Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Міністерства оборони України та просить визнати незаконним наказ Міністерства оборони України від 09.07.2020 № 114КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким оголошено догану генеральному директору концерну «Військторгсервіс» [PERSON] . Також, просить судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 17.05.2019 наказом Державного секретаря Міністерства оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) №23-ДП позивача призначено на посаду Генерального директора Концерну «Військторгсервіс» з укладенням п`ятирічного контракту. На підставі рішення Міністра оборони України від 08.04.2020, згідно наказу начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції МО України від 08.04.2020 №31, посадовими особами Управління з питань запобігання та виявлення корупції МО України - полковником юстиції Приймаком В. та підполковником юстиції Генсіцьким О. у період 8-10 квітня 2020 року була проведена перевірка Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс», за результатами якої 16.04.2020 за вихідним №406/520 начальником Управління з питань запобігання та виявлення корупції МО України направлено доповідь Міністру оборони України про виявлені порушення. 29.04.2020 на виконання доручення Міністра оборони України від 21.04.2020 №6218/з наказом начальника Головного управління майна та ресурсів №75/нагп (з адміністративно-господарських питань) призначено службове розслідування у Концерні «Військторгсервіс», за результатами проведення якого 18.05.2020 начальником Головного управління майна та ресурсів затверджено акт службового розслідування. Про проведення службового розслідування позивач не повідомлявся, до роботи комісії з проведення службового розслідування не залучався, участі в перевірках не приймав. 09.07.2020 за результатами проведеного службового розслідування, Міністерством оборони України видано наказ від №114КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (далі - Наказ) та оголошено позивачу догану, з яким його було ознайомлено лише 16.07.2020, про що свідчить лист Головного управління майна та ресурсів від 16.07.2020 №503/6/4930. Наказ Міністерства оборони України від 09.07.2020 №114КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивач вважає незаконним і таким, що виданий з грубим порушенням вимог трудового законодавства. Вважає, що відповідачем порушено строки для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани Також, в обґрунтування позову посилається на те, що у порушення ч. 1 та 3 ст. 149 КЗпП України, відповідач не забезпечив отримання від позивача письмових пояснень та не встановив ступінь тяжкості вчиненого проступку позивачем, не визначив розмір заподіяної шкоди та не врахував попередню роботу працівника. При прийнятті оскаржуваного Наказу, відповідачем не враховано попередню роботу позивача, оскільки він неодноразово відзначений вищим керівництвом Міністерства оборони України як відповідальний та висококваліфікований керівник Концерну. На думку позивача, висновки, що відображені в акті службового розслідування, який став підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, є викривленими, недостовірними, містять характер оціночного судження членів комісії, що здійснювали виїзд до об`єктів державного нерухомого майна, застосовано підміну понять щодо оренди, що не відповідає дійсності, оскільки концерн здійснює свої діяльність самостійно, на власний розсуд використовуючи принцип свободи договору в здійсненні господарської діяльності переслідуючи одну мету ||- отримання прибутку Концерном «Військторгсервіс». Будь-які договори передбачають взаємні права та обов`язки обох сторін договору, і наявність представників іншої сторони в приміщеннях Концерну в робочий час це свідчить про наявність ознак прихованої оренди. Лише судові органи мають право встановлювати факти недійсності договорів. Також зазначає, що перевірки фактів порушення антикорупційного законодавства та окремих питань діяльності Концерну в м. Вінниця, м. Харків, м. Дніпро проведені з порушенням законодавства, що регламентує порядок проведення розслідування, а отже висновки не можуть бути враховані при прийнятті рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності. Таким чином, на думку позивача підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відсутні, оскільки відповідачем було порушено вимоги ст. ст. 147, 148, 149 Кодексу законів про працю України, яким визначено правила та порядок застосування дисциплінарного стягнення, а отже наказ Міністерства оборони України від 09.07.2020 №114КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» є не законним та підлягає скасуванню. Виходячи з цього, просить задовольнити позов. 20.10.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 22.10.2020 по справі відкрито спрощене позовне провадження. 15.12.2020 представником відповідача подано відзив на позов. У своєму відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що відповідно до п. 7.3 Статуту (додаток до наказу Міністра оборони України від 25.06.2005 року №358 у редакції наказу Міністра оборони України від 15.11.2018 року №574) генеральний директор здійснює керівництво поточною та господарською діяльністю концерну, організовує його виробничо-господарську діяльність, соціально-побутову та іншу діяльність; несе персональну відповідальність за виконання покладених на концерн завдань і здійснення своїх функцій; забезпечує регулярну оцінку корупційних ризиків у діяльності концерну і здійснює відповідні антикорупційні заходи. Також, зазначає, що абзацами 6,16, 29 п. 7 трудового контракту передбачено, що генеральний директор концерну зобов`язаний забезпечити збереження та ефективні використання закріпленого за концерном майна; дотримання порядку укладання договорів оренди нерухомого майна, закріпленого за концерном, вжиття заходів щодо усунення виявлених під час проведення контрольних заходів підрозділами внутрішнього аудиту органу управління майном, іншими державними органами аудиту та контролю порушень, повного виконання пропозицій та рекомендацій, відшкодування збитків та притягнення до відповідальності осіб, винних у вчинених порушеннях. Представник відповідача посилається на те, що за результатами службового розслідування, наказом МОУ від 09.07.2020 року №114 КП генерального директора концерну [PERSON] притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за систематичне невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього Статутом концерну та трудовим контрактом. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача посилається на те, що складовими дисциплінарного проступку, що характеризують його об`єктивну та суб`єктивну сторони, є: дії (бездіяльність) працівника; невиконання або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між його діями (бездіяльністю) та невиконанням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність роботодавцем наявності будь-якої з цих складових виключає наявність дисциплінарного проступку (висновок Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 712/6576/17). Представник відповідача вважає, що бездіяльність позивача полягала в умисному (винуватість) нездійсненні належного контролю за структурними підрозділами згідно трудових обов`язків зазначених у абзацах 6, 16, 29 пункту 7 трудового контракту в частині дотримання порядку укладання договорів та їх реєстрації філіями концерну «Центральна» та «Східна», що в свою чергу можливість укладання договорів зберігання всупереч вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та уникнути сплати орендних платежів до Державного бюджету України, а отже підтверджує наявність| причинного зв`язку між бездіяльністю позивача і наслідками невиконання своїх посадових обов`язків начальниками філій, що доводить вину позивача і наявність підстав його притягнення до дисциплінарної відповідальності. Також, представник відповідача звернув увагу суду на те, що позивачем не здійснювався належний контроль за організацією договірної роботи концерну у відповідності до Статуту та трудового контракту, що фактично визнано самим [PERSON] у тексті позовної заяви і саме данні встановлені обставини слугували підставлю для притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності. 11.01.2021 позивачем подано відповідь на відзив, в якому не погоджується з відзивом відповідача повністю, виходячи з наступного. Вказує, що відзив на позовну заяву не містить заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, відсутні посилання на відповідні докази та норми права. На думку позивача, відповідачем не спростовано та не надано заперечень до вказаних в позовній заяві порушень порядку та строків притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, допущених відповідачем. Натомість, на думку позивача, відзив містить лише викривлені висновки з акту службового розслідування від 18.05.2020 (долучений позивачем до матеріалів позову) та безпідставні звинувачення позивача в корупції та покритті корупційних дій працівників концерну. Позивач вважає, що звинувачення в порушенні порядку укладання договору оренди є безпідставними та необґрунтованими. Також, позивач вказує, що зазначення у відзиві про відсутність дієвого контролю зі сторони позивача та підстава для оголошення догани як неналежний контроль чи бездіяльність позивача не відповідає дійсності. На думку позивача, звинувачення у порушенні порядку укладання договорів оренди ні чим не підтверджено, а спрямоване на дискредитацію та формування підстав для звільнення позивача після зміни в березні 2020 року керівництва Міністерства оборони України. Ухвалою суду від 05.10.2021 було відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін. У зв`язки із тим, що розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, то сторони у судове засідання не викликалися. Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 21, 24 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства,установи,організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату. Згідно зі ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно i сумлінно, своєчасно i точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової i технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. При розгляді справи судом встановлено, що 17.05.2019 наказом Державного секретаря Міністерства оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) №23-ДП позивача призначено на посаду Генерального директора Концерну «Військторгсервіс» та укладено контракт на термін з 17.05.2019 по 16.05.2024. Відповідно до п. 7.3 Статуту (додаток до наказу Міністра оборони України від 25.06.2005 року №358 у редакції наказу Міністра оборони України від 15.11.2018 року №574) генеральний директор здійснює керівництво поточною та господарською діяльністю концерну, організовує його виробничо-господарську діяльність, соціально-побутову та іншу діяльність; несе персональну відповідальність за виконання покладених на концерн завдань і здійснення своїх функцій; забезпечує регулярну оцінку корупційних ризиків у діяльності концерну і здійснює відповідні антикорупційні заходи. Абзацами 6, 16, 29 п. 7 трудового Контракту (додаток до наказу державного секретаря Міністерства оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) від 17.05.2019 № 23-ДП), укладеного між Міністерством оборони України та позивачем передбачено, що генеральний директор концерну зобов`язаний забезпечити збереження та ефективні використання закріпленого за концерном майна; дотримання порядку укладання договорів оренди нерухомого майна, закріпленого за концерном, вжиття заходів щодо усунення виявлених під час проведення контрольних заходів підрозділами внутрішнього аудиту органу управління майном, іншими державними органами аудиту та контролю порушень, повного виконання пропозицій та рекомендацій, відшкодування збитків та притягнення до відповідальності осіб, винних у вчинених порушеннях. На підставі рішення Міністра оборони України від 08.04.2020, згідно наказу начальника Управління з питань запобігання та виявлення корупції МО України від 08.04.2020 №31, посадовими особами Управління з питань запобігання та виявлення корупції МО України - полковником юстиції Приймаком В. та підполковником юстиції Генсіцьким О. у період 8-10 квітня 2020 року була проведена перевірка Вінницької філії Концерну «Військторгсервіс», за результатами якої 16.04.2020 за вихідним №406/520 начальником Управління з питань запобігання та виявлення корупції МО України направлено доповідь Міністру оборони України про виявлені порушення. 29.04.2020 на виконання доручення Міністра оборони України від 21.04.2020 №6218/з наказом начальника Головного управління майна та ресурсів №75/нагп (з адміністративно-господарських питань) призначено службове розслідування у Концерні «Військторгсервіс», за результатами проведення якого 18.05.2020 начальником Головного управління майна та ресурсів затверджено акт службового розслідування. Як вбачається з тексту акту службового розслідування, в ході проведення перевірки зокрема, встановлено, що договірна робота на філіях «Центральна» і «Східна» концерну «Військторгсервіс» ведеться на низькому рівні, контроль за виконанням господарських договорів не здійснюється, існує використання державного майна комерційними структурами без документального підтвердження. Перевіркою також встановлено, що загалом діяльність філій «Центральна» і «Східна» концерну «Військторгсервіс» направлена виключно на передачу в так звану «приховану оренду» фондів, які закріплені за філіями, що призводить до недоотримання коштів державним бюджетом. З даного акту також вбачається, що Генеральному директору концерну «Військторгсервіс» Байді О. неодноразово направлялись доручення щодо приведення орендних відносин Концерну та його філій у відповідність до вимог законодавства, однак більшість порушень не усунуто. Так, зокрема, перевіркою встановлено, що недотримання порядку передачі в оренду державного нерухомого майна зафіксовано за результатами аудитів проведених в Концерні Рахунковою палатою України, підрозділами внутрішнього аудиту, Управлінням з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, однак, незважаючи на надані доручення Концерн продовжує порушувати законодавство, яке регламентує порядок передачі державного майна в оренду,що свідчить про системне невиконання керівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього Статутом концерну «Військторгсервіс» та Контрактом. Крім того встановлено, що відповідно до п. 2 розділу «Висновки» акту службового розслідування причинами та умовами, які призвели до порушень антикорупційного законодавства та порушень посадовими особами концерну «Військторгсервіс» під час ведення господарської діяльності стали, зокрема, порушення генеральним директором концерну «Військторгсервіс» [PERSON] вимог абзаців 6, 16, 29 п. 7 трудового Контракту (додаток до наказу державного секретаря Міністерства оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) від 17.05.2019 № 23-ДП) та абзаців 8, 14, 21 та 22 п. 7.3 Статуту концерну «Військторгсервіс» (додаток до наказу Міністра оборони України від 25.06.2005 року №358 у редакції наказу Міністра оборони України від 15.11.2018 року №574). 12.05.2020 Генеральним директором Концерну «Військторгсервіс» [PERSON] на ім`я голові комісії з проведення службового розслідування у концерні «Військторгсервіс» були надані пояснення з приводу проведеної перевірки. 25.05.2020 листом Державного секретаря Міністерства оборони України повідомлено Міністра оборони України про виявлені в ході проведення службового розслідування у Концерні «Військторгсервіс» порушення. 09.07.2020 наказом Міністерства оборони України №114КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» позивачу оголошено догану. Відповідно до описової частини Наказу №114КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 09.07.2020, проведеним службовим розслідуванням встановлено факти порушення Генеральним директором Концерну «Військторгсервіс» [PERSON] трудової дисципліни, а саме, порушено вимоги абзаців 6, 16 та 29 пункту 7 Контракту (додаток до наказу державного секретаря Міністерства оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) від 17.05.2019 № 23-ДП), яким передбачено, що керівник Концерну зобов`язаний забезпечити, зокрема: збереження та ефективне використання закріпленого за Концерном майна; дотримання порядку укладання договорів оренди нерухомого майна, закріпленого за Концерном; вжиття заходів щодо усунення виявлених підрозділами внутрішнього аудиту Органу управління майном, іншими державними органами аудиту та контролю порушень, повного виконання пропозицій та рекомендацій, відшкодування збитків та притягнення до відповідальності осіб, винних у вчинених порушеннях), а також пункту 7.3 Статуту Концерну «Військторгсервіс» (додаток до наказу Міністра оборони України від 26.06.2005 № 328 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 15 листопада 2018 року № 574)) в частині неналежного виконання обов`язків щодо усунення виявлених під час проведення контрольних заходів порушень, ефективного використання закріпленого за Концерном «Військторгсервіс» майна, дотримання порядку укладання договорів оренди нерухомого майна, здійснення контролю за господарською діяльністю філій Концерну. Частиною 2 статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб які працюють за трудовим договором з фізичними особами, регулюється трудовим законодавством (ч. 1 ст. 3 КЗпП України). Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього (ст. 4 КЗпП України). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 20 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується вплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання робот, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування на роботу (ч. 3 ст. 24 КЗпП України). Згідно ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до положень статті 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру, який полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника у трудовому колективі. У трудовому законодавстві немає обмежень щодо підстав та періодичності застосування догани як дисциплінарного стягнення. Згідно з частинами першою та другою статті 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Таким чином, оскільки в судовому засіданні було встановлено факт порушення генеральним директором концерну «Військторгсервіс» [PERSON] вимог абзаців 6, 16, 29 п. 7 трудового Контракту (додаток до наказу державного секретаря Міністерства оборони України (по особовому складу керівників державних підприємств) від 17.05.2019 № 23-ДП) та абзаців 8, 14, 21 та 22 п. 7.3 Статуту концерну «Військторгсервіс» (додаток до наказу Міністра оборони України від 25.06.2005 року №358 у редакції наказу Міністра оборони України від 15.11.2018 року №574), тому у відповідача були наявними підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та винесення догани позивачу. Разом з цим, щодо строків застосовування дисциплінарного стягнення суд зазначає наступне. Відповідно до статті 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. У ст. 148 КЗпП України вказано, що дисциплінарне стягнення застосовується безпосередньо, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. При цьому слід мати на увазі, що: а) місячний строк для накладення дисциплінарного стягнення необхідно відраховувати з дня виявлення проступку; б) днем виявлення проступку, з якого починається сплив місячного строку, вважається день, коли керівнику стало відомо про вчинений проступок. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. Так, виходячи з того, що позивачу оголошено догану за порушення, які були виявлені не пізніше проведеного службового розслідування, оформленого актом від 18.05.2020, при цьому догана була оголошена наказом від 09.07.2020, а відтак, виходячи з граничних строків для застосування дисциплінарного стягнення передбачених ст. 148 КЗпПУ, відповідачем було пропущено місячний строк для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що спірний наказ не можна визнати таким, що прийнятий у відповідності до вимог трудового законодавства, оскільки відповідачем було пропущено місячний строк для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. З урахуванням наведеного вище та аналізуючи матеріали справи на відповідність їх нормам матеріального права, суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання незаконним наказу Міністерства оборони України від 09.07.2020 № 114КП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким оголошено догану генеральному директору концерну «Військторгсервіс» Байді О.Г. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору 840, 80 грн. Враховуючи наведене вище та

Outcome: approved