Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, в якій просить визнати за ним право власності на Ѕ частину -житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою в [ADDRESS] належну його померлому батькові [PERSON] , в порядку спадкування за законом. Позивач мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] після смерті якого залишилось спадкове майно - жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , побудований його батьками у 1939 року, особистий одяг батька та взуття, дві сокири, три молотки, два молоти і зубила для добування та обробітку каменю, дві його бритви, яке зразу після його смерті забрав собі, тобто вступив в управління цим спадковим майном і користуються ним до сьогоднішнього дня. Крім того після смерті батька вступив в управління належною йому Ѕ частиною даного житлового будинку - постійно проводив його поточні ремонти. Мати позивача [PERSON] померла [INFO] , за життя встигла оформити Свідоцтво на право власності на вказаний житловий будинок. Звертатись в нотаріальну контору за оформленням свідоцтва про право на спадщину відносно вказаного будинку немає правових підстав оскільки правовстановлюючі документи на померлого батька позивача відсутні, а тому звернувся до суду із вказаним позовом. Представник позивача Дохвата М . В . в судовому засіданні позов підтримали та просили задоволити, посилаючись на мотиви викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечив у задоволенні позову. Відповідач [PERSON] та її представник позову не визнали та просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на мотиви викладені у відзиві на позов. Представники третіх осіб Теребовлянської державної нотаріальної контори, Теребовлянської міської ради, Теребовлянського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяви про слухання справи без їх участі. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦКП України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно рішення Теребовлянського районного суду від 08 травня 2019 року в задоволенні позову [PERSON] до Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання права власності на будинковолодіння [ADDRESS] за [PERSON] за набувальною давністю - відмовлено. На час розгляду справи вказане рішення не скасовано та вступило в законну силу. Рішенням Теребовлянського районного суду від 08 травня 2019 року встановлено обставини: Відповідно до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок від 20 серпня 1989 року, житловий будинок по [ADDRESS] належав [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане виконавчим комітетом Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області. Згідно з заповітом від 20 вересня 1989 року [PERSON] заповіла [PERSON] належний їй житловий будинок в [ADDRESS]. Рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 05 квітня 2018 року справа №606/329/18 [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] 30 травня 2018 року [PERSON] звернулася до Теребовлянської державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2019 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно, оскільки неможливо встановити житлову площу спадкового будинку по [ADDRESS] . Як слідує з акта обстеження земельної ділянки від 20 липня 2018 року в [ADDRESS],[ADDRESS] - 20 серпня 1989 року житлові будинки під [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходились на одній земельній ділянці. Свідоцтва видавались на два окремі житлові будинки, які були спареними. На час обстеження на частині залишеного старого будинку залишився номерний знак [ADDRESS] , з чого зроблено висновок, що це частина будинку [ADDRESS] , а частину [ADDRESS] було знесено. На місці розваленого [ADDRESS] та частині [ADDRESS] будинку самовільно збудовано новий житловий будинок. Визначити власника нового будинку неможливо так як документи на нове будівництво відсутні. Відповідно до довідки БТІ виданої 18.09.2018 року № 305, житловий будинок [ADDRESS] розвалений, на місці спареного житлового будинку [ADDRESS] та на місці розваленої частини будинку [ADDRESS] самочинно збудований будинок загальною площею 145,8 та самочинно збудований сарай. Теребовлянське БТІ не може визначити до якого вуличного номера належить самочинно збудоване нерухоме майно. Проаналізувавши встановлені судом обставини, які не підлягають доказуванню, суд який розглядає справу також встановив, що свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 20 серпня 1989 року видано на підставі рішення виконкому Золотниківської сільської ради № 19 від 27 квітня 1989 року «Про оформлення права власності на жилі будинки» посвідчує, що цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами в [ADDRESS] , дійсно належить [PERSON] . Фактично згідно вказаного свідоцтва [PERSON] була одноособовим власником вказаного домоволодіння так як після смерті чоловіка [PERSON] померлого [INFO] вступила в оперативне управління майном. Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1, частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Твердження представника позивача про те, що позивач вступив в управлінням майном свого покійного батька, який з його слів був співвласником Ѕ частини будинковолодіння, як власник спільно набутого майна подружжя [PERSON] , суд оцінює критично. Так, за життя своєї матері, власниці вказаного житлового будинку позивач не ставив під сумнів та не оспорював її право приватної власності на вказаний житловий будинок. Також, після смерті матері позивач звертався до Теребовлянського районного суду з позовом про поновлення йому пропущеного строку для прийняття спадщини після смерті матері- житлового будинку що за адресою [ADDRESS] , який за життя належав їй. Так, рішенням Теребовлянського районного суду від 29 травня 2019 року у задоволенні позову представника позивача [PERSON] [PERSON] до Золотниківської сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, треті особи Теребовлянська державна нотаріальна контора, [PERSON] , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] відмовлено. Рішення набрало законної сили, не змінено та не скасовано. Як зазначено у вище вказаному рішенні, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складалась із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Крім того вказаним рішенням встановлено обставини: Позивач, будучи з 30 травня 1976 року зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , протягом шести місяців з дня відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав, про що він та його представник підтвердили у судовому засіданні. Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] , та яка складалась із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] , 30 травня 2018 року прийняла її внука [PERSON] , про що свідчить подана нею Теребовлянській державній нотаріальній конторі заява про прийняття спадщини. Інший спадкоємець майна [PERSON] , її внук [PERSON] , 10 березня 2009 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). Судом встановлено, що позивач на день смерті [PERSON] , був зареєстрований за іншою адресою, ніж за тією, де відкрилась спадщина після смерті останньої. Доказів про те, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суду не подано. Вказані обставини свідчать про те, що після смерті батька - позивач знав, що усе належне майно перейшлого його матері [PERSON] , яка вступила у його управління. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності. Однак, як вже зазначено вище [PERSON] заповіла відповідачці [PERSON] належне їй майно. Також рішенням Теребовлянського районного суду [PERSON] надано додатковий строк для прийняття спадщини. За таких обставин, позивачем не доведено у судовому засіданні порушення його права зі сторони відповідачів щодо визнання за ним права власності на Ѕ частину житлового будинку, що за адресою [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] померлого [INFO] . На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Outcome: dismissed