Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 14.08.1971 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №4748. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 1971 року. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Позивач в позові зазначає, що причиною розірвання шлюбу є те, що з 2013 року по даний час подружжя не веде спільного господарства, відсутній сімейний бюджет, не підтримують шлюбні відносини, та навіть тривалий час не спілкуються один з одним. На пропозиції розірвати шлюб, відповідач відмовилась. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згодний. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти вирішення справи шляхом ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується направленими поштовими повідомленнями, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не надала. Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на положення ст. 280 ЦПК України,\~судом, за згодою позивача, проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 14.08.1971, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №4748, (свідоцтво про шлюб видане повторно серії [NUMBER] від 24.10.2020). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Згідно\~ст.51 Конституції України\~та\~ст.24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач не зверталась із заявою про зміну прізвища після розірвання шлюбу, залишити останній прізвище « [PERSON] ». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved