Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття арешту з майна. Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що [PERSON] вирішив реалізувати належне йому нерухоме майно. Проте, приватний нотаріус повідомив, що під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт належного йому майна, тому відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, вчинення нотаріальних дій затримується до зняття арешту. З питанням звільнення майна з під арешту позивач, звернувся до Томаківського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) і на звернення отримав листа від 01.07.2021 року за вих. №6225, в якому повідомляється, що зняти арешт з майна є неможливим, так як згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у Томаківському РВ ДВС ГТУ у Дніпропетровській області на виконанні виконавчі документи, по яких боржником являється [PERSON] , станом на теперішній час року відсутні. 26.02.2015 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Також, при цьому, зазначено, що відповідно до частини 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями - строк виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а тому виконавче провадження стосовно позивача - знищене. Тобто у відношенні до позивача взагалі відсутнє виконавче провадження, але при цьому державним виконавцем не знято арешт з нерухомого майна. Отже, після завершення виконавчого провадження арешт з майна боржника був не знятий, у зв`язку з тим, що п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХІV не передбачено зняття арешту з майна боржника. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому наполягає на позовних вимогах в повному обсязі, просить не стягувати з відповідача на користь позивача сплачений останнім судовий збір. Відповідач в судове засідання не з`явився, при цьому подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, при цьому зазначив, що заперечення відносно позовної заяви відсутні, відзив на позов не надав. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] , який є позивачем у справі, вирішив відчужити належне йому нерухоме майно. Проте, приватний нотаріус повідомив, що під час перевірки на наявність заборон або арешту майна за даними з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виявлено арешт належного йому майна, тому відповідно до вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, вчинення нотаріальних дій затримується до зняття арешту. З відповіді на запит представника позивача, наданої Томаківським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 01.07.2021 року за вих. №6225, вбачається, що зняти арешт з майна є неможливим, так як згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження у Томаківському РВ ДВС ГТУ у Дніпропетровській області на виконанні виконавчі документи, по яких боржником являється [PERSON] , станом на теперішній час року відсутні. 26.02.2015 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Також, при цьому, зазначено, що відповідно до частини 2 розділу ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями - строк виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, а тому виконавче провадження стосовно позивача - знищене. Тобто у відношенні до позивача взагалі відсутнє виконавче провадження, але при цьому державним виконавцем не знято арешт з нерухомого майна. Отже, після завершення виконавчого провадження арешт з майна боржника був не знятий, у зв`язку з тим, що п.2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 21.04.1999 року № 606-ХІV не передбачено зняття арешту з майна боржника. Вказані обставини також підтверджуються Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка представником позивача долучена до матеріалів справи. Відповідно до ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» зняття арешту з майна [PERSON] можливе лише на підставі рішення суду. Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»: «Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини». Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 4 постанови «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» № 6 від 27 серпня 1976 року за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідно до ч. 1 ст.76, ч. ч. 1, 2 ст.77, ст.ст.79,80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача на свою користь, тому суд вважає можливим звільнити відповідача від відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved