Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений 15 січня 1994 року між ним та відповідачем, [PERSON], у Кременчуцькому палаці шлюбів за актовим записом №43. Свої вимоги мотивував тим, що 15 січня 1994 року між ним та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Кременчуцькому палаці шлюбів за актовим записом №43. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що між сторонами постійно виникають суперечки, відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків та взаємоповагу один до одного. Подружжя має різні характери та різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого були втрачені почуття взаємної любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено з 13 жовтня 2018 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Позивач зазначає, що сімя розпалась остаточно і поновленню не підлягає, та вважає за недоцільне збереження сімї, оскільки подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. За викладених обставин позивач і звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, в якій просив справу слухати без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, однак подала до суду письмову заяву, в якій просить справу слухати без її участі; позовні вимоги визнала в повному обсязі; а також просила після розірвання шлюбу залишити прізвище «Шумська». Суд,\~вивчивши та\~проаналізувавши представлені\~докази по\~справі,\~вважає,\~що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами у справі, [PERSON], [INFO], та [PERSON] (дошлюбне прізвище Холкіна) [PERSON], [INFO], зареєстрований 15 січня 1994 року у Кременчуцькому палаці шлюбів за актовим записом №43, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії ІІ-КЕ №347168. Сторони неповнолітніх дітей не мають. В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбних відносин не підтримує з жовтня 2018 року, спільного господарства не веде, проживає окремо. Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, вони не мають наміру поновлювати сімейні стосунки. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~зі статтею 56 Сімейного кодексу України, \~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена\~Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За викладених обставин, приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам; приймаючи до уваги думку відповідача, яка не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в цій частині, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. \~ \~ \~ \~Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити дошлюбне прізвище «Шумська». Статтею 141 Цивільно-процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 142 Цивільно-процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» \~від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами)\~передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. \~ \~ \~ \~За викладених обставин, оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу, [PERSON], з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі позову до суду згідно квитанції №0.0.1229977997.1 від 04 січня 2019 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на його користь з відповідача 50 відсотків сплаченого ним судового збору. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved