Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті тітки. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що [INFO] померла тітка позивачки [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS] . Заповіт тітка не складала. На день смерті з тіткою проживали: [PERSON] - сестра тітки, та [PERSON] - чоловік [PERSON] .. Позивач, як племінниця спадкодавця, відповідно до ст.1266 ЦК України (оскільки мати позивачки [PERSON] померла [INFO] ) з метою спадкування за правом представлення, звернулася до нотаріальної контори. Нотаріус зареєстрував спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив. Відмова мотивована тим, що позивач пропустила 6-ти місячний строк звернення із відповідною заявою до нотаріуса. Строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважної причини. У зв`язку з пандемією коронавірусу COVID-19, 11 березня 2020 року Кабінет міністрів України прийняв постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», якою на всій території України було запроваджено карантин. Лише 04 травня 2020 року були внесені зміни до постанови КМ від 11.03.2020 №211 та пом`якшено карантинні обмеження, зокрема, з 11 травня 2020 року дозволялось діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів. При цьому Міністерство охорони здоров`я через свій офіційний сайт роз`яснювало про необхідність навіть після 11 травня 2020 року не відвідувати громадських місць, перебувати вдома та вирішувати питання дистанційно. Оскільки позивач є пенсіонером з інвалідністю, відноситься до «групи ризику», то вона дотримувалася вказівок МОЗ. Строк для прийняття спадщини сприв у період запровадженого карантину, вказана обставина є поважною, оскільки не залежала від волі позивача. Також позивач зазначає, що її тітка - [PERSON] , прийняла спадщину після смерті [PERSON] оскільки на день смерті останньої вони проживали разом. [INFO] [PERSON] померла, спадщину після її смерті прийняв чоловік - [PERSON] , оскільки на день смерті проживав разом з нею. [INFO] [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняв племінник [PERSON] , у зв`язку з чим саме останнього позивач зазначає відповідачем у справі. Посилаючись на норми статей 1269,1270,1272 ЦК України, позивач [PERSON] просить визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою суду від 01 червня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав вказуючи на те, що позивач взагалі не мала права на прийняття спадщини, оскільки на день смерті [PERSON] з нею проживали [PERSON] та її чоловік [PERSON] . [PERSON] відповідно до ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Після смерті [PERSON] ( [INFO] ) спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , але не встиг оформити, так як [INFO] помер. У зв`язку з тим, що відсутні спадкоємці попередньої черги, у шестимісячний строк відповідач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка зареєстрована у Спадковому реєстрі. На підставі викладеного просить у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини відмовити за відсутністю правових підстав. Ухвалою суду від 12 серпня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті. Під час судового розгляду справи представник позивача [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та доповнив, що за життя [PERSON] позивач допомагала їй доглядати будинок, город, прилеглу територію. Після смерті тітки, всі клопоти з похованням також лягли на позивача. Разом з тим, основною причиною пропуску строку звернення до нотаріальної контори став оголошений карантин та те, що позивач в силу своєї хвороби відноситься до групи ризику, тому дотримувалася вимог карантину. Більш того, після 11 травня 2020 року адаптивний карантин продовжував діяти. Вважає, що вказані обставини є поважними, тому просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав вказуючи на те, що позивач жодним чином не допомагала [PERSON] , а після її смерті всі питання, пов`язані з похоронами лягли на плечі дядька [PERSON] та його. Після смерті дядька [PERSON] , будинок перейшов у спадок до нього. Просить у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві та доповнив, що посилання представника позивача на оголошений карантин не заслуговує на увагу суду, оскільки до карантину у позивача було майже чотири місяці для подання заяви нотаріусу. Більш того, у зв`язку з карантином не було прямої вказівки нотаріальним конторам не приймати відвідувачів, Міністерство юстиції давало лише рекомендації . Більш того, після 11 травня 2020 року позивач мала б відразу звернутися до нотаріуса, а звернулася лише у листопаді 2020 року. Тому просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України). Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть (а.с.14). Згідно виписки по господарської книги с.Рокитне Рокитнівського району Рівненської області №6, будинок [ADDRESS] рахується за померлою [PERSON] , що підтверджується довідкою, виданою Рокитнівською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області 17.11.2020 №6289/03-10, (а.с.15). Згідно копії метричної книги, в сім`ї [PERSON] та його законної дружини [PERSON] народилися близнята [PERSON] та [PERSON] (а.с.42). [PERSON] народилася [INFO] в с.Рокитне Рокитнівського району Рівненської області, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] 11 листопада 1947 року одружилася з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.11). [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в с.Рокитно, Рокитнівського району Рівненської області, батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Копіями свідоцтва про розірвання шлюбу та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, підтверджується, що позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.9,10). Отже, аналізуючи вищенаведене, позивач [PERSON] є племінницею померлої [PERSON] .. З пояснень сторін встановлено, що [PERSON] в шлюбі не перебувала, дітей не мала. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України зазначена обставина визнається достовірною та такою, що не підлягає доказуванню. Згідно ч.3 ст.1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, оскільки спадкоємці першої черги після смерті [PERSON] відсутні, позивач [PERSON] , за правом представлення, та [PERSON] є спадкоємцями другої черги після смерті [PERSON] . Відповідно до довідки №6288/03-10 від 17.11.2020, виданої виконавчим комітетом Рокитнівської сільської ради Рокитнівського району Рівненської області, [PERSON] , яка померла [INFO] , була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . На день смерті з нею були зареєстровані і проживали її сестра [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , чоловік сестри [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с.18). Отже, в силу вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки на час смерті останньої проживала з нею у спадковому будинку. Крім того, відповідно до ст.1266 ЦК Украни, позивач за правом представлення має право на спадкування майна [PERSON] в рівній частині з [PERSON] . Оскільки спадщина відкрилася [INFO] , то до 14 травня 2020 року позивач мала право подати заяву про прийняття спадщини. Повідомленням приватного нотаріуса Рокитнівського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюка О.Г. від 16.09. 2021, що 16 листопада 2020 року від [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок , який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який залишився після смерті тітки - [PERSON] , померлої [INFO] . 16 листопада 2020 року ним винесено Постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском спадкоємцем [PERSON] строку для прийняття спадщини. За вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформацію щодо складеного заповіту від імені [PERSON] не знайдено. Від інших спадкоємців заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в нотконтору не надходило (а.с.17,52). Крім того, як встановлено та зазначено вище, на день смерті [PERSON] ( [INFO] ) з нею проживала сестра [PERSON] , а відтак в розумінні ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, проте, [INFO] вона померла. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв відповідач [PERSON] , про що 27.01.2021 заведено спадкову справу №21/2021 (а.с.36). Разом з тим, в судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] категорично заперечили щодо задоволення позовних вимог позивача, оскільки вважають, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку . В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки позивач посилаються на оголошений карантин та те, що вона віднесена до групи ризику. Відповідно до довідки МСЕК серії РВН №0212167 встановлено, що [PERSON] є інвалідом третьої групи довічно (а.с.20). За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові від 03 червня 2021 року по справі № 636/1160/19 Верховний Суд зазначив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Слід зазначити, що Постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року до 31 серпня 2020 року в Україні було запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень було зупинено рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Отже, обмеження, які діяли з 12 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року в Україні у зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами, вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті тітки. Також слід врахувати, що два місяці з шестимісячного строку припали на період дії карантинних обмежень, за відсутності яких позивач цілком могла вчинити дії, пов`язані з прийняттям спадщини. Крім того, суд вважає, що пропуск строку є незначним (із заявою про прийняття спадщини позивач звернулася 16 листопада 2020 року, тобто через шість місяців після закінчення шестимісячного терміну, три з яких припали на карантинні обмеження). Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) створили позивачу перешкоди у тому, щоб своєчасно подати до державного нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті тітки та є поважними. Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить висновку, що позивачем наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини та приходить висновку про задоволення позовних вимог. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved