Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області, в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку площею 0, 48 га.,яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області [PERSON], який помер [INFO]. Обґрунтовуючи свій позов тим, що він став спадкоємцем за законом на майно померлого батька [PERSON]. В теперішній час він бажає оформити спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0, 48 га.,яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області і й до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який [INFO]. Але нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно, оскільки відсутній витяг з Державного земельного кадастру та рекомендовано звернутися до суду (а.с. 11). Позивач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. [PERSON] надав до суду заяву від 25 серпня 2016 року в якій просить розгляд справи провести без його участі, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю(а.с.27). Відповідач Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялися в установленому законом порядку. Відповідач - Котелевська селищна рада Котелевського району Полтавської області надала до суду заяву від 17.08.2016 року, в якій просить суд провести судове засідання без участі представника селищної ради, зазначивши що позовні вимоги [PERSON] визнають в повному обсязі (а.с. 24). Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Р.О. у відкрите судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку, але надала до суду заяву від 18.08.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без її участі (а..с 25-26). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - відділ Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області у відкрите судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, але надав до суду заяву від 17.08.2016 року, в якій просить розгляд справи провести без їхньої участі, зазначивши що у прийнятті рішення покладаються на розсуд суду (а.с.23). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, системно дослідивши матеріали даної цивільної справи (а.с.1-36), приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини [PERSON] являється сином [PERSON] про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с. 11). [PERSON] помер [INFO], про що свідчить світлокопія свідоцтва про смерть, серії [NUMBER], виданого відділом ДРАЦС реєстраційної служби Котелевського РУЮ Полтавської області [INFO] (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом. Дружина - [PERSON] та син - [PERSON] стали спадкоємцями першої черги за законом. [PERSON] відмовилася від спадщини шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори (а.с. 11). Спадкове майно складається із земельної ділянки площею 0, 48 га.,яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства та розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області й до дня смерті належала на праві приватної власності відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 29 квітня 2003 року виконавчим комітетом Котелевської селищної ради Полтавської області [PERSON], який помер [INFO] (а.с.9). При цьому, з вказаного державного акту ( а.с. 19) вбачається, що земельна ділянка була надана [PERSON] з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, тоді як на сьогодні це суперечить п. г ч.3 ст. 22 ЗК України, де вказано що земельні ділянки для ведення підсобного сільського господарства надаються несільськогосподарським підприємствам, установам чи організаціям, а не громадянам України (фізичним особам). В свою чергу відповідно до вимог п. а ч.3 ст. 22 ЗК України ( в редакції що діє на сьогодні) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність на надаються у користування громадянам для ведення особистого селянського господарства. Крім цього , виходячи з положень ст. 5 ЗУ « Про особисте селянське господарство» від 15.05.2003 року, законодавцем було прирівняно (ототожнено) значення цільового призначення земельної ділянки, яка раніше надавалася громадянам для ведення підсобного господарства, тоді як з прийняттям ЗК України від 25.01.2001 року, який набрав чинності 01.01. 2002 року, земельна ділянка надається громадянам для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 276/02-14 від 01.04.2016 року, до нотаріуса звернувся [PERSON] з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, на земельну ділянку, яка до дня смерті належала на праві приватної власності [PERSON], який помер [INFO], проте нотаріусом було встановлено, що відповідно до повідомлення відділу Держземагентства у Котелевському районі Полтавської області земельна ділянка спадкодавця до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру не занесена, кадастровий номер не визначався, а тому Відділ не має можливості видати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а нотаріальна контора позбавлена можливості видати свідоцтво про право на спадщину за законом, рекомендовано звернутися до суду. (а.с. 11). Це знайшло своє підтвердження у листі Відділу Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області від 04.02.2016 року, відповідно якого, до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка [PERSON] не занесена, кадастровий номер не визначався. ( а.с. 12-13). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування. Відповідно до п.115 постанови КМУ « Про затвердження порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17.10.2012 року державна реєстрація земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації за заявою власників. Так, як власник спірної земельної ділянки [PERSON] помер [INFO], а сама земельна ділянка не занесена до автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру, кадастровий номер не визначений, то позивач [PERSON] позбавлений можливості як спадкоємець за законом на майно померлого батька отримати свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з п. г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як роз'яснено в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування зі збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до змісту повідомлення приватного нотаріуса Котелевського районного нотаріального округу Лапочки Р.О. № 978/01-16 від 17.08.2016 року, в провадженні знаходиться спадкова справа № 141/2015 на майно [PERSON], померлого [INFO]. В спадковій справі знаходяться: заява про прийняття спадщини за законом, та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від [PERSON], сина померлого , що надійшла 11.09.2015 року та 22.12.2015 року; заява про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], яка надійшла 14.09.2015 року від [PERSON], дружини померлого . Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Інших заяв у спадковій справі не міститься. 22 грудня 2015 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на трактор колісний та автомобіль. А 01 квітня 2016 року на ім'я [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 26) Ч.1 ст. 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Задовольняючи позовну заяву [PERSON] до Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області Лапочка Р.О., відділ Держгеокадастру у Котелевському районі Полтавської області, суд виходить із засад справедливості, добросовісності, виваженості, розумності відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України. Підсумовуючи все вище викладене суд, вважає, що [PERSON] , як спадкоємець за законом на майно померлого [PERSON], дійсно має законне право на земельну ділянку площею 0, 48 га., яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства та розташована на території Котелевської селищної ради Котелевського району Полтавської області. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати позивачу присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved