Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири. В обґрунтування позовних вимог посилилася на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], який мешкав на день смерті за адресою: [ADDRESS]. На день його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частини трикімнатної квартири, розташованої за вищевказаною адресою, та яке належало померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за номером 14225. В БТІ м.Маріуполя зазначене свідоцтво зареєстровано не було. Позивач зазначила, що вона є спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], але вона не може оформити свої спадкові права, оскільки правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на житло не зареєстровано в БТІ м.Маріуполя, у зв»язку з чим Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування, про що було видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 18.11.2014 року. Зазначене свідоцтво не може бути зареєстровано на ім»я померлого у зв»язку з його смертю. Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки подала заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк після смерті чоловіка. Крім позивача спадкоємицею за законом першої черги є донька померлого [PERSON], яка не прийняла спадщину. Просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на 1/3 частину трикімнатної квартири [ADDRESS]. Позивач у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з»явилася, просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 29 грудня 1963 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 29 грудня 1963 року, про що зроблений відповідний актовий запис №4546 (а.с.6). [PERSON] помер [INFO], про що 16 травня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області зроблений актовий запис №674 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.42), яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.41). З матеріалів справи вбачається, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його родини, а саме: [PERSON], [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.12.993 року, зареєстрованого за номером 14225 (а.с.7). Зазначене свідоцтво не зареєстровано в МКП «Маріупольське БТІ», що підтверджено листом МКП «Маріупольське БТІ» №2015 від 25.07.2013 року (а.с.10). Згідно наданих Четвертою Маріупольскою державною нотаріальною конторою відомостей після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа на підставі поданої спадкоємицею [PERSON] заяви 03.10.2014 року про прийняття спадщини. Проте останній у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири було відмовлено через відсутність державної реєстрації права власності правовстановлюючого документа, а саме: свідоцтва про право власності на житло від 29.12.993 року, зареєстрованого за номером 14225 про що державним нотаріусом була винесена відповідна постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.13). Відповідно .п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст.321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст.1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Таким чином, суд з урахуванням вищевикладених норм права вважає можливим визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд з урахуванням вищевикладеного задовольняє позовні вимоги [PERSON]

Outcome: approved