Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернулась до Монастириського районного суду Тернопільської області з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме, на житловий будинок з належними до нього будівлями та на земельну ділянку загальною площею 2,17 га, що розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області і яка належала померлому [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер її дядько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з належними до нього будівлями та на земельну ділянку загальною площею 2,17 га., що розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області. З покійним [PERSON] вона проживала однією сім'єю, а саме, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство. Позивач вважає що саме вона повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки являється спадкоємцем за законом і фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном. [PERSON] звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач - представник Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, суду подав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, проти позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Судом встановлено, що 19 листопада 2012 року в віці 83 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого [INFO]. Ще за життя померлому належали: - житловий будинок з належними до нього будівлями, які знаходяться по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності видане на підставі рішення виконкому Тростянецької сільської ради від 23 липня 2003 року №33 з записом в реєстрову книгу №1 за реєстровим №24 від 21 жовтня 2003 року; - земельна ділянка загальною площею 2,17 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Тростянецької сільської ради, що підтверджується копією Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 23 січня 2003 року. З тексту позовної заяви вбачається, що [PERSON] постійно проживала з померлим в його житловому будинку, що по [ADDRESS], однією сім'єю, доглядала за покійним, вела з ним спільне господарство. Факт проживання позивача з [PERSON] однією сім'єю підтверджується довідкою №201 від 26.06.2013 року, виданою виконкомом Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Спільне проживання позивача з померлим [PERSON] однією сім'єю з 2005 року підтверджується матеріалами справи. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини - як спадкоємці п'ятої черги. А тому, беручи до уваги вищевказане суд приходить до переконання, що [PERSON] має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер [INFO], як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Також причиною неможливості прийняття спадщини є відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та неможливість з даних причин оформити спадщину в установленому законом порядку, що доведено матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини викладені в позовній заяві, а отже, [PERSON], як спадкоємець за законом має право на спадкове майно після смерті [PERSON]. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред'явлено, а [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому є підстави визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являється житловий будинок та земельна ділянка. Крім того, відповідач не заперечує проти позову чим фактично його визнав. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд приймає таке визнання і виносить рішення про задоволення позову повністю. На підставі викладеного

Outcome: approved