Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері [PERSON]. В позовній заяві позивач вказала, що 19 квітня 2008 року померла її матір [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 1.80 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ЯА №266151, виданим Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Вона є єдиним спадкоємцем спадщини померлої матері за законом, своєчасно звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому є такою, що прийняла спадщину померлої, однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом через відсутність оригіналів державного акту, який втрачено. В судове засідання позивач не прибула, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без неї. В поданій заяві свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не прибув, попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без нього (заява №02-16/367 від 25 липня 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 19 квітня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП №075834, повторно виданого 06 травня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії І-ЖД №139137, повторно виданого 19 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області, в якому її матірю вказано [PERSON], та копією свідоцтва про шлюб позивача серії І-ЖД №421112, виданого 20 лютого 1979 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області, відповідно до якого позивач 20 лютого 1979 року уклала шлюб з [PERSON], змінивши своє прізвище «Близнюк» та «Мураховську». Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). До складу спадкового майна померлої [PERSON] ввійшла земельна ділянка загальною площею 1.80 га., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Загнітківської сільської ради Кодимського району Одеської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на землю серії ЯА №266151, виданим 06 липня 2005 року Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що заповіту померла [PERSON]Ф не склала, тому позивач [PERSON], як донька померлої, відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем спадкового майна померлої за законом першої черги. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 та ст.1270 ЦК України). Спадкоємець, який не вчинив жодних з цих дій, вважається таким, що спадщину не прийняв. Позивач у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини померлої матері, а тому за змістом ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України вважається такою, що прийняла належну померлій матері спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на це нерухоме майно. Матеріали справи містять належні докази звернення позивача [PERSON] до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину померлої за законом, однак нотаріус відмовила у видачі позивачеві цього свідоцтва через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, зокрема державного акту на право на земельну ділянку, який втрачено, оголошення про що було розміщено в газеті «Вісті Кодимщини» №28 від 09 липня 2016 року (спадкова справа №219/08, постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2016 року). Відсутність оригіналу зазначеного правовстановлюючого документу відповідно до п.2 Глави 7, п.1 Глави 13 розділу І та п/п.4.12 п.4 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції №296/5 від 22 лютого 2012 року, є підставою для відмови у вчиненні нотаріусом відповідної нотаріальної дії та відмови у видачі спадкоємцеві свідоцтва про право на спадщину. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Право спадкоємця на судовий захист свого порушеного права на спадщину у разі втрати правовстановлюючого документу на спадкове майно підтверджується і ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року, прийнятою у цивільній справі №6-17336св15, в якій зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право власності (http://reyestr.court.gov.ua/Review/52081274). Зазначені обставини свідчать про неможливість захисту порушеного права позивача в позасудовому порядку, тому обраний нею спосіб захисту цього порушеного права відповідає положенням ст.16 ЦК України, у звязку з чим її позов підлягає задоволенню, оскільки за нормами ч.1 ст.1269 та ч.ч.1,3 ст.1272 ЦК України вона є такою, що у передбаченому законом порядку прийняла спадщину померлої матері [PERSON], що у відповідності з п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України є підставою набуття нею права власності на спірну земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved