Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку та житловий будинок , що розташовані за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 16.03.2007 року його мати [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1243, яким в разі своєї смерті заповідала йому все своє майно яке їй належить. [INFO] його мати [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2011 року. На час смерті його мати проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. 05.06.2012 року у встановлений законом строк він звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] і в той же день нотаріусом була заведена спадкова справа за № 2/2012, згідно якої єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її син [PERSON], згідно довідки приватного нотаріуса від 25.02.2014 року за № 23/01-16. Крім рухомого майна і особистих речей спадкодавця, які він фактично прийняв у спадщину після смерті матері, їй також на праві власності належить земельна ділянка ( кадастровий № 6322083001:00:000:1075) площею 0.1500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 032865, виданий 07.04.2008 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010869300285. На вищевказаній земельній ділянці його мати побудувала двоповерховий житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 239,9 кв.м., житловою площею 93,9 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. «Б»,, гараж літ. «В», альтанку літ. «Г», теплицю літ. «Д», душ літ. «Є», вбиральню літ. «Ж», навіс літ. «З», навіс літ. «Т», сарай літ. «К», басейн літ. «Л», погріб літ. «Н», вигрібну яму літ. «С», навіс літ. «Р», огорожу № 1 -№3. Ще за життя мати подала документи для отримання свідоцтва про право власності на вищезазначене нерухоме майно - на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно було видане, однак вже після смерті матері, 20.04.2012 року, на підставі рішення ХУ1 сесії У1 скликання Черкасько-Лозівської сільської ради за № 66 від 06.04.2012 року та зареєстроване у Дергачівському КПТІ «Інвенрос», про що свідчить витяг № 33895546 від 20.04.2012 року. При звернені до приватного нотаріуса [PERSON], з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, нотаріус відмовила, посилаючись на те, що правовстановлюючі документи на заявлене нерухоме майно видані після смерті спадкодавця, а у відповідності з пунктом 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника і за таких обставин органи нотаріату не можуть прийняти для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючий документ, виданий на ім'я померлої фізичної особи, у зв'язку з чим він і звернувся з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в поданій до суду заяві свій позов підтримав повністю, просив його задовольнити, розгляд справи проводити без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе. Відповідач представник Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій повністю визнає позовні вимоги та просить розглядати справу по суті за його відсутності. Суд, вивчивши надані суду докази, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 16.03.2007 року мати позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1243, яким в разі своєї смерті заповідала все своє майно яке їй належить, своєму сину [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.12.2011 року. 05.06.2012 року у встановлений законом строк позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу [PERSON] і в той же день нотаріусом була заведена спадкова справа за № 2/2012, згідно якої єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є її син позивач по справі [PERSON], згідно довідки приватного нотаріуса від 25.02.2014 року за № 23/01-16. Після смерті матері, позивач прийняв спадщину, крім рухомого майна та особистих її речей і не рухоме майно, що належало матері на праві власності, а саме: земельну ділянку (кадастровий № 6322083001:00:000:1075) площею 0.1500 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, про що свідчить Державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯД № 032865, виданий 07.04.2008 року та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010869300285. На вищевказаній земельній ділянці мати позивача побудувала двоповерховий житловий будинок літ. «А-2», загальною площею 239,9 кв.м., житловою площею 93,9 кв.м., а також господарські будівлі і споруди: літню кухню літ. «Б»,, гараж літ. «В», альтанку літ. «Г», теплицю літ. «Д», душ літ. «Є», вбиральню літ. «Ж», навіс літ. «З», навіс літ. «Т», сарай літ. «К», басейн літ. «Л», погріб літ. «Н», вигрібну яму літ. «С», навіс літ. «Р», огорожу № 1 -№3, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Ще за життя мати позивача подала документи для отримання свідоцтва про право власності на вищезазначене нерухоме майно - на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Свідоцтво про право власності на нерухоме майно їй було видане, однак вже після її смерті, 20.04.2012 року, на підставі рішення ХУ1 сесії У1 скликання Черкасько-Лозівської сільської ради за № 66 від 06.04.2012 року та зареєстроване у Дергачівському КПТІ «Інвенрос», про що свідчить витяг № 33895546 від 20.04.2012 року. Позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON], з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину на вищевказане нерухоме майно, але нотаріус відмовила йому, посилаючись на те, що правовстановлюючі документи на заявлене нерухоме майно видані після смерті спадкодавця, а у відповідності з пунктом 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника і за таких обставин органи нотаріату не можуть прийняти для видачі свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючий документ, виданий на ім'я померлої фізичної особи. Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини. Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст..1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року, ст.ст. 1233, 1234,1268,1270 ЦК України,

Outcome: approved