Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до територіальної громади в особі Засульської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В позові вказала, що проживаючи в с.Чуднівці Лубенського району вона доглядала па піклувалася за домогосподарством [PERSON] яка народилася [INFO] в с.Чуднівці Лубенського району Полтавської області. [PERSON] була двоюрідною сестрою її батька [PERSON]. Будь-яких інших близьких родичів у неї в Україні не було. Восени 2000 року після перелому правої руки [PERSON] переїхала на лікування до м. Москви, до свого сина [PERSON], який проживав там разом із сім'єю. Вони продовжували підтримувати дружні стосунки через листування. В [INFO] [PERSON] помер і з того часу зв'язок із тіткою [PERSON] був істотно погіршений, а в подальшому втрачений, оскільки на її листи ніхто не відповідав. На її численні листи до знайомих та родичів у м. Москву, лише в кінці червня 2018 року на її адресу надійшов лист із оригіналом Свідоцтва про смерть її тітки [PERSON], з якого вбачається, що остання померла [INFO] у віці 90 років у м. Москві(Росія). Після смерті тітки [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на належне померлій право на земельну частку(пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Вищебулатецької с/ради( в подальшому Засульська сільська рада) Лубенського району Полтавської області, згідно Сертифікату серії [NUMBER], виданого Лубенською РДА 25 лютого 1997 року, що також підтверджується договором оренди земельного паю, укладеного в с. Чуднівці Вищебулатецької сільської ради у березні 2000 року між власником земельної ділянки [PERSON] , як орендодавцем та ТОВ «Перше травня» - орендарем. Інших спадкоємців за законом на майно померлої [PERSON] в Україні немає. Коли вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини то Їй повідомили, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, але у прийнятті від неї заяви про вступ у спадщину , як спадкоємця п'ятої черги було відмовлено, оскільки вона не надала докази родинних відносин із спадкодавцем та у зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Документи, які б підтверджували її родинні відносини з померлою [PERSON] не збереглися. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Жодних спорів стосовно права на земельну частку (пай) немає. Прохала суд встановити, що [PERSON], яка померла [INFO] була її двоюрідною тіткою. Також прохала суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [INFO] у м. Москві її тітки [PERSON]. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та прохали їх задовольнити. Представник відповідача - територіальної громади Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, сільський голова звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без участі їх представника, по суті позову покладається на розсуд суду. З'ясувавши обставини справи, заслухавши позивача, представника позивача та покази свідків, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в м. Москві померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31.07.2007 року, виданого Кунцевським відділом РАЦС управління РАЦС Москви (а.с.5). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку(пай) розміром 3,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка знаходиться на території Вищебулатецької с/ради( в подальшому Засульської сільської ради) Лубенського району Полтавської області, що підтверджується копією Сертифікату серії [NUMBER], виданого Лубенською РДА 25 лютого 1997 року та копією договору оренди земельного паю від 01.03.2000 року(а.с.7, 8). При зверненні позивача до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини їй було відмовлено у прийнятті такої заяви, оскільки у неї відсутні документи, які б підтверджували її родинні відносини із спадкодавцем та у зв'язку з пропуском нею шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач стверджує, що померла [PERSON] була її двоюрідною тіткою. Згідно п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Той факт, що померла [PERSON] була двоюрідною тіткою позивача в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] При цьому свідок [PERSON] зазначила, що у її чоловіка була двоюрідна сестра [PERSON], яка відповідно була і двоюрідною тіткою позивача по справі [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] була її двоюрідною сестрою а також двоюрідною тіткою позивача [PERSON] Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для оформлення спадщини, суд вважає, що позов щодо встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Позивач стверджує, що вона пропустила визначений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки лише в кінці червня 2018 року на її адресу надійшов лист з м. Москви, в якому їй було надіслано оригінал свідоцтва про смерть її двоюрідної тітки [PERSON] ( а.с.29). До того часу, не маючи документу, який би підтверджував смерть її тітки вона не могла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причини з яких позивач пропустила строк подання заяви про прийняття спадщини вона вважає поважними. Суд вважає вказані посилання позивача обґрунтованими. Спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Зокрема, не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що є всі підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи надано суду докази, що причини пропуску шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а саме, відсутність у позивача свідоцтва про смерть спадкодавця, яка померла за межами України. Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази, які беруться до уваги судом при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, то це відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, переважно письмові докази - довідки медичних установ про стан здоров'я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки встановлені ст. 1270 ЦК України. Позивачем доведено, що лише листом, направленим на її ім'я(штамп пошти м. Москви від 11.05.2018 року) в червні 2018 року нею отримано оригінал свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.29), а тому вона не мала можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічного з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивачем та його представником доведено поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, їх вимоги ґрунтуються на доказах у справі та зазначених нормах матеріального права, а тому позов слід задовольнити, продовживши [PERSON] строк для прийняття спадщини терміном на три місяці. На підставі викладеного та

Outcome: approved