Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив стягнути з відповідачів на його користь моральну шкоду , завдану йому злочином у розмірі 3000000 гривень. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є потерпілим за кримінальною справою стосовно [PERSON], обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та [PERSON], обвинуваченого у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Постановою суду від 01.06.2013р. провадження по даній кримінальній справі закрито у зв»язку зі закінченням строку давності. Завданим злочином, йому було завдано моральну шкоду, яка виразилась у стражданнях через втрату батька та необхідності самому лікуватися, а також суттєвій зміни умов та уклади життя. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити та стягнути моральну шкоду солідарно з відповідачів. Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснивши, що сплинув строк позовної давності за даними позовними вимогами. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши та перевіривши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] був визнаний потерпілим по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON], в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та [PERSON], в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 01.06.2013р. дана кримінальна справа була закрита у зв»язку з закінченням строку давності притягнення зазначених осіб до кримінальної відповідальності, цивільні позови потерпілих [PERSON] та [PERSON] залишені без розгляду та роз»яснено їм можливість вирішення даних позовів в порядку цивільного судочинства. Дана постанова залишена без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.09.2013р. Відповідно до зазначеної вище постанови [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні кримінального злочину, в результаті якого [PERSON], який був батьком [PERSON], помер, а сам [PERSON] зазнав тяжких тілесних поранень. Свою вину в скоєні даного злочину відповідачі визнали під час судового розгляду кримінального провадження. Відповідно до ст. 61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо моральних страждань, які були йому завдані відповідача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи. Однак, суд, виходячи з засад справедливості та виваженості, вважає, що моральну шкоду слід стягнути з відповідачів у розмірі 50000 гривень. При цьому суд не приймає о уваги посилання представника відповідачів щодо пропущення позивачем строку позовної давності, оскільки [PERSON] своєчасно під час розгляду кримінальної справи звернувся з відповідним позовом до суд , тому строк позовної давності ним не було пропущено. Судові витрати вирішуються судом відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного і

Outcome: partial