Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належала [PERSON], який помер [INFO]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] Позивач є єдиною спадкоємицею за законом. Спадщина, яка залишилась після його смерті складається з земельної ділянки. Своєчасно вона подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено через те, що у Державному акті на право приватної власності на земельну ділянку прізвище її батька зазначено як [PERSON]. В зв`язку з чим вона позбавлена можливості реалізувати передбачене законом право на спадкування. В судове засідання сторони не з`явились, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.24); представник відповідача позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.25). Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Тому суд може розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Єлизаветівка Приморського району Запорізької області помер [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис № 01, виданого виконавчим комітетом Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізькій області (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON], народилася [INFO] в с. Єлизаветівка Приморського району Запорізької області, батьками якої записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.10). Згідно з свідоцтвом про народження, [PERSON], народився [INFO] в с. Єлизаветівка Андріївського району Запорізької області, батьками якого записані: батько - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.12). [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] уклали шлюб 14 жовтня 1978 року, який було зареєстровано Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.11). 22 жовтня 1982 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с.13). 24 травня 2005 року [PERSON] на підставі розпорядження голови Приморської районної державної адміністрації № 342 від 16.06.2004 отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] площею 2,00 га, кадастровий номер: [NUMBER], яка розташована на території Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010527800459 (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса Приморського районного нотаріального округу Фіщина В.В. від 18 вересня 2018 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Єлизаветівської сільської ради Приморського району Запорізької області в зв`язку з розбіжностями у написанні прізвища спадкодавця у правовстановлюючому документі - Державному акті на право власності на земельну ділянку (а.с.8). Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.08.2018 приватним нотаріусом Фіщиним В.В. заведено спадкову справу № 86/2018 спадкодавця [PERSON] (а.с.9). Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, ринкова вартість вищевказаної земельної ділянки становить 19 507,20 грн. (а.с.15-20). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмеження у його здійсненні. Як роз`яснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. То ж позивач [PERSON] є спадкоємцем свого батька - [PERSON], який помер [INFO]. Будь-які інші особи, які б претендували на спадщину відсутні. Позивачем доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а також неможливість оформлення спадщини. Допущення помилки при написанні прізвища у правовстановлюючому документі - Державному акті на право власності на спадкову земельну ділянку не впливає на виникнення або припинення прав та обов'язків, які засвідчені таким актом. При обставинах, коли у позивача відсутні інші способи захисту цивільних прав та інтересів, чим може бути визнання права відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування підлягають задоволенню за ст. ст. 1216, 1217, 1261, ч. 1 ст. 1225 ЦК України. Позивач не заявляє вимог про стягнення судових витрат, тому суд це питання не вирішує. На підставі ст. ст. 16, 1216, 1217, 1261, 1225 ЦК України,

Outcome: approved