Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2015 року. Від шлюбу в народився син [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що дитина проживає разом з нею, перебуває на її повному утриманні. При цьому відповідач проживає окремо, в будинку своїх батьків, зі своїм сином бачиться рідко, не цікавиться його інтересами, належної участі в матеріальному утриманні дитини не бере. Також зазначає, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років. Відповідач добровільної допомоги на утримання сім'ї майже не надає. Усі витрати, такі як комунальні послуги, продукти харчування, одяг, засоби гігієни вона змушена нести самостійно. З огляду на наведене, перебуває у важкому матеріальному становищі, оскільки окрім допомоги на дитину в розмірі 800 грн. щомісячно, жодних доходів не отримує. Оскільки сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку, а відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований на ПП АТП «Стохід», і може надавати матеріальну допомогу, то вважає, що в неї є правові підстави для звернення з даним позовом. З огляду на наведене, просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1000 грн. з дати звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, до [INFO] року; стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки від доходу, аде не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 березня 2018 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження. 30 березня 2018 року на адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що з червня 2017 року вони з дружиною проживають окремо, однак він бере активну участь у вихованні їхньої дитини та надає достатню матеріальну допомогу на утримання сина. Також зазначає, що він бажає зберегти сім'ю та буде вживати для цього всіх необхідних заходів. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала в повному обсязі з підстав, в ньому зазначених. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, а саме: в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дитини. Разом з тим, заперечує вимоги позову щодо стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки вважає їх безпідставними. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1855 (а.с.5). Також встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER], виданого 27 вересня 2016 року Ківерцівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Волинській області (а.с.6). Дитина проживає разом з матір'ю, яка здійснює її виховання та утримання, батько дитини проживає окремо. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю Організації Об'єднаних Націй 20.11.1959 р., проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6). Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. За змістом ч. 2 ст.с150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч. 2 ст. 157 Сімейного кодексу України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач на дату розгляду справи офіційно працевлаштований в ПП «АТК «Стохід», де займає посаду водія автотранспортних засобів. Згідно довідки про доходи [PERSON] за період з вересня 2017 року по лютий 2018 року отримав загальну суму доходу в розмірі 24 847,61 грн. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, з часу звернення з даним позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Відповідно до ч.2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно із ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дружини визначається судом. Згідно із ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач працює, інших утриманців немає, тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини, яка проживає з їх спільною дитиною, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має забезпечити належний рівень життя для дружини та дитини. Посилання відповідача на безпідставність позовних вимог судом до уваги не беруться, оскільки вони суперечать вимогам Закону. За вказаних міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у 500 грн. щомісячно. Згідно із статті 79 СК України, аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial