Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Вінницької міської ради. за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року у м. Вінниці померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини, а матері позивача відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у вищезазначеній квартирі. [INFO] року у м. Вінниці помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на цілу квартиру [ADDRESS]. Позивач являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги на спадкове майно після смерті батька. В серпні 2016 року позивач в особі представника звернувся до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] Проте, постановою приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А. від 05.09.2016 року №930/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Проте, позивач у передбачений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки тривалий час, а саме з 05.02.1987 року проживає за межами України - у м. Хабаровську, Російська Федерація, зі своєю родиною. Про те, що батько позивача помер позивачу не було відомо, оскільки, після смерті матері у позивача з померлим батьком виникли непорозуміння та сварки, у зв'язку із чим останні не спілкувались та не підтримували родинних відносин. Про смерть батька позивачу стало відомо приблизно у червні 2016 року від двоюрідної сестри [PERSON] - третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору, яка приїздила за життя до померлого та займалась похованням останнього. На фоні останніх подій між Україною та Російською Федерацією у позивача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору були напружені стосунки та останні майже не спілкувались, а тому [PERSON] вчасно не повідомила [PERSON] про смерть батька. Більше того, позивач має хворобливий стан здоров'я, компресійний перелом хребта, останньому заборонено самостійно рухатись, що також стало причиною для пропуску зазначеного строку. Тому, з метою захисту свого права на спадкове майно після смерті батька позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці для подання нею до органів нотаріату України заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року у м. Вінниці. В судовому засіданні представник позивача - адвокат Оверковський К.В. позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак від останнього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду при вирішенні даного спору. Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] за довіреністю [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Заслухавши пояснення сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних міркувань. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що [INFO] року у м. Вінниці померла мати позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 30.09.2013 року (а.с.3) та свідоцтва про народження позивача серії [NUMBER], виданого Іллічівським районним бюро ЗАГС м. Одеси 10.07.1957 року (а.с.5). Статтею 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). А тому, після її смерті відкрилась спадщина на 1/2 частки квартири [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 13.05.2003 року (а.с.6). Відповідно батько позивача [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини, а матері позивача відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини у вищезазначеній квартирі. [INFO] року у м. Вінниці помер батько позивача [PERSON], згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого В ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 12.06.2014 року (а.с.4). Після його смерті відкрилась спадщина на цілу квартиру [ADDRESS], 1/2 частка якої належала померлому на підставі свідоцтва на право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради 13.05.2003 року (а.с.6), а 1/2 частка - в порядку спадкування за законом після померлої дружини [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти. Частина 1 статті 1269 ЦК України визначає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановлено статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч.1 ст.1272 ЦК України). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] є його син - позивач по справі. Проте, позивачем пропущено встановлений законом шестимісячний строк після смерті батька для прийняття спадщини, оскільки тривалий час, а саме з 05.02.1987 року проживає за межами України - у м. Хабаровську, Російська Федерація, зі своєю родиною, що підтверджується паспортом громадянина Російської Федерації (а.с.7-10). З пояснень представника позивача в судовому засіданні вбачається, що про смерть батька позивачу стало відомо приблизно у червні 2016 року від двоюрідної сестри [PERSON] - третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору, яка приїздила за життя до померлого та займалась похованням останнього. На фоні останніх подій між Україною та Російською Федерацією у позивача та третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору були напружені стосунки та останні майже не спілкувались, а тому [PERSON] вчасно не повідомила [PERSON] про смерть батька. Більше того, з матеріалів справи також встановлено, що позивач має хворобливий стан здоров'я, компресійний перелом хребта, останньому заборонено самостійно рухатись, згідно довідки №124/16 від 28.10.2016 року (а.с.49), що також стало причиною для пропуску зазначеного строку. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З пояснень позивача та матеріалів справи достеменно встановлено, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини. А тому, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що у позивача дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у передбачений законом строк, окрім того, дані обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд визнає поважними, на що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, та Верховний Суд України у своєму правовому висновку від 26.09.2012 року у справі №6-85цс12. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved