Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , вказавши, їх з відповідачем син [PERSON] , [INFO] досяг повноліття, однак продовжує навчання на денному відділенні ДВНЗ «Донецький юридичний інститут МВС України», термін навчання до 04 липня 2022 року. Вона несе витрати, пов`язані з навчанням сина та його утриманням на період навчання, однак дитина потребує матеріальної підтримки також свого батька. Відповідач в добровільному порядку не виділяє належних коштів на утримання сина на період його навчання, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до закінчення сином навчання. Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони та третя особа не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги визнав повністю. Суд, враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 4, 8 - копії свідоцтв). [PERSON] досяг повноліття, однак продовжує навчання та є курсантом денної форми здобуття освіти Донецького юридичного інституту МВС України, за кошти державного бюджету. Перебуває на повному державному забезпеченні. Термін навчання становить 3 роки, закінчується 04 липня 2022 року (а.с. 9-довідка). Згідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15. При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України). Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частин першої, четвертої статті 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька, обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи наявність в матеріалах справи заяви відповідача про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача на утримання їх повнолітнього сина на період навчання, слід стягнути аліменти в заявленому розмірі, що буде відповідати інтересам обох батьків та дитини. Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 22 листопада 2019 року. Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved