Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відшкодування моральної шкоди. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 17.12.2013 року о 13 год. 10 хв. біля будинку №14в по вул. Комітетській, у м. Одесі, водій [PERSON], керуючи автомобілем «Ссанг Йонг», держномер [NUMBER], під час заїзду на місце стоянки допустив зіткнення з автомобілем «Хонда», держномер [NUMBER]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Ссанг Йонг», держномер [NUMBER], [PERSON] була застрахована в ПАТ «УСК «Гарант-Авто», а водія автомобіля «Хонда», держномер [NUMBER], [PERSON] - в ПрАТ «СК «Статус». На місці ДТП обидва водії транспортних засобів погодилися, що ДПТ сталося з вини [PERSON] та оформили повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). Позивач зазначає, що про настання страхового випадку вони з [PERSON] вчасно повідомили ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Оскільки належний [PERSON] автомобіль «Хонда», держномер [NUMBER], було пошкоджено в результаті ДТП з вини [PERSON], позивач звернулась до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» із заявою про виплату страхового відшкодування. [PERSON] вказує, що в ході телефонної розмови з працівником ПАТ «УСК «Гарант-Авто» їй стало відомо, що розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті на її користь, складає 2500 грн. та вона із такою сумою погоджується. Позивач зазначає, що ПАТ «УСК Гарант-Авто» не була здійснена виплата такого відшкодування на її користь. Оскільки і по теперішній час виплата страхового відшкодування проведена не була, позивач просить стягнути з ПАТ «УСК Гарант-Авто» в особі Одеської філії на свою користь 2500 грн. в якості страхового відшкодування, 5000 грн. в якості компенсації моральної шкоди, витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. та понесені судові витрати. В процесі розгляду справи за клопотанням представника позивача було замінено неналежних відповідачів ПАТ «УСК «Гарант-Авто», Одеську філію ПАТ «УСК «Гарант-Авто» на належного - ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в особі Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Представник позивача за довіреністю - [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі, про що подав відповідну заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі. Представник відповідача ПАТ «УСК Гарант-Авто» в особі Одеської філії в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 17.12.2013 року о 13 год. 10 хв. біля будинку №14в по вул. Комітетській, у м. Одесі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Ссанг Йонг», держномер [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Хонда», держномер [NUMBER], під керуванням [PERSON] В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. На місці ДТП його учасниками складено та оформлено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 17.12.2013 року, підрозділи ВДАІ не викликались, винним у ДТП визнав себе [PERSON] Відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «УСК Гарант-Авто» за №АС/8640588 від 23.11.2013 року, вбачається, що забезпеченим транспортним засобом за цим полісом є автомобіль «Ссанг Йонг», держномер [NUMBER], яким керував [PERSON] в момент скоєння ДТП від 17.12.2013 року, та ПАТ «УСК Гарант-Авто» зобов'язалося сплачувати страхові платежі у випадку настання страхового випадку у визначений термін. За п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Так, за ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 33.1 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Статтею 33.2 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] вказує, що вона та інший водій [PERSON] повідомили ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в особі Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» про настання ДТП 17.12.2013 року. Також позивач подала до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в особі Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяву про виплату страхового відшкодування. Однак, жодних доказів повідомлення страховика про ДТП або звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування позивачем суду не надано, також відсутні будь-які докази у підтвердження розміру заподіяної [PERSON] матеріальної шкоди внаслідок пошкодження належного їй автомобілю в результаті ДТП від 17.12.2013 року. Позивач посилається на те, що всі ці документи є лише у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в особі Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто». Згідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запере-чення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані вста-новлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозапи-сів, висновків експертів. Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні представнику позивача [PERSON] неодноразово було роз'яснено його права та обов'язки стосовно доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, необхідність надання доказів суду, його було попереджено про наслідки невчинення таких процесуальних дій. За клопотанням представника позивача про витребування доказів в порядку ст. 137 ЦПК України, судом було складено повторно запити про витребування у ПАТ «УСК «Гарант-Авто» заяви [PERSON] про виплату страхового відшкодування, документи щодо розміру страхового відшкодування [PERSON] тощо. Представником позивача за довіреністю - [PERSON] були неодноразово отримані запити суду до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» для забезпечення їх вчасного вручення та отримання витребуваних судом документів. Однак, отримуючи запити суду про витребування доказів та беручи на себе обов'язок щодо їх вручення, представник позивача не надав суду відомостей, які б підтверджували вручення та/або направлення відповідних запитів до адресата. Відповіді та/або витребувані документи згідно запиту на адресу суду не надходили. Представник позивача, позивач у судове засідання не з'являлися. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивач та її представник, в порушення вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надали суду жодних доказів, які б підтверджували заявлені позовні вимоги щодо обов'язку відповідача виплатити страхове відшкодування у зазначеному у позові розмірі. Суду також не надано доказів про підтвердження повідомлення страховика про настання страхової події, звернення потерпілої особи [PERSON] із заявою про виплату про страхового відшкодування, будь-яких відповідей страховика щодо визначеного розміру страхового відшкодування тощо. Надана позивачем заява [PERSON] від 22.04.2014 року до ПАТ «УСК «Гарант-Авто» вищевказаних обставин не підтверджує. У зв'язку із вищевикладеним, позивачем не доведено та не обґрунтовано суду, що у відповідача відповідно до вимог ЦК України та Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виник обов'язок сплатити на її користь страхове відшкодування у зв'язку із настанням страхової події за участю забезпеченого транспортного засобу, та ПАТ «УСК «Гарант-Авто» в особі Одеської філії ПАТ «УСК «Гарант-Авто» такі свої зобов'язання не виконує. Тому суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - є необґрунтованими, безпідставними тому не підлягають задоволенню судом. З цих же підстав не підлягають задоволенню і вимоги позивача про компенсацію заподіяної моральної шкоди відповідачем. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки в задоволенні вимог судом було відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати, пов'язані з розглядом справи, в тому числі витрати на оплату правової допомоги, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed