Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Іллічівського міжрайонного відділу Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області, Татарбунарської міської ради Одеської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, посилаючись на слідуючі обставини. 03 березня 2000 року позивач придбав у міжрайонному відділі Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області належну відділу адміністративну будівлю за адресою: [ADDRESS] сплативши за неї обумовлені кошти згідно касового ордеру від 03.03.2000 року. 22 березня 2000 року представниками міжрайонного відділу Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області згідно акту прийому-передачі позивачу було передано у приватну власність відомчу будівлю з прилеглою територією та спорудами, яка розташована за вищевказаною адресою. В майбутньому правоохоронне відомство зобов'язувалося оформити правовстановлюючі документи на продану ним будівлю та укласти з позивачем договір купівлі-продажу нерухомості з послідуючим його нотаріальним посвідченням. Однак, в подальшому міжрайонний відділ Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області було розформовано, тому взяті ним на себе зобов'язання виконані не були. Правонаступником розформованого охоронного відділу є Іллічівський міжрайонний відділ Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області. Враховуючи, що позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується будинком більше 10 років, крім того на вказану нерухомість ніхто крім нього не претендує, тому звернувся до суду з вказаним позовом до правонаступника, що є відповідачем по справі, з вимогою про визнання за ним права власності за набувальною давністю. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням заслухати справу у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги. Представник Татарбунарської міської ради Одеської області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив заслухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Представник Іллічівського міжрайонного відділу Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області, що є структурним підрозділом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просив заслухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував, оскільки станом на 18.03.2014 року спірна будівля на балансі УДСО при ГУМВС України в Одеській області не перебуває. Дослідивши матеріали справи, суд вбачає правові підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. Із квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.03.2000 року, (а.с.4)вбачається, що міжрайонним відділом Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області від [PERSON] прийнято 8544 (вісім тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 00 коп. за продаж Татарбунарської адмінбудівлі. Із копії акта про передання підвідомчої будівлі від 22.03.2000 року (а.с.5) видно, що міжрайонний відділ Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області передає належну йому, а [PERSON] приймає в приватне користування відомчу будівлю з прилеглою територією та спорудами, розташовану по [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на будинок [ADDRESS], виготовленого 16.12.2013 року (а.с.6-9), вбачається, що власник цього будинку не вказаний; в паспорті зазначена характеристика будинку, господарських будівель та споруд; експлікація внутрішніх обмірів та розрахунків площ приміщень; план земельної ділянки. Із довідки Татарбунарського цеху №25(а.с.10) вбачається, що [PERSON] є абонентом Татарбунарської міської телефонної мережі № [NUMBER], встановлений за адресою [ADDRESS]. Заборгованості за послуги зв'язку станом на 01.08.11 р. не має. Із довідки Управління праці та соціального захисту населення Татарбунарської РДА Одеської області № 617 від 09.08.2011 року (а.с.11) вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення райдержадміністрації, як ветеран органів внутрішніх справ та користується пільгами відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Із копії довідки міжрайонного відділу Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області № 15/18-59 від 29 січня 2000 року (а.с.12) вбачається, що станом на 01.02.2000 року балансова вартість адмінспоруди, розташованої в [ADDRESS] складає 4600 (чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп. Довідкою Татарбунарського БТІ Одеської області від 18.12.2013 року підтверджується вартість житлового будинку з будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS], яка складає 99834 (дев'яносто дев'ять тисяч вісімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. (а.с.13). Листом нотаріуса (а.с.15) підтверджується, що приватним нотаріусом [PERSON] відмовлено [PERSON] щодо посвідчення договору відчуження нерухомого майна, у зв'язку з тим, що позивач не надав правовстановлюючий документ на зазначене майно. Із довідки управління державної служби охорони № 15/6-296/1 від 31.01.14 (а.с.37) вбачається, що адміністративна будівля, розташована за адресою [ADDRESS] на балансі УДСО не обліковується. Із довідки управління державної служби охорони № 15/9-95-к від 30.01.14 (а.с.38) вбачається, що під час реорганізації підрозділів охорони, архівні матеріали відселень державної служби охорони при Татарбунарському та Саратському РВВС були частково втрачені та передані до архіву УДСО не в повному обсязі. Із-за відсутність архівних матеріалів надати довідку про підтвердження акту на передачу будівлі за адресою [ADDRESS] немає можливості. Із копії договору купівлі-продажу від 30 листопада 1978 року (а.с.39) вбачається, що [PERSON], який діяв від імені ордена Леніна колгоспу імені Татарбунарського повстання на підставі рішення зборів уповноважених колгоспу від 15.09.1978 року за №12 з одного боку та відділ позавідомчої охорони при Татарбунарському РВВС в особі Ганського А.Я. уклали договір купівлі-продажу належного колгоспу житлового будинку площою 46,3 кв.м з літньою кухнею та сараєм, розташованого в [ADDRESS]. Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, як передбачено ч.1 ст.317 ЦК України. Право власності, згідно ч.1 ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що [PERSON] є добросовісним набувачем будинку в [ADDRESS], що належав міжрайонному відділу Державної служби охорони при РВ УМВС України в Одеській області згідно договору купівлі-продажу (а.с.39). Зокрема, судом встановлено, що 03 березня 2000 року позивач придбав у міжрайонному відділі Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області належну відділу адміністративну будівлю за адресою: [ADDRESS], сплативши за неї обумовлені кошти в сумі 8544 грн. згідно касового ордеру від 03.03.2000 року(а.с.4). 22 березня 2000 року представниками міжрайонного відділу Державної служби охорони при Саратському РВ УМВС України в Одеській області позивачу було передано у приватну власність відомчу будівлю з прилеглою територією та спорудами, яка розташована за вищевказаною адресою, згідно акту прийому передачі (а.с.5). З березня 2000 року він мешкає у вказаному будинку, тобто добросовісно володіє та користується переданим йому майном, однак оформити належним чином право власності на нього не може, оскільки правоохоронне відомство, яке зобов'язувалося оформити правовстановлюючі документи на продану ним будівлю та укласти з позивачем договір купівлі-продажу нерухомості з послідуючим його нотаріальним посвідченням в подальшому було розформовано, тому взяті ним на себе зобов'язання виконані не були. Правонаступником розформованого охоронного відділу є Іллічівський міжрайонний відділ Державної служби охорони при ГУМВС України в Одеській області, який і є відповідачем по справі. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, на балансі яких спірна будівля на теперішній час не перебуває, суд вважає, що за [PERSON] повинно бути визнано право власності за набувальною давністю на житловий будинок, розташований по [ADDRESS], оскільки він добросовісно заволодів та продовжує відкрито, безперервно володіти вказаним нерухомим майном протягом десяти років. На підставі викладеного,

Outcome: approved