Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що між нею та відповідачем 22.07.2008 року було укладено договір поруки № 218773 з метою забезпечення виконання її сином [PERSON] договору кредиту № 11374486000 від 22.07.2008 року. Відповідно до основного договору кредиту передбачено, що [PERSON] зобов»язаний погашати кредит відповідно до графіку погодженого сторонами, не пізніше 22 числа кожного місяця. З 22.12.2014 року [PERSON] припинив виконувати свої зобов»язання за кредитним договором. Протягом встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку з моменту припинення виконання боржником зобов»язань кредитор не звернувся до неї, як поручителя, з позовом про стягнення заборгованості. За таких обставин, позивач вважає, що згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється, тому просить задовольнити позовні вимоги, визнати поруку [PERSON], встановлену договором № 218773 від 22.07.2008 року такою, що припинилась. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача та 3-я особа [PERSON] до судового засідання не з»явились, про час розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. Суд, вислухавши позивача, її представника дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Під час судового розгляду встановлено, що 22.07.2008 року між [PERSON] та відповідачем АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір кредиту № 11374486000 ( а.с.18-24). Згідно умов договору кредиту, п.1.2.2., позичальник зобов»язується повернути кредит у повному обсязі в термін та у розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, але в будь якому випадку не пізніше 20.07.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору. Таким чином, строк дії договору кредиту визначений до 20.07.2018 року. 22.07.2008 року між [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 218773 з метою забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за вищенаведеним договором кредиту ( а.с. 12). Розділом 1 Договору поруки передбачено, що поручитель зобов»язується перед кредитором відповідати за виконання [PERSON] всії його зобов»язань перед кредитором, які виникли з договору про надання споживчого кредиту № 11374486000 від 22.07.2008 року. Поручителя добре відомі всі умови вищезазначеного основного договору ( у тому числі термін виконання основного зобов»язання). Згідно з п. 3.1 договору поруки, договір набирає чинності з моменту підписання обома сторонами та діє до повного припинення всіх зобов»язань боржника за основним договором або до погашення поручителем зобов»язань боржника в рахунок виконання зобов»язань за основним договором в сумі та в межах якої поручитель відповідає перед кредитором, тобто до першої із перерахованих подій, яка настане раніше. Позивач зазначив, що з 22.12.2014 року [PERSON] припинив виконувати свої зобов»язання за кредитним договором, після чого, протягом шестимісячного строку з моменту припинення виконання боржником зобов»язань кредитор не звернувся до неї, як поручителя, з позовом про стягнення заборгованості. Але, будь-яких доказів зазначеному позивачем не надано, клопотання про витребування таких доказів під час судового розгляду заявлені не були. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основаного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов»язання не встановлено або встановлений момент пред»явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред»явив позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки. Як було наведено вище, договором поруки визначений строк його дії - з моменту підписання до повного виконання зобов»язання за Кредитним договором. З огляду на наведене, обчислення позивачем 22.12.2014 року, строку (шести місяців) передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України, за закінченням якого та у разі не пред»явлення кредитором вимог до поручителя договір поруки припиняється, є помилковим та не ґрунтується на законі. Перебіг такого строку починається з моменту закінчення строку дії основного договору, тобто з 22.07.2018 року. Оскільки судом встановлено, що і в договорі кредиту, і в договорі поруки визначені строки їх дії, з якими сторони погодились, підписавши наведені договори, підстави для визнання припиненим договору поруки, відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed