Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даною заявою і вказала, що 24.09.2000 року уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. З 2005 року вказаний шлюб з відповідачем було розірвано та позивач подала позов до суду про стягнення аліментів з відповідача. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 11 січня 2006 року з відповідача стягувались аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 126 грн. щомісячно. Оскільки сімейний та матеріальний стан позивача змінився, тому вона просить збільшити розмір аліментів, що стягуються за рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 11.01.2016 року з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], з 126 грн. на 485 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що змінює свої позовні вимоги про збільшення розмру аліментів з [PERSON], просить стягувати аліменти в розмірі 400 грн. Просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав заяву, в якій зазначив, що змінені позовні вимоги [PERSON] про збільшення розмір аліментів в сумі 400 грн. визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Просить справу розглянути у його відсутність. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ч.4 ст.130 ЦПК України - у разі визнання позову ухвалення рішення проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Відповідно до змісту ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та способи виконання цього обов'язку. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з ч.1ст.183 Сімейного кодексу України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до положень ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У справах про зміну розміру стягуваних аліментів, у новому розмірі аліменти сплачуються із дня набрання рішенням законної сили. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved