Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] та просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання правничої допомоги від 27.02.2019 р. в сумі 86090,00 грн., посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань по виплаті йому гонорару, як адвокату, за вказаним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 27.02.2009 р. між ним та відповідачкою було укладено договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого він прийняв доручення надавати відповідачу правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, по спадковій справі та кримінальному провадженні, а відповідач зобов`язався оплачувати цю правову допомогу на умовах, визначених договором, або згідно додатків до договору №7. В той же день, 27.02.2019 року між ними було укладено додаток №1 до договору №7, згідно якого було досягнуто домовленості про те, що відповідач, сплачує адвокату гонорар в розмірі мінімальної заробітної плати та премію в розмірі 1000 грн за кожен місяць роботи. Крім цього, відповідач , як замовник зобов`язалася сплатити гонорар успіху в розмірі 15% від отриманої суми та майна. З 28.02.2009 року по 30.07.2019 року, ним як представником спадкоємця [PERSON] відновлено правоустановчі документи на майно та кошти, оформлено на її користь спадщину за законом за її батьком на загальну суму 419 500 грн. та подано заяву про кримінальне правопорушення за ст.ст. 190, 358 КК України та здійснювалося її представництво, як потерпілої. 30 липня 2019 року між ними складено акт приймання виконаних робіт відповідно до вище зазначеного договору та додатку до нього. Даний акт підписано відповідачем без будь-яких застережень, що свідчить про те, що він виконав умови договору №7 в повному обсязі та передав відповідачу правоустановчі документи на спадкове майно та грошові кошти на загальну суму 419500 грн. 15 серпня 2019 року відповідач усно повідомила, що розриває договір в односторонньому порядку. На його прохання написати письмову заяву та сплатити гонорар і гонорар успіху відповідно до п.1.3 Договору №7 від 27.02.2019 р. та п.1,п. 3 додатку №1 до нього, відмовилася, мотивуючи тим, що її чоловік отримані кошти обміняв в валюту і в неї весілля сина. 14.08.2019 року, відповідач сплатила частину заборгованості в розмірі 2700 грн. таким чином заборгованість складає 86090,00 грн. із розрахунку 4173,00 грн. (мінімальна заробітна плата) * 5 місяців = 20865,00 грн.; 1000,00 грн. (премія) * 5 місяців = 5000,00 грн.; 419500,00 грн. ( загальна сума отриманого майна та коштів) * 15% = 62925,00 грн. З метою виконання відповідачем договірних зобов`язань він направляв на її адресу письмову вимогу, однак відповідач заборгованість не сплатила, тому просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 13 вересня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача Лисенко О.А. вимоги позову не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов наполягаючи на тому, що позивачем не надано доказів повного виконання своїх зобов`язань за договором правової допомоги та доказів представництва інтересів відповідача у державних органах. В обґрунтування відзиву на позов зазначено, що дійсно з метою оформлення спадщини вона звернулась до позивача за правовою допомогою, про що уклала з ним договір. Довіряючи йому повністю, вона беззастережно підписувала надані ним документи та сплачуючи грошові кошти, однак не вимагала від адвоката документів на підтвердження сплачених нею йому коштів. За її підрахунками, протягом 27.02.2019 р. по 30.07.2019 р. нею було сплачено суму 64500,00 грн. Після того, як вона зрозуміла, що ніяких судових справ позивачем не ведеться, а кошти, сплачені адвокату, вона повернути не може, відмовилась від його послуг в односторонньому порядку. Однак позивач, розуміючи, що не може отримати від неї коштів, почав тиснути психологічно шляхом направлення через Вайбер заяви про забезпечення позову та у разі несплати гонорару, заяви про вчинення нею кримінального правопорушення. Крім того, позивач не надає доказів того, які саме доручення та в яких установах чи закладах були здійснені адвокатом під час виконання договору про надання правничої допомоги, оскільки гонорар адвокату сплачується саме за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Відомості, зазначені в акті прийняття виконаних робіт від 30.07.2019 р., не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підписаний нею на вимогу позивача у зв`язку з повною та беззаперечною довірою позивачу. Позивач під приводом того, що для складення та подачі документів для прийняття спадщини після смерті [PERSON] необхідно докази прийняття відповідачем спадщини після смерті батька [PERSON] , позивач отримав від відповідача правовстановлюючі документи, видані нотаріальною конторою, за повернення яких вимагав кошти з неї та до цього часу ці документи їй не повернув, а твердження в акті прийняття виконаних робіт від 30.07.2019 р. про те, що документи на право власності на нерухоме майно та грошові кошти адвокатом їй передано, не відповідають дійсності. Тому просить в задоволенні позову відмовити зав недоведеністю. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, 27 лютого 2019 року адвокат Вако М.Ю. уклав із клієнтом [PERSON] договір про надання правничої допомоги № 7 (а. с. 5-6). За умовами договору, адвокат Вавко М.Ю. взяв на себе зобов`язання щодо надання правової допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, в спадковій справі, а замовник зобов`язався оплатити замовлення в порядку та строки, обумовлені цим договором та додатками до нього (п. 1.1. договору). В пункті 1.2. договору визначено обсяг повноважень адвоката. Пунктом 1.3. договору сторони погодили, що замовник зобов`язується в 3-х денний строк після підписання акту прийняття виконаних робіт по спадковій справі та кримінальному провадженні, сплатити гонорар та гонорар успіху в розмірі, зазначеному в додатку 1 до цього договору. Згідно додатку 1 до договору № 7, [PERSON] , як замовник, зобов`язалась сплатити адвокату гонорар у розмірі мінімальної заробітної плати за кожний місяць роботи та премію у розмірі 1000 грн. Замовник оплачує всі витрати в нотаріуса, банку, поліції та інші, пов`язані зі справою. Замовник сплачує гонорар успіху в розмірі 15% від отриманої суми, майна (а.с. 7 копія додатку). Відповідач [PERSON] не заперечує, що підписала як договір № 7 про надання правничої допомоги від 27.02.2019 р., так і додаток 1 до нього, з чим фактично погодилась. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Правовідносини сторін, які випливають з договору про надання правової допомоги адвокатом, врегульовані Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон). Відповідно до пункту 4 частини першої\~статті 1 Закону, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до\~статті 26 вказаного Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, який укладається в письмовій формі. Згідно\~статті 12 Закону України «Про адвокатуру» оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом. Якщо договір розривається достроково, оплата праці адвоката провадиться за фактично виконану роботу. У разі неналежного виконання доручення на вимогу громадянина або юридичної особи, які уклали договір з адвокатом чи з адвокатським об`єднанням, внесена плата повертається їм повністю або частково, а при виникненні спору - за рішенням суду. Згідно частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 28 Закону визначено, що зміст договору не може суперечити законам України, його моральним засадам, присязі адвоката та правилам адвокатської етики. Статтею 30 Закону визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Аналогічні вимоги містяться у статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року. У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладення, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору; відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частини перша, п`ята статті 626, частина перша статті 627, частина перша статті 628 ЦК України). Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з статтею 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. В аспекті цивільно-правових зобов`язань виконавця предметом договору про надання юридичних послуг є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах другої сторони (клієнта). Цивільні права особа здійснює, а цивільні обов`язки - виконує у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; діючи у цивільних відносинах на власний ризик, особа повинна діяти добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається (пункт 6 частини першої статті 3, статті 12-14 ЦК України). За загальними правилами, що випливають із положень, зокрема, статей 11-14, 202, 509, 525, 526, 610 ЦК України, цивільні права та обов`язки, що виникають із договору, повинні належно виконуватися, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В якості доказу на доведення обставин, на які позивач посилається, як на підставу заявленого позову, ним наданого до суду копію акту прийняття виконаних робіт, підписаного як адвокатом [PERSON] М.Ю [PERSON] , так і замовником [PERSON] (а.с. 8 копія акту). Відповідно до тексту акту, адвокатом Вако М.Ю. оформлено правовстановлюючі документи на нерухомість та вклади в порядку спадкування за законом за спадкодавцем [PERSON] на користь спадкоємця [PERSON] , до складу якої ввійшла: квартира по [ADDRESS] вартістю 185 тис. грн..; гараж по [ADDRESS] вартістю 27 тис. грн..; банківські вклади в «Промінвестбанку» та «Ощадбанку» на загальну суму 207500,00 грн.; уточнено поштову адресу гаража; зібрано докази та подано заяву про кримінальне правопорушення за ст. 190, 358 КК України групою осіб відносно [PERSON] , представлення інтересів потерпілої [PERSON] у кримінальному провадженні з березня по 30.07.2019 р. Правовстановчі документи на право власності на нерухоме майно та грошові кошти адвокатом Головченко Н.Г [PERSON] передано. Доказів на спростування зазначеного, відповідачем не надано, представником відповідача в судовому засіданні визнано факт підписання [PERSON] . зазначеного акту. Переписка у Вайбер, на якій так наполягає представник відповідача, може підтверджувати факт оплати позивачу суми в розмірі 8000,00 грн., однак на проведення експертизи, яка не входить в суму гонорару та відповідно до умов додатку № 1 оплачується окремо. Інформація на а.с. 31 взагалі нічого не може підтверджувати, оскільки зазначена відповідачем (що не встановлено) в односторонньому порядку, до того ж невідомо кому вона сплатила такі суми та в якій валюті. Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. Так, пунктом 1 додатку № 1 до договору № 7 про надання правничої допомоги від 27.02.2019 р. (а.с. 7) сторонами погоджено сплату адвокату премії у розмірі 1000,00 грн. Однак позивачем помилково трактується ця сплата за кожен місяць роботи, в той час як сплата за кожен місяць роботи передбачена тільки гонорару. Тому з врахуванням сплати премії в сумі 1000,00 грн., загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 82090,00 грн.( 20865,00 грн.(гонорар) + 1000,00 грн. (премія) + 62925,00 грн. (гонорар успіху ) - 2700,00 грн. (сплачена відповідачем сума). Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 860,90 грн., сплачений ним при подачі позову (а.с.1), тому суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати пропорційно розміру заявлених вимог, стягнувши їх з відповідача на користь позивача в сумі 820,90 грн. (82090,00 грн. (сума боргу, стягнута судом) * 860,90 грн. (сума судового збору, сплачена позивачем) / 86090,00 грн. (сума боргу, заявлена до стягнення). На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial