Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свій позов обґрунтовує тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 273. Вказує, що на протязі останніх років не можуть як сім'я проживати разом, виконувати сімейні обов'язки, спокійно вирішувати нескладні поточні проблеми, постійно виникають суперечки та сварки. На даний час спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені. Шлюб існує формально. В шлюбі народилося двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з нею та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Покликаючись на викладені обставини, шлюб, укладений з відповідачем, просила розірвати та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Позивач заявлені вимоги підтримала з підстав зазначених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач позов визнав, суду пояснив, що проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами укладений 21.05.2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, про що було зроблено відповідний актовий запис № 273, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 21.05.2000 року (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалося, позивач та відповідач подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, в термін, наданий судом, сторони не примирилися. На основі наведеного та виходячи із вимог ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб між ними слід розірвати. В шлюбі народилося двоє дітей: дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 16.11.2000 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 08.08.2006 року (а.с. 6). Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд враховує матеріальне становище сторін, визнання відповідачем позову, відсутність у відповідача інших утриманців. Суд бере до уваги також, що згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,

Outcome: approved