Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори 23 лютого 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого він успадкував майно [PERSON] який помер 08 жовтня 2015 року, а саме право на земельну частку (пай) у розмірі 1,82 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колгоспі «Тарасівці», що знаходиться в с. Тарасівці Новоселицького району, яке належало матері спадкодавця померлої 23 липня 2003 року [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 944333, виданого Новоселицькою райдержадміністрацією 15 лютого 2017 року. При зверненні до реєстраційної служби з питанням реєстрації права за вказаним свідоцтвом, було зясовано, що відповідно до повторно виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2008 року, відповідач незаконно оформив за собою право на вказану земельну частку (пай) та в послідуючому отримав свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Просив скасувати державну реєстрацію за відповідачем речових прав на земельні ділянки та визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,8684 га, кадастровий номер 7323088300:02:001:0098; земельну ділянку площею 0,2248 га, кадастровий номер 7323088300:02:003:0078 та земельну ділянку площею 0,0264 га, кадастровий номер 7323088300:02:005:0529, із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Тарасовецької сільської ради Новоселицького району Чернівецької області. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що його мати [PERSON] померла 14 жовтня 1997 року, після смерті якої йому були видані два сертифікати на право на земельну частку (пай) в колгоспі «Тарасівці» під різними номерами, однак на імя однієї особи [PERSON]. Він подумав, що один з них переоформлений на імя матері після смерті його батька, який також відпрацював при житті в колгоспі. 05 лютого 2008 року він отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на земельний сертифікат серії ЧВ № 0131136, виданий 12 червня 1997 року на імя [PERSON], за яким в подальшому отримав державні акти на земельні ділянки. В послідуючому він звернувся до державного нотаріуса з приводу видачі свідоцтва про спадщину за іншим земельним сертифікатом, виданого на імя [PERSON]. Нотаріус видав повторне виправлене свідоцтво про спадщину за законом після смерті його матері, в якому виправив номер сертифіката з № 0131136 на № 0130667. на підставі даного свідоцтва, було видано розпорядження № 188-р від 23 липня 2013 року Новоселицької районної державної адміністрації про виділення йому земельної частки (паю) в натурі згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0130667 та оформлено свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Таким чином, він оформив за собою обидва земельні сертифікати, видані на імя [PERSON]. Оскільки, усвідомлює, що один з даних сертифікатів не належав його матері, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 лютого 2017 року державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого позивач [PERSON] успадкував майно [PERSON] який помер 08 жовтня 2015 року, а саме право на земельну частку (пай) у розмірі 1,82 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колгоспі «Тарасівці», що знаходиться в с. Тарасівці Новоселицького району, яке належало матері спадкодавця померлої 23 липня 2003 року [PERSON], на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 944333, виданого Новоселицькою райдержадміністрацією 15 лютого 2017 року. Однак, при оформленні технічної документації та реєстрації права власності на вказану земельну ділянку було зясовано, що право власності на неї вже зареєстровано за відповідачем [PERSON] Так, з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (запис під № 666), що видаються Новоселицькою РДА колгоспу «Тарасівці» слідує, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 944333 був виданий замість втраченого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0130667, виданого Новоселицькою районною державною адміністрацією 12 червня 1997 року. 05 лютого 2008 року державним нотаріусом Новоселицької державної нотаріальної контори на імя відповідача [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстраційним номером № 456, відповідно до якого він успадкував право на земельну частку (пай), яке належало його матері [PERSON], яка померла 14 жовтня 2007 року, підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0131136. З довідки відділу Держгеокадастру у Новоселицькому районі за № 0-24-0.230-531/108-17 від 21 серпня 2017 року вбачається, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0131136, виданого Новоселицькою районною державною адміністрацією 12 червня 1997 року на імя [PERSON], та переоформленого на імя [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2008 року за реєстраційним номером № 456, було виготовлено технічну документацію на замовлення [PERSON] щодо встановлення в натурі меж земельних ділянок за кадастровими номерами 7323088300:02:001:0219, 7323088300:02:003:0169, 7323088300:02:005:0620. В той же час, у видане 05 лютого 2008 року свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстраційним номером № 456, державним нотаріусом були внесені зміни, відповідно до яких відповідач [PERSON] успадкував право на земельну частку (пай), яке належало його матері [PERSON], яка померла 14 жовтня 1997 року, підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0130667. Слід зазначити, що виправлене свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 лютого 2008 року за реєстраційним номером № 456 (або повторне видане) в матеріалах спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла 14 жовтня 1997 року, відсутнє. Підпунктом 2.10 пункту 2 розпорядження № 188-р від 23 липня 2013 року Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області [PERSON] виділено земельної частку (пай) в натурі (на місцевості) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0130667, на підставі повторно виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2008 року за реєстраційним номером № 456. З довідки відділу Держгеокадастру у Новоселицькому районі за № 0-24-0.230-171/168-17 від 16 травня 2017 року вбачається, що на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0130667, виданого Новоселицькою районною державною адміністрацією 12 червня 1997 року на імя [PERSON], та переоформленого на імя [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2008 року за реєстраційним номером № 456, було виготовлено технічну документацію на замовлення [PERSON] щодо встановлення в натурі меж земельних ділянок за кадастровими номерами 7323088300:02:001:0098, 7323088300:02:003:0078, 7323088300:02:005:0529 та проведено реєстрацію їх права власності. В послідуючому, відповідач [PERSON] отримав свідоцтва про право власності на вказані земельні ділянки, право на яких зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме свідоцтво серії САМ № 000038 від 23 травня 2014 року на земельну ділянку площею 0,8684 га, кадастровий номер 7323088300:02:001:0098, витяг з реєстру № 22055560; свідоцтво серії САМ 000039 від 23 травня 2014 року на земельну ділянку площею 0,2248 га, кадастровий номер 7323088300:02:003:0078, витяг з реєстру № 22056076; свідоцтво серії САМ 000037 від 23 травня 2014 року на земельну ділянку площею 0,0264 га, кадастровий номер 7323088300:02:005:0529, витяг з реєстру № 22054828. Таким чином, відповідач [PERSON] зареєстрував за собою права власності на земельні ділянки по двом сертифікатам на право на земельну частку (пай), видані на імя [PERSON], а саме серії ЧВ № 0131136, який належав його матері [PERSON], яка померла 14 жовтня 1997 року, та серії ЧВ № 0130667, який належав її однофамільці [PERSON], яка померла 23 липня 2003 року, на підставі якого позивачу [PERSON] був виданий дублікат серії РН № 944333). Вказана обставина стало можливим внаслідок того, що у списку громадян членів колгоспу «Тарасівці», які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай), є декілька осіб під прізвищем [PERSON], з яких мати відповідача зареєстрована під № 666, а бабуся позивача [PERSON] зареєстрована під № 1136. Рішенням Новоселицького районного суду від 27 вересня 2018 року визнано недійсним повторно видане свідоцтво про право на спадщину за законом від 05 лютого 2008 року за реєстраційним номером № 456 по спадковій справі № 144/2008; визнано недійсним підпункт 2.10 пункту 2 розпорядження № 188-р від 23 липня 2013 року Новоселицької районної державної адміністрації Чернівецької області про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0130667 на підставі повторно виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 лютого 2008 року за реєстраційним номером № 456; визнано недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САМ № 000038 від 23 травня 2014 року на земельну ділянку площею 0,8684 га, кадастровий номер 7323088300:02:001:0098; серії САМ 000039 від 23 травня 2014 року на земельну ділянку площею 0,2248 га, кадастровий номер 7323088300:02:003:0078; серії САМ 000037 від 23 травня 2014 року на земельну ділянку площею 0,0264 га, кадастровий номер 7323088300:02:005:0529, які видані реєстраційною службою Новоселицького районного управління юстиції Чернівецької області на імя [PERSON]. У відповідності до ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Обєктом власності особи може бути зокрема земельна ділянка (ст. 373 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права (ст. 391 ЦК України). Верховний Суд України у своєму правовому висновку від 23 січня 2013 року по справі за № 6-164цс12 виклав правову позицію про те, що в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього. Згідно ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідач [PERSON] незаконно набув та зареєстрував за собою право власності на земельні ділянки за кадастровими номерами 7323088300:02:001:0098; 7323088300:02:003:0078; 7323088300:02:005:0529, права на які були успадковані позивачем [PERSON] відповідно до отриманого свідоцтва про спадщину за законом від 23 лютого 2017 року, чим порушив право позивача та оспорив його право на вказані земельні ділянки, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та вважає обґрунтованим звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права у обраний ним спосіб, що повністю відповідає вимогам ст.16 ЦК України та ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по справі у виді сплаченого судового збору. Якщо сторона звільнена від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Зважаючи на те, що [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, розмір судового збору, який підлягає стягненню з нього слід компенсувати позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 16, 203, 215, 216, 236, 319, 321, 373, 392 ЦК України, суд

Outcome: approved