Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішенням, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно, однак не менше 30 % прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог покликається на те що від подружнього життя з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на повному її утриманні, а відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, а тому вона змушена була звернутись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила позов задоволити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні також просила суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] неодноразово в судові засідання не з'являвся, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду рекомендованим листом з повідомленням, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце слухання справи і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Поясненнями позивачки та дослідженими доказами по справі доведено, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER], актовий запис № 306, копія якого наявна в матеріалах справи. З довідки № 641 від 13.03217 року, виданої комунальним підприємством «Надія» позивачці [PERSON] вбачається, що остання разом з сином [PERSON] [INFO] проживає за адресою: [ADDRESS]. Поясненнями позивачки встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а сама ж вона перебуває в скрутному матеріальному становищі, не може сама утримувати доньку. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. У відповідності з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, враховуючи, що відповідач зобов'язаний утримувати свого сина [PERSON], [INFO], суд вважає, що позов слід задовольнити, тобто з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб, починаючи стягувати з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Суд дійшов до переконливого висновку, що стягнення аліментів саме в такому розмірі забезпечить відповідний рівень життя дитини, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Також згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача [PERSON] слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 640 ( шістсот сорок ) гривень.

Outcome: approved