overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що сторони знаходяться в шлюбі з 23.09.2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Любимівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області. Спільне життя не склалось, подружні відносини припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі та суперечить інтересам позивача. Тому, позивач просив суд розірвати шлюб між ними та розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Слободенюк». Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.09.2000 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Любимівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області (свідоцтво про одруження серії І-КГ № 052531 від 23.09.2000 року). Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-КГ № 037629 від 05.11.2001 року) та [PERSON], [INFO], (свідоцтво про народження серії І-КГ № 20.02.2003 року). Спільне життя не склалось, подружні відносини припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі та суперечить інтересам позивача. Причини, які спонукали позивача наполягати на розлученні обґрунтовані, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно з ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] , про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у справі він перебуває у шлюбі, зареєстрованому 30.04.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис №142. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що подружні відносини з відповідачем припинені, на примирення позивач не згоден, вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім`ї є неможливим та суперечить його інтересам, майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей немає. Посилаючись на дані обставини, просив розірвати шлюб з відповідачем. Ухвалою від 18.06.2021 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач через канцелярію суду надав заяву, якою просив розглядати справу без його участі. Представником відповідача через канцелярію суду подано заяву, якою позовні вимоги визнала, та просила розглянути справу за її відсутності. Строк на примирення просила не надавати. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30.04.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Нахімовського районного управління юстиції у м.Севастополі, актовий запис №142. Від шлюбу мають дитину, сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 21 травня 2015 року Відділом запису актів цивільного стану Нахімовського району міста Севастополь Управління РАГС Севастополя, актовий запис №736. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім`єю не проживають. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним як за спадкоємцем після [PERSON], померлої [INFO], право власності на земельну частку (пай) площею 2,11 умовних кадастрових гектари, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Тростянецької сільської ради Полтавського району. В обґрунтування позову посилається на те, що оформити свої спадкові права він не має можливості в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане майно. У судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, при розгляді справи по суті покладалися на розсуд суду. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приходить до наступного висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку, не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Таким чином, оскільки позивач [PERSON] на даний час являється єдиним спадкоємцем після померлого батька [PERSON], який був власником земельної ділянки, та матері [PERSON], померлої [INFO], яка не встигла оформити спадщину після померлого чоловіка, то відповідно за ним можливо визнати право власності на вказане майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому прохає визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Заявлені вимоги мотивує тим, що відповідач тривалий час у житловому приміщенні за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, помешканням не користуються, його особисті речі у квартирі відсутні, участі в утриманні житла він не бере. Ухвалою суду від 02.04.2019 (а.с.14) провадження у справі було відкрито з призначенням справи за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до вимог ч.1 ст.281 ЦПК України, 04.06.2019 судом постановлена ухвала про проведення заочного розгляду даної справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, звернувшись із відповідним клопотанням про розгляд справи за його відсутності у заочному порядку, заявлені позовні вимоги ним підтримані у повному обсязі. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався. Дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне. Власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] , запис реєстрації права власності проведено на підставі свідоцтва про право власності від 28.02.1997 (а.с.6) виданого згідно з розпорядженням Комсомольської міської Ради народних депутатів від 28.02.1997 № 551 (а.с.3). Відповідно до акту опитування сусідів від 12.03.2019, посвідченого КЖЕП № 4, [PERSON] у спірному житловому приміщенні не проживає понад 5 років (а.с.8). Встановивши всі обставини справи та виходячи із досліджених письмових доказів, суд вважає пред`явлений позов обґрунтованим, з огляду на наступне. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд зазначає, що у відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, проаналізувавши надані письмові докази, з урахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про те, що знайшов підтвердження факт не проживання відповідачем у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , у понад встановлені ст.405 ЦК України строки. У силу вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що підлягають задоволенню у повному об`ємі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом з посиланням на те, що з березня 2009 року по вересень 2011 року він перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але фактично разом не проживали майже з самого початку. У серпні 2011 року він дізнався від дружини, що вона вагітна і батьком дитини є інший чоловік, однак як виявилося згодом, після народження дитини - [PERSON], [INFO], в актовий запис про його народження згідно ч. 2 ст. 122 СК України батьком дитини був записаний позивач, так як після розірвання шлюбу з відповідачем не минуло десяти місяців. Тому просить виключити з актового запису про народження відомості про нього, як батька [PERSON], [INFO], так як не вважає останнього своїм сином. Позивач та представник позивача у судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити із зазначених у ньому підстав. Відповідач у судовому засіданні позов визнала пояснивши, що малолітній [PERSON] не є рідним сином позивача. Представник відділу ДРАЦС РС Ічнянського РУЮ у Чернігівській області у судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 березня 2009 року по вересень 2011 року (а.с. 8). Як видно з копії свідоцтва та копії актового запису про народження [PERSON], його батьком значиться [PERSON] (а.с. 5, 16), який був записаний згідно ч. 2 ст. 122 СК України, так як після розірвання шлюбу не минуло 10 місяців. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. У судовому засіданні відповідач стверджувала, що малолітній [PERSON], [INFO], не є рідним сином позивача [PERSON], тому є всі підстави для задоволення позову, при цьому суд також встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а вимоги позивача обгрунтовані на законі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і після уточнення позовних вимог прохав стягнути заборговану заробітну плату в сумі 2458,00 грн. Свої вимоги мотивував тим,що він працює в ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» з 07.09.2009 р. по даний час, відповідач у встановлений законом термін не виплачує йому в повному розмірі заробітну плату і станом на 10.02.2015 р. заборгованість у виплаті заробітної плати становить 2458,00 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення та прохав справу розглянути без участі представника відповідача, позовні вимоги в розмірі 2 458,00 грн. визнає повністю. Суд, вислухавши пояснення позивача і дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання»з 07.09.2009 року (наказ № 110-п від 07.09.2009 р.). Відповідно довідки ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання»про нарахування заробітної плати за період з 01.09.2014 р. по 31.01.2015 р. йому не виплачена до цього часу заробітна плата в сумі 2458,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже на користь позивача необхідно стягнути заборговану заробітну плату. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і після уточнення позовних вимог прохав стягнути заборговану заробітну плату в сумі 3 001 грн. Свої вимоги мотивував тим, що він працює в ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» з 22.01.2002 р. і по теперішній час, відповідач у встановлений законом термін не виплатив йому заробітну плату за період з 01.05.2013 р. по 01.02.2014 р. в сумі 3 001 грн. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення, а також довідку про суму заборгованості по заробітній платі позивача в розмірі 3001 грн. та прохав справу розглянути без участі представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача і дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» з 22.01.2002 року . Відповідно довідки ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» про нарахування заробітної плати за період з 01.05.2013р. по 01.02.2014р. йому не виплачена до цього часу заробітна плата в сумі 3 001 грн. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже на користь позивача необхідно стягнути заборговану заробітну плату. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і після уточнення позовних вимог прохав стягнути заборговану заробітну плату в сумі 3147,45 грн. Свої вимоги мотивував тим, що він працював в ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» з 15.10.2007 р. та звільнився за власним бажанням 14.05.2014 р., відповідач у встановлений законом термін не виплатив йому заробітну плату станом на 13.08.2014 р. в сумі 3147,45 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення, а також довідку про суму заборгованості по заробітній платі позивача в розмірі 3147,45 грн. та прохав справу розглянути без участі представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача і дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувавав у трудових відносинах з ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» з 15.10.2007 року (наказ № 165-п від 15.10.2007 р.) по 14.05.2014 р. (наказ № 38-п від 14.05.2014 р.). При звільненні і до цього часу позивачу не була виплачена заробітна плата. Відповідно довідки ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» про нарахування заробітної плати за період з 01.04.2013 р. по 14.05.2014 р. йому не виплачена до цього часу заробітна плата в сумі 3147,45 грн. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому при звільненні, провадиться в день звільнення. Відповідачем з позивачем в день звільнення повного розрахунку проведено не було, позивачу не виплачено в день звільнення і до цього часу заробітну плату . Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом і після уточнення позовних вимог прохав стягнути заборговану заробітну плату в сумі 3 363 грн. Свої вимоги мотивував тим, що він працює в ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» з 22.09.2009 р. і по теперішній час, відповідач у встановлений законом термін не виплатив йому заробітну плату за період з 01.04.2013 р. по 13.03.2014 р. в сумі 3 363 грн. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав посилаючись на зазначені в позові обставини. Представник відповідача в судове засідання не з'явився про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заперечення, а також довідку про суму заборгованості по заробітній платі позивача в розмірі 3 363 грн. та прохав справу розглянути без участі представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача і дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуває у трудових відносинах з ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» з 22.09.2009 р. Відповідно довідки ПАТ «Галещинський машинобудівний завод сільськогосподарських машин та обладнання» про нарахування заробітної плати за період з 01.04.2013 р. по 13.03.2014 р. йому не виплачена до цього часу заробітна плата в сумі 3363 грн. Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом ( а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Отже на користь позивача необхідно стягнути заборговану заробітну плату. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. На підставі викладеного і

Outcome: approved