Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що їй на праві власності належить будинок за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований член родини колишніх власників [PERSON], яка добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає їй - власнику здійснювати право користування та розпорядження цим майном. У зв'язку з чим позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS]; усунути перешкоди у здійсненні права власності на будинок [ADDRESS] шляхом зняття з реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином телеграмою. Заяви про розгляд справи за її відсутність від відповідачки не надходило. Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та постановити заочне рішення. 15.01.2015р. згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 03.04.2014р. продавці [PERSON] та [PERSON] передали, а покупець [PERSON] прийняла у власність будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03.04.2014 року вбачається, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] (а.с.10). Згідно довідки Рубіжанської міської ради від 10.11.2014 року №10837, домової книги, довідки адресно-довідкового підрозділу у зазначеному будинку зареєстрована [PERSON] (а.с.4, 5-7, 14). Отже, з матеріалів справи вбачається, що [PERSON], не являючись власником будинку за адресою: [ADDRESS], але будучи зареєстрованою у ньому, позбавляє власника даного будинку [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатися належною їй власністю. Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним. У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ГК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Системний аналіз норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Виникнення права членів сім'ї власника будинку на користування будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а, отже, припинення права власності на будинок припиняє право членів його сім'ї на користування цим будинком. Чинним законодавством України не передбачено перехід прав та обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника. Як було встановлено судом, колишні власники будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] припинили право власності на цей будинок, продавши його, а, отже, припинення права власності на будинок колишніх власників припинило право [PERSON], як члена сім'ї колишніх власників, на користування цим будинком. За зазначених обставин суд вважає, що усунення перешкод користування власністю повинне бути зроблене шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування будинком за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги щодо зняття з реєстраційного обліку відповідача суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду. Тобто, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, передбачає подальше її зняття з реєстраційного обліку. На підставі ст..41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial