Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, у якому вказала, що 30.01.2010 року нею був складений договір №29869 «про користування електричного енергією побутовим споживачем» з ТОВ «ЛЕО» о/р [NUMBER], Після чого вона почала користуватися та справно щомісяця оплачувати за спожиту електроенергію. 15.05.2013 року до позивача прийшли контролери Ровеньківського ТОВ «ЛЕО» для перевірки, але з якою саме метою не сказали, тільки сказали що у позивача є заборгованість та хотіли припинити подачу електроенергії і що позивач вже отримувала повідомлення про заборгованість, з чим позивач була не згодна, ніякого повідомлення не отримувала та показала контролерам усі квитанції про сплату за користування електричною енергією. Коли позивач попросила роз'яснити контролерам на якій підставі нарахована заборгованість за електроенергію, їй було у грубій формі відмовлено, що є грубим порушенням її прав та умов договору про користування електричною енергією побутовим споживачем, укладеним 30 01.2010 року №29869. Заявою вх. №56 від 17.05.2013 року позивач звернувся до відповідача з проханням роз'яснити: на якій підставі, нараховують із зазначенням недоплачених показань. 29.05.2013 року відповідач листом №756 повідомив позивача, що заборгованість є у сумі 234,29 грн. Але відповідь була не повна і не вкладена роздруківка особового рахунку, яка вказана у відповіді як додаток. У 2013 року відповідачем було прийнято вимогу про сплату боргу, якою повідомляє про необхідність сплати заборгованості зі сплати заборгованості за споживану електроенергію 234,29 грн. Ця вимога була одержана позивачем 16.06.2013 р. Дану позицію відповідача та вимогу про сплату боргу позивач вважає безпідставними і неправомірними. Також коли позивач звернулася до працівників ТОВ «ЛЕО», щоб вони показали повідомлення про відключення, але в повідомленні був поставлений не її підпис, що є фактом підроблення документів. Після цього працівники ТОВ «ЛЕО» присилали позивачу попередження, але вже не приходили в зазначений строк. Доказ того, що позивач сплачувала за спожиту електроенергію підтверджується копіями квитанцій. Також вважає, що відповідач істотно порушує свої обов'язки та умови договору про користування електричною енергією побутовим споживачем укладеним 30.01.2010 року №29869. Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, яка виражається в тому, що в даний час позивач перебуває в стані постійного стресу, та дуже переживає, тому що працівники Ровеньківського ТОВ «ЛЕО» можуть оставити позивача на період похолодань без електроенергії, що суттєво має значення, тому що в будинку електричне опалення. Тому відповідач, приймаючи вимогу, вийшов за межі наданих йому повноважень та не виконує своїх зобов'язань по договору «про користування електричною енергією побутовим споживачем». Моральну шкоду, спричинену відповідачем, оцінює в розмірі 3000 грн. Просила суд визнати протиправною вимогу про сплату боргу 234,29 грн., від 16.06.2013 р., прийняту Ровеньківським TOB «ЛEO» м. Ровеньки Луганської області. Скасувати вимогу про сплату боргу 234,29 грн., від 16.06.2013 р., прийняту Ровеньківським TOB «ЛЕО» м. Ровеньки Луганської області. Зобов'язати Ровеньківський ТОВ «ЛЕО» м. Ровеньки Луганській області припинити вимоги щодо нарахування заборгованості та можливого припинення подачі електричної енергії. Стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Судові витрати покласти на відповідача. 20.03.2014 року позивач [PERSON] надала до суду уточнену позовну заяву, в якій зазначила, що 30.01.2010 року нею був складений договір №29869 «про користування електричною енергією побутовим споживачем» з ТОВ «ЛЕО» о/р [NUMBER]. Після чого вона почала користуватися та справно щомісяця оплачувати за спожиту електроенергію. 15.05.2013 року до позивача прийшли контролери Ровеньківського ТОВ «ЛЕО» для перевірки, але з якою саме метою не сказали, тільки сказали що у позивача є заборгованість та хотіли припинити подачу електроенергії і що позивач вже отримувала повідомлення про заборгованість, з чим позивач була не згодна, ніякого повідомлення не отримувала та показала контролерам усі квитанції про сплату за користування електричною енергією. Коли позивач попросила роз'яснити контролерам на якій підставі нарахована заборгованість за електроенергію, їй було у грубій формі відмовлено, що є грубим порушенням її прав та умов договору про користування електричною енергією побутовим споживачем, укладеним 30.01.2010 року № 29869. Заявою вх. № 56 від 17.05.2013 р. позивач звернувся до відповідача з проханням роз'яснити на якій підставі, нараховують із зазначенням неоплачених показань. 29.05.2013 р. відповідач листом №756 повідомив позивача, що заборгованість є у сумі 234,29 грн. Але відповідь була не повна і не вкладена роздруківка особового рахунку, яка вказана в відповіді як додаток. У 2013 році відповідачем було прийнято вимогу про сплату боргу, якою повідомляє про необхідність сплати заборгованості зі сплати заборгованості за споживану електроенергію 234,29 грн. Ця вимога була одержана позивачем 16.06.2013 року. Дану позицію відповідача та вимогу про сплату боргу позивач вважає безпідставними і неправомірними. акож коли позивач звернулась до працівників TOB «ЛEO», щоб вони показали повідомлення про відключення, але в повідомленні був поставлений не її підпис, що є фактом підроблення документів. Після цього працівники ТОВ «ЛЕО» присилали позивачу попередження, але вже не приходили в зазначений строк. Доказ того, що позивач сплачувала за спожиту електроенергію підтверджується копіями квитанцій. Правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26 липня 1999 року. Також вважає, що відповідач істотно порушує свої обов'язки та умови договору про користування електричною енергією побутовим споживачем, укладеним 30.01.2010 року № 29869. Крім того, позивачу завдано моральної шкоди, яка виражається в тому, що в даний час позивач перебуває в стані постійного стресу, та дуже переживає, тому що працівники Ровеньківського ТОВ «ЛЕО» можуть оставити позивача на період похолодань без електроенергії, що суттєво має значення, тому що в будинку електричне опалення. Тому відповідач, приймаючи вимогу, вийшов за межі наданих йому повноважень, та не виконує своїх зобов'язань по договору «про користування електричною енергією побутовим споживачем». Моральну шкоду спричинену позивачу, оцінює в розмірі 3000 грн. Також хоче звернути увагу суду на те, що вона зверталася із заявою вх. № 56 від 17.05.2013 року з проханням роз'яснити на якій підставі, нараховують із зазначенням неоплачених показань та надати роздруківку особового рахунку. Але до теперішнього часу відповіді так і не отримала. Вважає це грубим порушенням свого права. Просила суд визнати протиправною вимогу про сплату боргу 234,29 грн. від 16.06.2013 року, прийняту Ровеньківським TOB «ЛEO» м. Ровеньки Луганської області. Скасувати вимогу про сплату боргу 234,29 грн. від 16.06.2013 р., прийняту Ровеньківським ТОВ «ЛЕО» м. Ровеньки Луганської області. Зобов'язати Ровеньківський ТОВ «ЛЕО» м. Ровеньки Луганській області припинити вимоги щодо нарахування заборгованості та можливого припинення подачі електричної енергії. Стягнути з відповідача на користь позивача суму відшкодування моральної шкоди в розмірі 3000 грн. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» за довіреністю Ліфоненко І.М. у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Суду надала письмові заперечення, посилаючись на які, суду пояснила, що ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» ознайомившись з позовною заявою [PERSON] до Ровеньківського РЕМ ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, та відшкодування моральної шкоди вважає її необґрунтованою з наступних підстав. Позовна заява подана до неналежного відповідача, оскільки Ровеньківський РЕМ за своїм положенням не є юридичною особою. Згідно свідоцтву про державну реєстрацію товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» за статутом є юридичною особою і як юридична особа за вимогами ст. 96 ЦК України самостійно відповідає за зобов'язаннями. 30 січня 2010 року між позивачем та відповідачем ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» укладено договір про користування електричною енергією побутовим споживачем» № 29869, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався постачати позивачеві електричну енергію для забезпечення побутових потреб, а позивач зобов'язався оплачувати вартість електроенергії відповідно до п. 5.1 договору за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладу обліку. Надані позивачкою квитанції про сплату за спожиту електричну енергію в розмірі 150 кВт за травень, червень, липень, серпень, вересень 2012 року у сумі 42,03 грн. не відповідає контрольним зняттям показань лічильника у вказаний період: 21 травня 2012р. - 05840 кВт, 20 червня 2012р. - 05922 кВт, 16 липня 2012 р. - 06004 кВт, 15 серпня 2012р. - 06087 кВт, 13 серпня 2012р. - 06167 кВт. По контрольним зняттям споживачкою спожито за ці місяці всього за травень - 68кВт, червень-103 кВт, липень - 91 кВт, серпень - 86 кВт, вересень - 80 кВт, тобто менш 150 кВт, як сплачує позивачка. В рахунок йде лише спожита електрична енергія, оскільки відповідно до договору розрахунковим періодом є календарний місяць, у якому спожита електрична енергія розраховується за відповідним тарифами до 150 кВт по 0,2802 грн., з 150 до 800 кВт по 0,3648 грн. і більш 800 кВт по 0,9576 грн. Позивачкою до позову не надано розрахунок сплати за електричну енергію і відсутні докази чому позивачка вважає не вірним вручене їй попередження про сплату заборговане розмірі 234 грн. 29 коп. станом на 16 травня 2013 року. По даному спору стягнення моральної шкоди ні законом, ні договором не передбачено. За положеннями ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 22, 711, 714, 1209, 1210 ЦК України, Законом України «Про електроенергетику» та Правилами користування електричної енергії для населення (далі Правила), затвердженими постановою КМУ від 26 липня 1999 року №1357 із змінами та доповненнями, які не передбачають відшкодування моральної шкоди в разі порушення зобов'язання з постачання електричної енергії. За п. 35 Правил енергопостачальник має право відключити споживача у разі порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному п. 27 цих Правил, а саме у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного в договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату, на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення споживача від електричної мережі. Відповідно до п.п. 43, 44, 46 Правил енергопостачальник несе відповідальність за шкоду заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості недовідпущеної електричної енергії. Ураховуючи наведене просила суд в позові [PERSON] до ТОВ «ЛЕО» про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу, зобов'язання утриматися від вчинення певних дій, та відшкодування моральної шкоди» відмовити за необґрунтованістю. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, перевіривши у судовому засіданні законність та обґрунтованість позовних вимог, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 січня 2010 року між [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], та Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» був укладений договір про користування електричною енергією (а.с. 8-9), відповідно до умов якого енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до загальної потужності струмоприймачів споживача 0,6 кВт з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Відповідно до п. 3.2.14 Договору, споживач електричної енергії зобов'язаний щомісячно до 10 числа наступного за розрахунковим місяцем надавати енергопостачальнику електричної енергії дані про фактичні покази приладу обліку зафіксовані на 1 число поточного місяця. Відповідно до п. 4.1.2 Договору, енергопостачальник має право перевіряти стан електроустановок, електропроводки, приладів обліку та знімати їхні показання відповідно до умов договору. Відповідно до п. 4.1.9 Договору, енергопостачальник має право у разі ненадання споживачем даних про фактичні показання приладів обліку електричної енергії виписувати йому рахунок на оплату електричної енергії в обсязі її середньомісячного споживання. Відповідно до п. 4.2.6 Договору, енергопостачальник зобов'язаний проводити не менше як один раз на шість місяців контрольне знімання показань приладів обліку у споживача відповідно до затверджених графіків. Пунктом 5.1 Договору передбачено, що розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку, розрахунковим періодом є календарний місяць. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Правочин, яким застосовується і обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання є нікчемним. У судовому засіданні встановлено, що 16.05.2013 року на адресу позивача [PERSON], ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання» в особі Ровеньківського РЕМ надіслало попередження про наявність заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 234 грн. 29 коп. (а.с. 17). Згідно наданого розрахунку по особовому рахунку [PERSON] як споживача електричної енергії №538-6р (а.с. 33-35) вбачається, що надані позивачем квитанції про сплату за спожиту електричну енергію в розмірі 150 кВт за травень, червень, липень, серпень, вересень 2012 року у сумі 42,03 грн. не відповідає контрольним зняттям показань лічильника у вказаний період. Також судом встановлено, що оплата за надані послуги енергопостачання необхідно оплачувати, виходячи із розміру спожитої електричної енергії за відповідним тарифами, а саме: до 150 кВт по 0,2802 грн., з 150 до 800 кВт по 0,3648 грн. і більш 800 кВт по 0,9576 грн. Відповідно до п.п. 37-39 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року (далі за текстом - Правила), енергопостачальник має право: пропонувати споживачам додаткові послуги, пов'язані з постачанням електричної енергії; перевіряти справність приладів обліку, знімати показання відповідно до умов договору та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку; встановлювати технічні засоби, які обмежують постачання електричної енергії споживачу у межах, передбачених договором; вимагати від споживача відшкодування збитків, завданих порушеннями, допущеними споживачем під час користування електричною енергією; тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил. Відповідно до п.п. 41,42 Правил, Споживач електричної енергії має право на: вибір постачальника електричної енергії; вибір тарифу; підключення до електричної мережі у разі виконання правил користування електричною енергією; отримання інформації щодо якості електричної енергії, тарифів (цін), порядку оплати, умов та режимів її споживання; отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами; відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав; якісне обслуговування енергопостачальником електричних мереж і приладів обліку. Споживач електричної енергії зобов'язаний: дотримуватися вимог нормативно-технічних документів та договору; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів; забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача; невідкладно повідомляти енергопостачальника про недоліки в роботі приладу обліку; оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил; узгоджувати з енергопостачальником нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснювані з метою збільшення споживання електричної потужності; вносити плату за спожиту електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку; надавати розрахункові документи на вимогу представників енергопостачальника для перевірки правильності оплати та відповідності записів у них показанням приладу обліку; забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред'явлення ними службових посвідчень до квартири або іншого об'єкта для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки; не перешкоджати обрізуванню гілок дерев, які ростуть на території, що належить споживачу, для забезпечення відстані не менше 1 метра від проводів повітряної лінії електромережі напругою 0,4 кВ та на відстані 2 м для електричних ліній напругою 10 кВ; не пізніше ніж за 7 днів до припинення користування електричною енергією у квартирі або на іншому об'єкті письмово повідомити енергопостачальника про розірвання договору та розрахуватися за спожиту електричну енергію, включаючи день виїзду. Пунктом 48 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об'єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об'єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов'язки. Суд вважає, що позивач [PERSON] не надала суду жодних підтверджень відсутності у неї заборгованості (розрахунок) та щомісячної сплати за надані послуги енергопостачання в повному обсязі відповідно до фактичних показань приладів обліку. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Позивачем [PERSON] не надано суду жодних доказів того, що діями відповідача їй була завдана моральна шкода, позивачем не визначений характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких вона зазнала, не визначений характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), окрім того, не на надано доказів щодо тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, ступеню зниження престижу, ділової репутації, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану. У зв'язку з чим, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наведених вище підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed