Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] селищної ради, в якому просить визнати таким, що втратило чинність, у звязку з припиненням колгоспних дворів, свідоцтво про право власності на житловий будинок, розташований в смт. Вишково по вул. Тиса № 87 Хустського району Закарпатської області, видане виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради депутатів трудящих від 12 грудня 1977 року на майно колгоспного двору, головою якого є [PERSON], яка померла 17 березня 2018 року та визнати за ним [PERSON] [INFO] мешканця [INFO] право власності на житловий будинок з приналежними до нього спорудами, що розташований за адресом в смт. Вишково вулиця Тиса № 87 Хустського району Закарпатської області. У позові посилається на те, що 17 березня 2018 року померла його мати [PERSON]. Проживаючи разом з матір'ю, він прийняв спадщину шляхом фактичного проживання, але не оформив після її смерті. За життя мати побудувала будинок в смт. Вишково по вулиці Тиса № 87 Хустського району Закарпатської області. При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на нерухоме майно, йому було роз'яснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки житловий будинок зареєстровано, як власність колгоспного двору, головою якого була померла мати. Фактично він прийняв спадщину, оскільки по сьогоднішній день володіє спадковим майном, постійно доглядає за будинком, обробляє земельну ділянку, яка була виділена для обслуговування житлового будинку, безперешкодно користуєтьсь всім нажитим майном, але не має можливості оформити в нотаріальному порядку, оскільки на будинок відсутні правовстановлюючі документи. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 12 грудня 1977 року вих. № 834, виданого виконкомом [PERSON] селищної ради депутатів трудящих, житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований в смт. Вишково по вул. Тиса № 87 Хустського району, належав колгоспному двору, головою якого є [PERSON]. Дане свідоцтво на право особистої власності колгоспного двору видане на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих від 29 листопада 1977 року за №3 . Переоформити свідоцтво на право власності на житловий будинок на ім'я покійної [PERSON] неможливо. Оскільки відповідно до п. 4 ст. 2 ЦК України цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Житловий будинок до теперішнього часу зареєстровано як власність колгоспного двору, у звязку з чим він не має документа про право власності на будинок, що робить неможливим вирішення в нотаріальному порядку питання про спадкування і змушує позивача звернутись до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] селищної ради\~ в судове засідання також не зявився. До суду надійшла заява від [PERSON] селищного голови [PERSON] про розгляд справи у відсутності представника селищної ради, заперечень щодо позову немає. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~\~\~\~\~\~ Як роз'яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі. В зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. (704,80 грн. х 50%).

Outcome: approved