Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 14.11.2015 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] Перебуваючи на тимчасово окупованій території в м. Джанкой АР Крим, [PERSON] народила від позивача дитину [PERSON], [INFO] Вказаний факт народження було встановлено рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 червня 2016р. Після укладення шлюбу вони прожили з відповідачкою разом декілька місяців, втім, зрозуміли, що цей шлюб був помилкою через їх різні погляди на життя. Відповідач на даний час проживає у [INFO]. Таким чином, вказав, що сумісне життя в них не склалося, шлюбні стосунки припинені, подальше сумісне життя і збереження шлюбу неможливе. У звязку з чим просив розірвати шлюб, укладений ним з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги [PERSON] визнала, проти розірвання шлюбу не заперечувала, на наданні строку для примирення не наполягала. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що 14.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Соболівської сільської ради Брусилівського району Житомирської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 6 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], 02.09.2014 року, факт народження якої встановлено рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 21 червня 2016 року (а.с. 7-9). Відповідно ст. 120 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. З матеріалів справи судом встановлено та не заперечувалося сторонами у поданих до суду заявах, що шлюбні відносини між ними припинені, будь-яких заходів до примирення сторони не приймають. За таких обставин суд вважає, що родина сторін фактично розпалась та підстав для її збереження немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу протирічило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають суттєве значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У звязку з викладеним суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати. На підставі ст. ст. 56, 105, 110 112, 120 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved