Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] суму матеріальної шкоди у розмірі 500,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5\~500,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу до ПрАТ «Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]» (далі страхова компанія) про стягнення зі страховика матеріальної шкоди у розмірі 21\~543,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 4\~500,00 грн. В поданому до суду позові позивач посилається на те, що 21 лютого 2016 року з вини відповідача [PERSON], цивільна відповідальність якого була застрахована у страховій компанії, сталася ДТП, в наслідок якої транспортний засіб, яким керував позивач отримав механічні пошкодження, у звязку з чим позивачу було завдано матеріальної шкоди, яка за висновком експерта складає 22\~043,00 грн. Тому з вирахуванням суми франшизи (500,00 грн.) зі страхової компанії слід стягнути 21\~543,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 4\~500,00 грн., як то передбачено Законом України\~ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З відповідача [PERSON] слід стягнути 500,00 грн. та моральної шкоди у розмірі 5\~500,00 грн., яка завдана тим, що цей відповідач жодного разу не намагався відшкодувати позивачу завдані матеріальну та моральну шкоду, що зумовило його звернення до суду. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, заявою просив справу розглянути у відсутність представника позивача, позов підтримав повністю та просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно з конвертами з судовими повістками, що повернулися до суду з довідкою відділення «Укрпошти» «за закінченням терміну зберігання», [PERSON] не зявився до поштового відділення для отримання конверта з поміткою «судова повістка», що дає суду підстави вважати, що відповідач за зазначеною адресою не проживає. Однак, зважаючи як на приписи ч. 5 ст. 74 так і ч. 8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим. Про причину своєї неявки відповідач суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Від представника відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]» [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову з підстав, зазначених в запереченнях на позов (а.с. 58 61). В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із цивільного законодавства, пов'язані з обов'язком винної особи відшкодувати завдану шкоду, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Цивільним Кодексом України. Судом встановлено, що відповідно до копії постанови Арцизького районного суду Одеської області від 23.03.2016 року (справа № 492/245/16-п), 21 лютого 2016 року, о 02 годині 10 хвилин, [PERSON], керуючи автомобілем марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER], по вул. Чапаєва у м. Арциз Одеської області, відволікся від керування, виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено-14», державний реєстраційний номер р8866ОД, під керуванням [PERSON], який рухався в зустрічному напрямку руху, чим порушив п. 11.2 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті порушення Правил дорожнього руху України транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Так, зазначеною постановою суду, [PERSON] був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави (а.с. 4). Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 5). [PERSON] керував зазначеним автомобілем на підставі довіреності від 12.06.2015 року (а.с. 7). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Opel Omega», державний реєстраційний номер [NUMBER] була застрахована, про що виданий поліс № АЕ/4455014, розмір франшизи 500,00 грн. (а.с. 6). Згідно з копією звіту № 880/0416 про незалежну оцінку, сума матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу легкового автомобіля марки «Рено-14», р/н р8866ОД, власницею якого є [PERSON], що підтверджується копією технічного паспорту автомобіля, станом на дату ДТП, яка сталася 21.02.2016р. складає 22\~043,00 грн. (а.с. 12 - 40). Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] на його користь суми матеріальної шкоди завданої ДТП та моральної шкоди, слід звернути увагу на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Згідно з п. п.7, 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 12.1 ст. 12 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України\~власність зобовязує. Згідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, особисто [PERSON], який не є власником автомобілю, не має право на звернення з позовом до суду про відшкодування збитків, завданих майну, яке йому не належить. Право на стягнення збитків, завданих пошкодженням автомобіля марки «Рено-14», державний реєстраційний номер р8866ОД, належить його власниці [PERSON] Оскільки [PERSON] є неналежним позивачем по справі, суд відмовляє йому в позові про відшкодування матеріальних збитків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди виникли з приводу відшкодування матеріальної шкоди. Оскільки суд відмовляє у задоволенні вимог про відшкодування матеріальних збитків, завданих ДТП, вимоги щодо стягнення моральної шкоди внаслідок заподіяння шкоди є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Українська страхова компанія Княжа Вієнна [PERSON]» на його користь суми страхового відшкодування та моральної шкоди, слід звернути увагу на наступне. Відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон), Законом України «Про страхування». Відповідно до ст. 33.1.4 Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Відповідно до ч. 4 п. 16 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обовязку письмового надання страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Така правова позиція знайшла своє підтвердження у Постанові Верховного Суду України від 24.12.2010 року. Таким чином, вся шкода, завдана в результаті ДТП відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Відповідно до технічного паспорта транспортного засобу марки «Рено-14», він належить [PERSON] (а.с. 39). Таким чином, виключно [PERSON] має право на отримання страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб марки «Рено-14». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно висновку № 880/0416 ремонт (88\~729,98 грн.) перевищує ринкову вартість (22\~043,00 грн.), а отже, матеріальний збиток прирівняний до ринкової вартості до ДТП та становить 22\~043,00 грн. Вартість після ДТП не визначалась, оскільки позивач не замовляв такої послуги в оцінщика, а страховик також не рахував, оскільки позивач не звертався до страховика. Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю. Оскільки позивач жодного ушкодження не отримав, в обґрунтування позову надав лист Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 07.03.2016 року № 2031, підстави для виплати страхового відшкодування (моральної шкоди), відсутні. Суд не бере до уваги листи Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, надіслані на адресу [PERSON] (а.с. 8 - 9), як докази, оскільки вони не містять інформації щодо предмета доказування у даній справі. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення позову [PERSON], та у задоволені його позову слід відмовити.

Outcome: dismissed