Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Третіми особами на стороні відповідача в позові зазначено: Приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Колейчика Володимира Вікторовича, Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив наступне. 07.10.2011 між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») було підписано анкету №0322/001577-ZP, за умовами якої клієнтом було замовлено картку для власних розрахунків. В червні 2020 року з сайту Єдиного реєстру боржників України позивачу стало відомо, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. перебуває виконавчий напис №12475 від 15.05.2020, який видано приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» суми заборгованості в розмірі 42576,28 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з численними порушеннями норм законодавства, в зв`язку з чим він підлягає скасуванню з тієї підстави, що на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах. З документів, що були надані приватним нотаріусом, можна встановити, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком №1172. Як вбачається з тексту виконавчого напису, строк настання платежу за кредитним договором настав 07.11.2011, а сам напис було вчинено 15.05.2020, тобто більш ніж через три роки після настання строку вимоги, що свідчить про незаконність вчиненого виконавчого напису. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №12475 від 15.05.2020, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В. на користь стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення з боржника [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором від 07.10.2011 №0322/001577-ZP в розмірі 42576,28 грн., сплачений судовий збір та витрати на правову допомогу. У судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надіслав до суду відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд встановив наступне. [PERSON] було підписано 07.10.2011 Анкету № [NUMBER] Клієнта про приєднання до Правил надання банківських послуг на умовах комплексного банківського обслуговування для клієнтів-фізичних осіб в ПАТ «Укрсоцбанк» для оформлення пакету банківських послуг «Партнерський» (а.с.19-20). 15.05.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчик Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис про стягнення з [PERSON] , який є божником за кредитним договором від 07.10.2011 №0322/001577-ZP, укладеним з Акціонерним товариством Укрсоцбанк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», заборгованості за період з 29.012019 по 11.03.2020 в сумі 41926,28 грн. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62346386 від 15.06.2020, приватним виконавцем Клименком Р.В. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 12475 від 15.05.2020, виданого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. Як вбачається з постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП № 62346386 від 07.07.2020, винесену приватним виконавцем Клименком Р.В., звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] 01.09.2020 через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] посилаючись на наступне. Здійснення виконавчого напису нотаріусом врегульовано ст.ст. 87,88,89 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а також вимогами Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в МЮ України 22.02.2012 за № 282/20595. Відповідно до ч. 2 Переліку документів, стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінали кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків. За яких вона нарахована, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованість перед кредитором. Відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначив жодної обставини, яка б свідчила про протилежне. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем: за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18.09.2019 по справі № 161/6092/18-ц. Крім того, позивач зазначає витрати на правничу допомогу в сумі 3000,00 грн., але не долучає жодних підтверджуючих документів. 21.09.2020 позивачем надано відповідь на відзив, з якого вбачається наступне. Для того, щоб заборгованість була безспірною, до нотаріуса подається виключний перелік документів, серед яких є обов`язковим оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. А оригінал кредитного договору в свою чергу повинен бути нотаріально засвідченим відповідно до Постанови Верховного Суду від 29.01.2019 по справі № 910/13233/17. Тобто, документи, подані нотаріусу, що встановлюють заборгованість, були не однозначними, не беззаперечними та не підтверджували наявність у боржника безспірної заборгованості перед кредитором. Крім того, зазначаючи в позовній заяві попередній розмір судових витрат, позивач скористався своїм право, яке передбачено ч. 7 ст. 137 ЦПК України, відповідно до якої, докази судових витрат можуть бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 02.10.2020 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь, відповідно до якого вказані у відповіді на відзив положення щодо встановлення безспірності, є такими, що не відповідають дійсності, оскільки розміщуючи норму про оцінку доказів в главі, яка регулює порядок постановлення та зміст судових рішень, законодавець виходив з того, що оцінка доказів остаточно відбувається в нарадчій кімнаті під час постановлення рішення. Уникнення від виконання обов`язків перед кредитором, особливо із наступним перешкоджанням здійсненню права на охорону та захист набуло поширення як тактичний прийом відстрочення виконання обов`язків, фіксації документування вчинених порушень, подання позову, його проходження у суді, затягування самого процесу виключно через суб`єктивні причини. Йдеться про зловживання процесуальними правами як особливу форму процесуального правопорушення як навмисних, недобросовісних дій учасників цивільного процесу із порушенням умов здійснення суб`єктивних процесуальних прав з метою обмеження можливості здійснення прав іншою стороною чи третіми особами, а також для перешкоджання діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення цивільної справи. Оцінивши вказані доводи сторін, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як вбачається з ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути: визнання\~права; визнання\~правочину недійсним; припинення\~дії,\~яка порушує\~право; відновлення\~становища,\~яке існувало\~до порушення; примусове\~виконання обов`язку\~в натурі; зміна\~правовідношення; припинення\~правовідношення; відшкодування\~збитків та\~інші способи\~відшкодування майнової\~шкоди; відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди; визнання\~незаконними рішення,\~дій чи\~бездіяльності органу\~державної влади,\~органу влади\~Автономної Республіки\~Крим або\~органу місцевого\~самоврядування,\~їхніх посадових\~і службових\~осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку № 1172 від 29.06.1999 для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин приватному нотаріусу надається оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З доданих до матеріалів справи документів вбачається, що напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, який не передбачений переліком № 1172. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Як вбачається з виконавчого напису, строк настання платежу за кредитним договором настав 07.11.2011, а напис було вчинено 15.05.2020, тобто більш ніж через три роки після настання строку вимоги. Згідно ч. 1 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved