overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 29 грудня 2018 року до суду з позовом до [PERSON] \~ про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням.\~Свої вимоги\~мотивує \~тим,\~що вона\~є квартири\~ [ADDRESS] .\~ В\~квартирі також\~зареєстрований \~колишній зять\~ [PERSON] .\~ З\~2016\~року відповідач\~в квартирі\~не мешкає,\~в добровільному\~порядку з\~реєстрації знятись\~відмовився,\~участі в\~утриманні квартири\~не приймає,\~платежі не\~сплачує,\~ремонт не\~здійснює.\~Реєстрація відповідача\~у вказаній\~квартирі,\~яка належить\~їй \~на праві\~власності,\~створює перешкоди\~у користуванні\~та розпорядженні\~належним майном.\~А тому\~просить суд\~визнати [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою : [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Ухвалою суду від 09 січня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 15 березня 2019 року о 09 год.00 хв. 15 березня 2019 року відкладено розгляд справи на 22.05.2019 року о 10-20 год. в зв`язку з неявкою відповідача. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав: Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 23.10.2014 року (а.с.17). У вказаній квартирі також зареєстровані колишній зять позивача [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що відповідач з 2016 року фактично не проживає у квартирі, за комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не приймає. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі, створює перешкоди позивачу у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Оскільки відповідач не проживає у вказаній квартирі більше 3 років, його необхідно визнати такою, що втратив право на користування цим житлом. Відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась 30.10.2014 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримування трьох дітей: дочки -[PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, з дня звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, оскільки питання аліментів у добровільному порядку сторонами справи не врегульовано. В ході розгляду справи позивача на позові наполягала. Відповідач проти позову не заперечував. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи і пояснень сторін, вони з 2008 року по 2014 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах та є батьками трьох малолітніх дітей: дочки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], які утримуються матір'ю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК україни частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 30.10.2014 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі - 243,60 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась 30 жовтня 2014 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], уродженця м.Котовська Одеської області, на її користь аліменти на утримування сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, з дня звернення до суду та до повноліття дитини, оскільки питання аліментів у добровільному порядку сторонами справи не врегульовано. Справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання на виклик суду не з'явився. Причин неявки суду не повідомив. Заперечень до позову не представив. Заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Тому справу розглянуто у відсутність відповідача у заочному порядку. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони у справі є батьками малолітньої сина [PERSON], [INFO], який утримується матір'ю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.183 СК україни частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням його доходу цю частку суд визначає у розмірі ? його (заробітку) доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку. Оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульвано, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові. Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Тому стягнення аліментів слід рахувати з 30.10.2014 року. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідності до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі - 243,60 грн. З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулась 30 жовтня 2014 року в суд з цим позовом та просила постановити рішення суду, яким стягувати з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця м.Котовська Одеської області, її користь аліменти на утримування сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, на період навчання сином в Одеській юридичній академії, оскільки він потребує матеріальної підтримки з боку батька, а відповідач в добровільному порядку цього не робить. В ході розгляду справи у суді позивач уточнила свої вимоги та просила замість 1/3 частки від доходу відповідача стягувати з нього по 1000 грн. щомісяця на утримування сина студента. Представник відповідача адвоката [PERSON] з урахуванням уточнення позову не заперечував у його задоволенні. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін вони є батьками повнолітньої сина, [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано в січні 2014 року. Спільний їх син [PERSON] є студентом 3-го курсу денного відділення інституту прокуратури та слідства НУ«Одеська юридична академія». Запланований рік закінчення навчання - 30.06.2017 року. Згідно ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у з в'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім визнання сторонами обставин цієї справи, вказані обставини також доводяться наявними у справі письмовими доказами стосовно предмету спору, які зберігаються в матеріалах справи. Одночасно положеннями ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи досліджені судом обставини справи, а також те, що відповідач визнав позов і це не протирічить діючому законодавству та не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе позов задовольнити у повному обсязі. Судові витрати у справі про стягнення аліментів при подачі до суду позову позивачем у відповідності до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не сплачуються, а стягуються з сторони по завершенню розгляду справи. У відповідносття до положень ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судого збору у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Попівської сільської ради Берегівського району про визнання права власності на будинок, вказавши, що вона є єдиним спадкоємцем за законом на будинок [ADDRESS], після померлого [INFO] дідуся, [PERSON]. Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на вказаний житловий будинок, оскільки їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що відсутні правовстанолюючі документи, які підтверджують право власності на житловий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача виконавчого комітету Попівської сільської ради Берегівського району в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалась, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов'язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Дергачівський районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2008 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 136, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ № 101979, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області 04 жовтня 2008 року. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Після розірвання шлюбу також буде проживати з позивачем. Причиною розпаду родини стали сварки та непорозуміння, які привели до втрати почуттів, що зближують подружжя. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в лютому 2017 року. Примирення між ними не можливе. Спору про майно не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, розгляд справи просила проводити за її відсутністю, що суд вважає за можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, розгляд справи просив проводити за його відсутності, що суд вважає за можливе. Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що характер взаємовідносин між сторонами свідчить про остаточний розпад сім'ї, примирення між ними неможливе. Сторони проживають окремо. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені в лютому 2017 року. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України передбачені підстави для розірвання шлюбу, а саме суд повинен впевнитися, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. В даному випадку суд приходить до висновку, що збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. Відповідно ч.2 ст.115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Крім того, суд зазначає, що згідно статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а позивач не бажає подальшого перебування у шлюбі. При таких обставинах, суд вважає, що збереження сімї неможливо, шлюб сторін підлягає розірванню. На підставі ст.ст.105,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Любешівський районний суд з позовною заявою [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 18 лютого 2006 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Зарудчівською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом №2.\~ Вказує, що в даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подружні відносини з відповідачем належним чином не склалися, так як вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини, будучи людьми з різними характерами, поглядами на життя, виховання дітей. Протягом останнього часу у позивача з відповідачем немає спільного сімейного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, а шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинились. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження сім`ї є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] .. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився. У поданій до суду заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч.1\~ст.82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 2 ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ \~ Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.15 Закону України Про державну реєстрації актів цивільного стану, ч.2 ст.115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в Любешівський районний суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує, що 09 жовтня 2013 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований\~ відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 38.\~ Вказує, що від даного шлюбу у них 17 травня 2014 року народився син [PERSON]. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, вони не зуміли зберегти нормальні сімейні відносини,\~ шлюбно-сімейні відносини між ними фактично припинилися. Вказує, що протягом останнього часу у них немає спільного сімейного бюджету, разом не ведуть домашнього господарства, оскільки проживають порізно, тому вважає, що подальше сумісне життя та збереження сімї є неможливим. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON].\~ Позивач\~\~ [PERSON] у підготовче\~ судове засідання не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити та судові витрати залишити за нею.\~ \~ Відповідач також надав письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнав в повному обсязі, також просить справу розглянути без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В силу ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Згідно з ч. 1\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ \~ Враховуючи обґрунтування позову, суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст. 15 Закону України Про державну реєстрації актів цивільного стану, ч. 2 ст. 115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський районний відділ ДРАЦСу Головного територіального управління юстиції у Волинській області для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб. За клопотанням позивача судові витрати по справі слід залишити за нею. Враховуючи наведене,

Outcome: approved