Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.09.1993 року зареєстрував шлюб з відповідачем у Новоукраїнській сільській раді Марїнського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 27. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося. Шлюбні стосунки сторони не підтримують та не ведуть спільне господарство з жовтня 2013 року. Позивач вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності, заперечував проти надання строку на примирення. Відповідач в судове засідання не зявилася по невідомій для суду причині, про час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином через оголошення на офіційному сайті Вугледарського міського суду Донецької області. Відповідно до ст. 281 ЦПК України судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.09.1993 року в Новоукраїнській сільській раді Марїнського району Донецької області, про що зроблено актовий запис № 27. Дошлюбне прізвище відповідача Рахлій, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії VІ-НО № 353357 від 25.09.1993 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НО № 160967 від 18.09.2000 року (а.с.5-6). Сімейні відносини між сторонами припинені з жовтня 2013 році в звязку з тим, що спільне життя у подружжя не склалося. Зберігати свою родину позивач не має наміру, наполягав на розірванні шлюбу, категорично заперечував проти надання строку для примирення. Суд приймає до уваги, що сторони не мають спору відносно спільно нажитого майна. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110\~СК України. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин суд дійшов висновку, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки неможливе та суперечить інтересам позивача, у зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити, а шлюб розірвати.

Outcome: approved