Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 02.04.2014 року уточнила та якими просить встановити факт того, що «[PERSON]» на ім'я якої Ізмаїльською районною державною адміністрацією 14.03.2008 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672683, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності за № 010852100092 на земельну ділянку, площею 2,092 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, масив № 78 ділянка [NUMBER], масив № 34 ділянка [NUMBER], масив № 5 ділянка [NUMBER], передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та «[PERSON]», померла [INFO] є однією і тією ж особою, а також матір'ю [PERSON], [INFO] та визнати за нею, як спадкоємицею за законом першої черги, право власності на спадкове майно, яке складається з: земельної ділянки [NUMBER] масив № 78, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки [NUMBER] масив № 5, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельної ділянки [NUMBER] масив № 34, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва мотивуючи тим, що державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у заповіті, посвідченому Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 24.07.2000 року за № 521, спадкодавець заповідала право на земельну частку (пай), а не земельні ділянки. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі у судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розпорядження голови Ізмаїльської районної державної адміністрації № 939/А-2005 від 08.12.2005 року [PERSON] були передані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. На підставі вищезазначеного розпорядження [PERSON] був виданий Ізмаїльською районною держаною адміністрацією 14.03.2008 року Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672683, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010852100092. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.09.2012 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка [NUMBER] масив № 78, площею 0,723 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка [NUMBER] масив № 5, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка [NUMBER] масив 34, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно заповіту від 24.07.2000 року, посвідченого секретарем Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області Триколич Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 521, [PERSON] заповіла належний їй на праві приватної власності земельний сертифікат ОД № 0061445, зареєстрований в реєстрі за № 54-96, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.02.1996 року, право на земельний пай з земель, які перебувають у колективній власності КСП «Перемога» с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області в розмірі 2,69 га - [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що замість сертифіката серії ОД № 0061445, зареєстрованого в реєстрі за № 54-96, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією 16.02.1996 року, [PERSON] був виданий Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 672683, спадкування земельних ділянок, які належать [PERSON] на підставі вищезазначеного Державного акту на право власності на земельну ділянку повинно відбуватися за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 05.04.1960 року Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]»; - син [PERSON]; - син [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36560502 від 07.02.2014 року, наданим Ізмаїльською державною нотаріальною конторою, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину. Між сторонами було досягнуто згоди щодо розподілу спадкового майна, а саме відповідачі, заявами від 02.04.2014 року не заперечували проти визнання за позивачем право власності на земельну ділянку [NUMBER] масив № 78, площею 0,723 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, земельну ділянку [NUMBER] масив № 5, площею 0,826 га, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, земельну ділянку [NUMBER] масив № 34, яка розташована на території Комишівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори від 07.02.2014 року за № 279/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що у заповіті, посвідченому Комишівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 24.07.2000 року за № 521, спадкодавець заповідала право на земельну частку (пай), а не земельні ділянки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved