Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004 року. Від даного шлюбу у них 28 грудня 2005 року народився син [PERSON]. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 15.06.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Вказує, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Син перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач, який є здоровим та працездатним, ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, жодної допомоги на її утримання не надає. Просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття. 19.11.2015 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 20 травня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково, просила стягувати з відповідача, щомісячно, аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 жовтня 2015 року. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Як вбачається з копії рішення Луцького міськрайонного суду від 15 червня 2012 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 3), від даного шлюбу у них 28 грудня 2006 року народився син [PERSON]. Судом встановлено, що неповнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні матері [PERSON], відповідач свого обовязку утримувати неповнолітню дитину не виконує. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом також встановлено, що [PERSON] офіційно працевлаштований, а саме працює на ВАТ «СКФ Україна» на посаді токар-напівавтоматник сп, має регулярний заробіток, а відтак, як того вимагає ст. 183 СК України повинен сплачувати аліменти у частці від його заробітку. Частина заробітку (доходу) матері, батька, як передбачає ст. 183 СК України, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд врахував стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в доход держави 243 гривні 60 копійок судового збору.

Outcome: partial