Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову вказує, що йому належить на праві приватної власності домоволодіння по [ADDRESS] . На даний час в цьому будинку зареєстрована але вже більше п`яти років без поважних причин не проживає його колишня невістка - відповідач [PERSON] , яка перебувала в шлюбі з сином позивача з 21.11.1999 року по 12.06.2014 року. Після розірвання шлюбу відповідач [PERSON] змінила своє місце проживання і на даний час проживає по [ADDRESS] . Добровільно знятися з реєстраційного обліку відповідач відмовляється, хоча не являється членом сім`ї позивача і більше п`яти років не користується належним позивачу житлом. Залишаючись зареєстрованою в будинку позивача відповідач створює перешкоди позивачу в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Крім того у випадку продажу домоволодіння наявність зареєстрованої сторонньої особи стане неможливим. Тому позивач [PERSON] просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] . Ухвалою від 24 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 08 листопада 2019 року. Ухвалою підготовчого судового засідання від 08 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та справа призначена до розгляду по суті на 20 листопада 2019 року, яке за клопотанням представника позивача відкладено на 17 грудня 2019 року, про що учасники справи повідомлені належним чином. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позов підтримали і просили задовольнити, поскільки відповідач з 2014 року не проживає у будинку, що належить позивачу. Реєстрація відповідача у будинку позивача створює певні незручності йому, як власнику будинку, зокрема, він не може оформити субсидію, тому несе додаткові витрати з цього приводу. Тому просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування належним позивачу житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов не подала, про дату час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, в матеріалах справи є розписка про вручення відповідачу виклику в судове засідання. Тому суд, за згодою позивача, ухвалив провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, зваживши доводи позовної заяви, з`ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку по [ADDRESS] згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2017 року, форма власності - приватна, частка - 1 (а.с.8). Власником [PERSON] виготовлений технічний паспорт на належний йому житловий будинок по [ADDRESS] станом на 12.11.2017 року (а.с.9-11). Згідно копії будинкової книги в будинку [ADDRESS] значиться зареєстрованою відповідач [PERSON] (а.с.12-12 зв.). Згідно довідки Талалаївської селищної ради від 16.10.2019 року по [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.13). Рішенням Талалаївського районного суду від 12 червня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний (а.с.14). Згідно акту обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] по [ADDRESS] від 06.10.2019 року [PERSON] у будинку не проживає, її речей немає (а.с.15). Судом встановлені такі фактичні обставини та визначено зміст спірних правовідносин. Предметом даного позову являється вирішення питання про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок тривалої відсутності такої особи за зареєстрованим місцем проживання, що регулюється положеннями Житлового Кодексу УРСР, який є чинним на даний час. На підставі ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно з ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, крім іншого, і на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Суд вважає, що та обставина, що відповідач [PERSON] залишається зареєстрованою у будинку позивача, не оплачує комунальні послуги, порушує права позивача, оскільки перешкоджає вільному володінню й розпорядженню своєю власністю. Тому, суд вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням у спірному будинку, тим більше, що у відповідності до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Отже, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved