Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених у заяві та просить їх задовольнити. Крім того, додала, що їх син [PERSON] на даний час навчається у 1-му класі Завалівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ст., а молодшин син [PERSON] ходить у садочок, у звязку з цим їм окрім харчування, необхідно купляти одяг, взуття, засоби гігієни і т.і., а коли діти хворіють необхідні кошти на їх лікування. Все це потребує значних коштів, яких їй не вистарчає. Крім того, за харчування старшого сина в школі їй потрібно платити 7 грн. в день, а за відвудування молодшим сином дошкільного закладу також вноситься плата. Вона офіційно ніде непрацює, здійснює догляд за дітьми, при цьому періодично їздить за кордон на заробітки, щоб мати змогу утримувати своїх дітей. Відповідач раніше визначений йому рішенням суду розмір аліментів на утримання 2-ох дітей в сумі по 400 грн. на кожну дитину, сплачує нерегулярно, а тому на даний час наявна заборгованість по сплаті аліментів в сумі приблизно 18-20 тис. грн. Вказаний розмір аліментів, який і так нерегулярно сплачує відповідач є недостатнім для утримання дітей. \~ \~ \~ \~Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що у нього немає постійної роботи, він працює неофіційно, заробляючи періодичними підробітками на будівництві в селі, де може заробити приблизно 3-4 тис. грн. на місяць. Взимку він неофіційно працював на станції технічного обслуговування в м. Тернопіль і його місячний дохід становив близько 4700 грн. Він хотів піти на офіційну роботу на Тернопільський мясокомбінат водієм, однак йому це не вдалось, оскільки у нього є велика заборгованість по сплаті аліментів. Інших спроб офіційно працевлаштуватись він не робив. Його заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки на утримання їх двох дітей, які він сплачує у розмірі визначеному йому рішенням суду, становить біля 20 тис. грн. Його болить хребет, а тому підробляючи на будівництві, він старається не виконувати дуже важкої роботи. Крім того, він вдруге одружився та має на утриманні двох спільних дітей, а також дитину дружини від першого шлюбу, яку також потрібно утримувати. Він розуміє, що позивачці необхідні кошти на утримання їх дітей, а також, що тих коштів, які він сплачує, як аліменти на утримання дітей є недостатньо, проте він немає змоги сплачувати більше. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступних підстав. \~ \~ \~ \~У відповідності із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. \~ \~ \~ \~В силу ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. \~ \~ \~ \~Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.184\~СК України суд за\~заявою одержувача\~визначає розмір\~аліментів у\~твердій грошовій\~сумі. \~ \~ \~ \~Частиною 1\~ст.192\~СК України передбачено,\~що розмір\~аліментів,\~визначений за\~рішенням суду\~або домовленістю\~між батьками,\~може бути\~згодом зменшено\~або збільшено\~за рішенням\~суду за\~позовом платника\~або одержувача\~аліментів у\~разі зміни\~матеріального або\~сімейного стану,\~погіршення або\~поліпшення здоров'я\~когось із\~них та\~в інших\~випадках,\~передбачених цим\~Кодексом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР\~від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.141 СК України\~батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2015 року, яке набрало законної сили розірвано. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, а саме: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується свідоцтвами про народження відповідно серії І-ИД №152615 від 17 травня 2012 року та серії І-ИД №171405 від 17 травня 2013 року та довідкою виданою виконкомом Завалівської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області за вих.№310 від 13 березня 2019 року, а також підтверджено позивачем в судовому засіданні та не заперечено відповідачем. \~ \~ \~ \~Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 10 березня 2016 року, яке набрало законної сили, стягнуто із відповідача на користь позивача, аліменти на утримання 2-ох дітей в розмірі по 400 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 18 січня 2016 року і до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~Той факт, що дитина сторін [PERSON] на даний час навчається у 1-му класі Завалівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, підтверджується довідкою виданою вказаним навчальним закладом за вих.№25 від 12 березня 2019 року, а відповідно і є необхідність у витратах у більшому розмірі на її утримання, а саме: на харчування у школі, придбання одягу, взуття та шкільного інвентаря, що є загальновідомим фактом, а тому ті обставини не потребують доказування (ч.3 ст.82 ЦПК України). Крім того, це не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні, як і не заперечувався ним той факт, що його молодший син ходить до дошкільного закладу. \~ \~ \~ \~Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів виданого Бережанським міжрайонним відділом ДВС, вбачається, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів на користь позивача на утримання їх двох неповнолітніх дітей, станом на лютий 2019 року становить 19009 грн. \~ \~ \~ \~Встановлено, що відповідач немає постійного заробітку, що підтверджено ним в судовому засіданні. \~ \~ \~ \~Відповідач ніде офіційно не працює, немає регулярного заробітку, але разом з тим ним суду не подано жодних доказів про неможливість працевлаштуватись на постійній основі, чи про його непрацездатність за станом здоровя. \~ \~ \~ \~Доводи відповідача про його неплатоспроможність на увагу не заслуговують, оскільки є голослівними. Відповідач є молодий, здоровий, працює неофіційно, має доходи, а тому зобовязаний утримувати своїх дітей. Відсутність у нього постійної роботи не є підставою для відмови у задоволенні позову, так як судом не встановлено обставин, які б свідчили, що [PERSON] має обєктивні перешкоди для працевлаштування на постійній основі. \~ \~ \~ \~Доказів незадовільного стану здоровя відповідача , останнім суду не подано, а тому суд вважає посилання відповідача на це, голослівним та не підтвердженим будь-якими належними і допустимими доказами. Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип процесуальної рівності сторін передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року). Положеннями ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання відповідача\~на те,\~що у нього на утриманні є одна дитина від першого шлюбу його теперішньої дружини, а також 2-оє спільних дітей, як на підставу невизнання ним позову, суд вважає безпідставними і такими, що не можуть бути враховані при вирішенні питання про визначення розміру аліментів у збільшеному розмірі, оскільки такі твердження [PERSON] є голослівними і не підтверджені жодними належними та допуститими доказами, при цьому аліменти на утримання неповнолітньої дитини від першого шлюбу його теперішньої дружини, можуть стягуватись за рішенням суду із її батька. Належних та допустимих доказів того, що відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі, у якому народилось двох дітей, останнім суду не подано. Частиною 6 ст.81 ЦПК України визначено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7\~Закону України Про Державний бюджет України на 2019 рік установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить з 1 січня - 1626 гривень, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2027 гривень. Суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: матеріальне становище відповідача, відсутність на його утриманні непрацездатних дружини, батьків, матеріальне становище дітей, їх стан здоровя, інші обставини,\~що мають\~істотне значення,\~зокрема:\~рівність сторін\~в утриманні\~дітей,\~їх вік,\~розмір встановленого\~прожиткового мінімуму\~на дитину\~відповідного віку,\~приймаючи до\~уваги те,\~що розмір\~стягуваних аліментів\~у розмірі\~400\~грн.\~щомісячно на\~кожну дитину,\~ставить позивача\~у скрутне\~матеріальне становище,\~а також\~й те,\~що діти\~проживають спільно\~з матір'ю,\~яка ними\~опікується постійно,\~і об'єктивно\~несе більші\~витрати на\~їх утримання\~та враховуючи\~наведені вище\~обставини у\~їх сукупності,\~дійшов до\~переконання,\~що позовні\~вимоги [PERSON]\~про збільшення\~стягнення розміру\~аліментів із\~відповідача,\~а саме:\~з 400\~грн.\~до 1500\~грн.\~слід задовольнити,\~оскільки вважає,\~що розмір\~аліментів на\~кожну дитину\~у вказаній\~сумі щомісяця,\~буде необхідним та достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку. При постановленні\~рішення про\~стягнення аліментів\~суд також\~враховує,\~що позивач\~та відповідач\~в даному\~випадку не\~позбавлені права\~в разі\~зміни матеріального\~чи сімейного\~стану,\~або в\~інших випадках\~передбачених СК\~України,\~звернутися до\~суду з\~позовом про\~зміну розміру\~аліментів в\~порядку ст.\~192\~СК України.\~ Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved