11). Відповідно до ордеру №5947 від 17.11.1966 року, квартира [ADDRESS] надана [PERSON] (а.с.8). Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] [PERSON] та позивач 13.10.1984 року зареєстрували шлюб (а.с.9). Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 09.02.1998 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). Відповідно до заяви від 21.04.2015 року, позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті її чоловіка - [PERSON] до приватного нотаріуса ХМНО Конопацької О.Б. (а.с. 8). Згідно довідки КП «Жилкомсервіс» від 20.05.2015 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті з ним були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.34). Постановою приватного нотаріуса ХМНО Конопацької О.Б. від 04.08.2015 року, позивачу відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.12). Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки на час відкриття спадщини позивач [PERSON] постійно проживала у спірній квартирі, вступила фактично в управління та володіння квартирою, то вона фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності по 1/3 частину квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved