Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання за нею права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року у с.Вищетарасівка Томаківського району Дніпропетровської області померла [PERSON]. Зі смертю [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 5,140 га, яка розташована на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області. Позивач зазначає, що на належну їй на праві власності земельну ділянку [PERSON] залишила заповіт на його користь, який посвідчено секретарем Вищетарасівської сільської ради 01 червня 2006 р. та зареєстровано в реєстрі за № 39. Крім нього, спадкоємцями є відповідачі по справі: його мати [PERSON] та його рідний брат [PERSON] Позивач також зазначає, що він звернувся до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену земельну ділянку, проте Державний нотаріус Марганецької ДНК в.о. Томаківської державної нотаріальної контори, постановою від 26 квітня 2016 року, відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, так як відсутні правовстановлюючі документи, а саме у нього відсутній оригінал Державного акту на земельну ділянку належну [PERSON] і місцезнаходження його йому невідоме, та запропонував звернутися до суду для вирішення питання реалізації його спадкового права. На звернення адвоката Івахненка О.О., який представляє його інтереси, Відділ Держгеокадастру у Томаківському районі Дніпропетровської області листом від 03.06.2016 року за № 34-421-99.4-1455/2-16 повідомив, що: - у власності гр. [PERSON] на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області знаходилась земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,140 га, право власності на яку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER]; - надав належним чином завірену копію зазначеного Державного акта на земельну ділянку; - у зв'язку з припиненням з 23.08.2013 року повноважень територіальних органів Держземагенства, а надалі правонаступника Держгеокадастру, у частині реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та видачі їх дублікатів, він не може отримати дублікат Державного акта на право приватної власності на землю. Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, при цьому зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але подала до суду також заяву про розгляд справи за її відсутності, при цьому в заяві зазначено, що проти даного позову не заперечує. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, а саме: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER], виданим виконкомом Вищетарасівської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області /актовий запис № 78/, з якого вбачається, що спадкодавець [PERSON] дійсно померла [INFO] року; заповітом, який посвідчено секретарем Вищетарасівської сільської ради 01 червня 2006 року та зареєстровано в реєстрі за № 39, з якого вбачається, що [PERSON] заповідала на випадок своєї смерті позивачу [PERSON] земельну ділянку площею 5.140 га, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташовану на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району; копією Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], з якого вбачається, що власником спірної земельної ділянки площею 5.140 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташованої на території Вищетарасівської сільської ради Томаківського району дійсно являлася [PERSON] (пай № 1095). З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, постановленої 28.04.2016 року державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори суд вбачає, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказане нерухоме майно. З повідомлення Марганецької державної нотаріальної контори від 05.07.2016 р. за вих. № 934/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа № 81/2016, копію якої направлено на адресу суду. З копії спадкової справи суд вбачає, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], окрім позивача [PERSON], зверталися із заявами про прийняття іншого спадкового майна також спадкоємці, які є відповідачами у даній справі, а саме: мати позивача - [PERSON], рідний брат позивача - [PERSON] Зазначені обставини підтверджуються також вище зазначеними листом Держгеокадастру у Томаківському районі та належним чином завіреною копією Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER]. Згідно висновку про вартість об'єкта оцінки, оціночна вартість земельної ділянки становить 50 138,00 грн. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку. Відповідно до вимог глави 10 пункту 4.15 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5 позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на зазначене нерухоме майно, так як відсутній правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Викладені обставини та письмові докази свідчать про те, що [PERSON] являлася власником зазначеної земельної ділянки, а після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, має право на отримання спадщини навіть при тих обставинах, що відсутній оригінал Державного акта на право приватної власності на землю. Томусуд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивач не просить відшкодувати йому судові витрати, а просить сплачений судовий збір віднести на користь держави, тому суд вважає можливим звільнити відповідачів від відшкодування витрат та залишити сплачений судовий збір на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved