Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Свій позов обґрунтовує тим, що вона - [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] та зареєстрована в ній. Відповідач у вказаній квартирі не проживає понад один рік, але з реєстраційного обліку не знявся. Разом з тим, він не сплачує комунальні платежі, особистих його речей в квартирі немає, в утриманні житла участі не бере. Посилаючись на приписи ст.405 ЦК України, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач в письмовій заяві позовні вимоги підтримує, розгляд справи просить провести у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності, виданого на виконання рішення комітету по майну комунальної власності Луцької міської ради № 66-р від 19.04.1994 року, [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Дана обставина підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 4-5). Згідно свідоцтва\~про шлюб серії [NUMBER] , виданого 10.08.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області (а.с. 14), після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається\~копії будинкової\~книги для\~прописки громадян,\~проживаючих в\~будинку [ADDRESS] та\~довідки про\~склад сім`ї\~(а.с.\~6-11)\~в даній\~квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . З доводів позивача, відповідач - [PERSON] більше року не проживає у спірній квартирі. Дана обставина підтверджуються і довідками Луцького відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Волинській області № 3/10543/58/04-17 від 30.11.2017 року та № 3/8878/58/04-18 від 10.11.2018 року. Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Згідно зі ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У відповідності до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідачем не надано суду доказів, що йому чинились перешкоди у користуванні спірним житлом. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов щодо визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] слід задовольнити. Відповідно до ст.141 ЦПК України на відповідача покладаються судові витрати зі сплати судового збору. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: approved