Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у Канівський міськрайонний суд з позовом до територіальної громади с.Козарівка в особі Козарівської сільської ради Черкаської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. У позові зазначив, що 05 червня 2015 року померла його сестра, [PERSON], свідоцтво про смерть серія І-НО № 832005 від 06.06.2015 року, видане відділом ДРАЦС Куйбишевського РУЮ м. Донецьк. Після смерті сестри відкрилась спадщина на земельну частку (пай), площею 3.0604 га, розташовану на території Козарівської сільської ради Канівського району Черкаської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 115600 від 31.03.2004 року, виданий Канівським районним відділом земельних ресурсів. Позивач є спадкоємцем за законом. На час відкриття спадщини він не подав заяви для прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законодавством шестимісячний строк, а тому не прийняв спадщини. Коли позивач звернувся до приватного нотаріуса Канівського районного нотаріального округу Черкаської області, йому було надано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки ним пропущено шестимісячний строк. Важливою причиною пропуску шестимісячного строку є те, що в сім'ї склались дуже тяжкі обставини: тяжко хворіла дружина і їй потрібен був догляд (в даний час дружина вже померла), хворіла донька, якій треба була матеріальна допомога, догляд. Таким чином, позивач вважає, що це поважні причини, в силу яких він пропустив строк для звернення із заявою для прийняття спадщини. Так як позивачем пропущено строк для прийняття спадщини, він не можу отримати правові документи на спадщину, а тому змушений звернутися до суду з позовом про продовження строку на прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги та визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном два місяці. Представник територіальної громади Черкаської області в судове засідання не зявився, а до початку судового розгляду, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутність. Не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в ст.ст.1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, оскільки є братом спадкодавця. Згідно свідоцтва про смерть серія І-НО № 832005 від 06.06.2015 року, видане відділом ДРАЦС Куйбишевського РУЮ м. Донецьк встановлено, що [PERSON] померла 05.06.2015р. в м.Донецьк у віці 79 років про що 06.06.2015р. складено відповідний актовий запис № 461 (а.с.3). Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом, тобто являється братом померлої [PERSON], що вбачається також із довідки, яка видана виконкомом Козарівської сільської ради Канівського району Черкаської області № 382 від 26.07.2016 року, а саме, що [PERSON] та [PERSON] дійсно являються батьками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Усі діти являються рідними братами і сестрою померлої [PERSON] (а.с.7). Крім того, даний факт підтверджується також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..126, 133, 135 Сімейного кодексу України де зазначено, що батьком [PERSON] є [PERSON] та матірю є [PERSON] (а.с.4-5), а з свідоцтва про народження видно, що батьком та матірю позивача - [PERSON] є також [PERSON] та [PERSON] (а.с.6), а отже з цього слідує те, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братом та сестрою. В подальшому [PERSON] змінила прізвище на «Хохлова» зареєструвавши шлюб, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії VII УР № 079797 (а.с.26). Згідно державного акту на право власності на землю серії ЧР № 115600 від 31.03.2004 року, який виданий Канівським районним відділом земельних ресурсів вбачається, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,0604 га., яка розташована на території Козарівської сільської ради (а.с.8). З постанови Канівської державної нотаріальної контори від 04.07.2016р. (а.с.11) вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останнім пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може встановити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В п. 24 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008р. №7 роз'яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності для того законних підстав задовольняє їх (ст.174 ЦПК України). З урахуванням зібраних у справі доказів суд дійшов висновку про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, зазначена позивачем є поважною, а тому є підстави визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved