Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який було зареєстровано 1 квітня 2014 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 95. У обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб в 2014 році. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. В певний період сумісного життя вона з відповідачем зрозуміли, що між ними відсутні взаємні почуття, що вони зовсім різні люди, з різним світоглядом. Згодом між ними почали виникати непорозуміння. Такі стосунки призвели до втрати почуттів любові та поваги один до одного. На даний час вони мешкають окремо, кожен з них має своє особисте життя та свої інтереси. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені між ними з 4 лютого 2017 року, після того, як відповідач побив та намагався задушити її старшого сина - [PERSON], [INFO]. Спільне господарство вони не ведуть. Спору, щодо місця проживання спільної дитини вони не мають. Позивач зазначила, що побоюючись застосування фізичного насилля по відношенню до неї та членів її родини, враховуючи непоодинокі випадки погроз вбивством, намагання відповідача заволодіти її грошовими коштами, вона звернулась до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення. Все вищезазначене робить неможливим та недоцільним збереження шлюбу між нею та відповідачем, що обумовлює її звернення до суду з позовом. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги, просила провести розгляд справи за її відсутністю. Після розірвання шлюбу просила суд присвоїти їй прізвище - «Цеміна». Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить його підпис у зворотному поштовому повідомленні, причину неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надійшло. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований 1 квітня 2014 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 95, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини сторони не підтримують та не мають наміру поновлювати їх. Мають обопільне бажання розірвати шлюб, за обставин, що склалися, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають. Згідно з ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Частиною 8 ст. 235 ЦПК України встановлено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. За таких обставин шлюб підлягає розірванню, після розірвання шлюбу присвоїти прізвище позивачу «Цеміна», прізвище відповідача залишити без змін.

Outcome: approved