Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Новобузької райдержадміністрації Миколаївської області про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 05.04.2000 року до 14.04.2015 року він із відповідачем по справі перебував у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі, [INFO], в них народилась донька [PERSON] Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом із позивачем по справі, стосунків із матір'ю, відповідачкою по справі, не підтримує. На даний час позивач проживає у власному будинку, має постійний заробіток, оскільки працевлаштований. В будинку створенні всі умови для комфортного проживання доньки. Вважає за доцільне вирішити питання щодо визначення місця проживання дитини з ним, оскільки відповідачка залишила доньку, її вихованням та утриманням не займається. Він здійснює догляд за донькою, яка на даний час є студенткою, займається її вихованням та утриманням. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити та визначити місце проживання дитини [PERSON] з ним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог судом не заперечила. Вказала, що донька дійсно після розлучення проживає із позивачем по справі, однак вона має бажання спілкуватися з донькою. Представник органу опіки та піклування Новобузької РДА Миколаївської області в судовому засіданні вказала, що не заперечує щодо задоволення позову, так як це буде відповідати інтересам дитини. Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін по суті спору, заслухавши думку дитини [PERSON], надавши належну юридичну оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного. Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько, мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до права та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, зобов'язані також піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток (ст. 150 СК України). Батьки мають рівні права на виховання дитини та спілкування з нею, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки і піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 05.04.2000 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 04.04.2014 року було розірвано ( а.с.7). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с.9), та неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] ( а.с.8) В судовому засідання встановлено, що сторони по справі проживають окремо з 2013 року . Окрім того, з того ж часу син [PERSON] залишився проживати із матір'ю, відповідачкою по справі, а донька [PERSON] - із батьком, позивачем по справі. В судовому засіданні донька [PERSON] суду пояснила, що вона дійсно проживає із батьком, для неї в будинку створені всі умови для комфортного проживання, батько піклується про неї, матеріально утримує її. Вона бажає і надалі проживати із батьком [PERSON], а із матір'ю [PERSON] вона не бажає проживати, оскільки у них напружені стосунки, вона має образу на матір. Представник органу опіки та піклування Новобузької РДА Миколаївської області пояснила, що не бачить перешкод для задоволення позову, оскільки доньці [PERSON] вже виповнилось 15 років і вона дійсно бажає проживати із батьком, що є її правом. Оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання дитини з батьком підлягають до задоволення, оскільки це відповідає інтересам дитини, позивач має можливість створити дитині належні умови для виховання та розвитку, окрім того таке ж бажання в судовому засіданні висловила і неповнолітня [PERSON]

Outcome: approved