Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що їй, на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 14.10.1982 року, належить житловий будинок , розташований за адресою: [ADDRESS] . У зазначеному житловому будинку, також, зареєстрований син позивача - [PERSON] , 1963 р.н., який фактично в ньому не проживає понад 38 років. Той факт, що відповідач не проживає у будинку позивача вже більше ніж 38 років , підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов від 18.02.2019 року. Оскільки [PERSON] не проживає у вищевказаному житловому будинку вже більше ніж 38 років, місце проживання його невідомо та з ним немає ніякого зв`язку, а самостійно він не знімався з реєстрації у будинку позивача, тому вона вимушена звернутися до суду для визнання [PERSON] , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованого за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 14.10.1982 року, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] . Згідно з довідкою, виданою Виконавчим комітетом Генічеської міської ради Херсонської області від 18.02.2019 року, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Генічеської міської ради Херсонської області від 18.02.2019 року, де зазначено, що [PERSON] зареєстрований в належному будинку позивача, але в ньому не проживає з 1982 року. Згідно ст. 71 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач був відсутній з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути подовжено в разі спору судом. Крім того відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З зазначеної норми вбачається, що власник житла у разі відсутності члена сімї понад один рік має право вимагати визнати його втратившим право користування житлом. Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановив, що [PERSON] в будинку за адресою [ADDRESS] , без поважних причин не проживає більше року, не цікавиться станом будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем надано суду достатньо доказів для визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] .

Outcome: approved