Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що відповідно до рішення Пирятинського районного суду від 27 червня 2014 року на її користь було стягнуто з відповідача аліменти на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання в Державному ВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]». Навчальний заклад, де дочка навчається, не забезпечує студентів гуртожитком, а тому вона несе додаткові витрати на оренду житла для доньки, у звязку з чим за найм житла нею за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року та з 01 березня 2015 року по 30 червня 2015 року сплачено 3855,50грн. Крім того вона несе додаткові витрати на придбання канцелярських виробів, практичної літератури, проїзд та витрати, необхідні для забезпечення навчального плану, в сумі 2000,50грн. Враховуючи вищевикладене та посилаючись на положення ст.ст.185, 199 СК України просить стягнути з відповідача на її користь половину додаткових витрат в сумі 2928грн., понесених нею у звязку з навчанням доньки, а також зобовязати відповідача щомісяця солідарно сплачувати додаткові витрати, повязані з навчанням доньки. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Суду надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить в задоволенні позову відмовити, а також розглянути справу в його відсутність. Третя особа проти задоволення позову не заперечувала, надавши про це письмову заяву. Просила розглянути справу без її участі. Суд, вислухавши позивача, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 27 червня 2014 року з [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуті аліменти на утримання їх повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] (а.с.28-29). [PERSON] 04 травня 2014 року досягла повноліття (а.с.5). У довідці, виданій Державним ВНЗ «Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені [PERSON]» за № 2642 від 10 серпня 2015 року, вказано, що [PERSON] згідно наказу № 334 від 11 серпня 2013 року дійсно зарахована на денну форму навчання на період з 01.09.2013 року по 31.01.2016 року та на час навчання в гуртожитку не проживає (а.с.7). Згідно розписки [PERSON], датованої 17 листопада 2013 року, [PERSON] винаймала в неї житло та сплачувала за це грошові кошти в сумі 400грн. у місяць (а.с.9). У підтвердження даної розписки позивач надала квитанції про переказ грошових коштів на імя [PERSON] в період з вересня 2014 року по лютий 2015 року (а.с.10). У розписці [PERSON] від 21.06.2015 року зазначено, що [PERSON] винаймала у неї житло в період з 01 березня 2015 року по 30 червня 2015 року з щомісячною сплатою 500грн. (а.с.11). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Глава 16 СК України регулює правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх доньки та сина. А саме, статтею 201 СК України врегульовано застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина: до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тобто Сімейним Кодексом України чітко передбаченні статті, що застосовуються до правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх доньки та сина, стаття 185 СК України (щодо додаткових витрат на дитину, які просить стягнути позивач) в даному переліку не значиться. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.12.2014 року (справа №6-186ц14), де зазначено, що правила статті 185 Сімейного кодексу України поширюються на правовідносини щодо обовязку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 СК України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень статті 185 СК України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу їх участі в утриманні повнолітніх дочки, сина. Судом встановлено, що 04.05.2014 року [PERSON] досягла повноліття. Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що позивач просить стягнути половину додаткових витрат на навчання доньки за період з вересня 2014 року по лютий 2015 року та з 01.03.2015 по 30.06.2015, та зобовязати на майбутнє відповідача щомісяця сплачувати додаткові витрати, повязані з навчання доньки, тобто коли [PERSON] вже досягла повноліття, тому суд приходить до висновку, що вказані вимоги є безпідставними та в їх задоволенні слід відмовити. Оскільки ухвалою суду від 30.11.2015 року [PERSON] відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення, тому суд вважає за необхідне стягнути з позивача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20грн. Відповідно до ст.ст.185, 201 СК України,

Outcome: approved