Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до КП Придніпровська СУБ Черкаської міської ради про стягнення грошових коштів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що проживає за адресою: [INFO] і є споживачем житлово-комунальних послуг, в т.ч. послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій вказаного будинку. Вважає, що відповідач неправомірно нарахував йому з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. квартплату - за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по завищеному тарифу, який був затверджений незаконним рішенням Черкаського міськвиконкому №1747 від 25.11.2008р. та внесеними змінами №239 від 03.03.2009р. Відповідно до постанови Черкаського окружного адмінсуду від 15.06.2009р. по справі №2а-2583/09/2370 та ухвалі Київського апеляційного адмінсуду від 03.02.2011р. по справі №2а-2583/09/2370 відповідач зобовязаний був провести перерахунок нарахованої йому за незаконними тарифами суми за вказані послуги за період з 01.12.08р. по 01.04.11р., оскільки рішення виконкому міськради №239 від 03.03.09р. визнано незаконним, як і рішення №1747. Вважає, що перерахунок слід провести відповідно до тарифів, затверджених рішенням Черкаського міськвиконкому №1473 від 16.10.2007р. Просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 558грн. 81коп. як зайво нараховані за ЖКП за 28 місяців, тобто з 01.12.2008р. по 01.04.2011р., а також вирішити питання про судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Заяву про поновлення строку позовної давності не подавав. Заперечував проти застосування строків позовної давності, про що зазначено представником відповідача, оскільки вважає, що лише у листопаді-грудні 2015р. він дізнався про порушення свого права. В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю [PERSON] заперечував проти задоволення позову, надавши письмові заперечення та заяву про застосування строків позовної давності. Вважає, що у позивача з 03.02.2011р. по 03.02.2014р. виникало право на звернення до суду з даним позовом. Просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що встановлено, що [PERSON],1941р. народження, проживає за адресою: [INFO] і є споживачем житлово-комунальних послуг, в т.ч. послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій вказаного будинку (о/р 10442088). Квартира приватизована і її власником являється позивач по даній справі (свідоцтво про право власності від 26.03.2003р.). Разом з ним в квартирі зреєстровані і проживають, - його дочка та онук, що підтверджується даними довідки №2189 від 30.05.2016р. Заборгованість по оплаті за ЖКП відсутня, жодних субсидій він не отримує. Проти таких обставин сторони не заперечували. Відповідачем підтверджено факт того, що будинок №12/2, що по вул.. Горького в м. Черкаси перебуває на балансі КП «Придніпровська СУБ» ЧМР (виписка з ЄДРПОУ, Статут, рішення міськради №5-252 від 03.12.2009р., розподільчий баланс, перелік об»єктів активів та пасивів з передавального балансу). Також встановлено, що виконавчим комітетом Черкаської міської ради 25.11.2008р. прийнято рішення №1747, яким встановлено тарифи на оплату послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. 03.03.2009р. виконкомом Черкаської міськради ухвалено рішення №239 Про внесення змін до рішення №1747 від 25.11.2008р., яким викладений у новій редакції додаток 3 про встановлення вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009р. визнано незаконним та скасовано рішення виконкому міськради №1747 від 25.11.08р. Про встановлення вартості житлово-комунальної послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2011р. зазначене судове рішення залишено без змін. За таких обставин, оскільки рішенням виконкому міськради від 03.03.2009р. №239 внесені зміни до рішення №1747, - тому визнання незаконним та скасування рішення №1747 одночасно є скасуванням і всіх змін, внесених до такого рішення. Отже, оскільки грошові кошти, які позивач зобовязаний був сплачувати та сплачував за житлово-комунальні послуги, внаслідок прийняття незаконного рішення органом місцевого самоврядування, входять до поняття майна, то відповідно позивач мав право на перерахунок коштів з часу видання незаконного рішення, тобто з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. Між тим, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256ЦК). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257ЦК). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов»язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ст. 261 ЦК). Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (ч.ч.3,4,5 ст. 267ЦК). Позовна заява за даною справою подана позивачем до суду 25.02.2016р. При цьому, грошові кошти, як зайво нараховані, ним визначені за період з 01.12.2008р. по 01.04.2011р. включно. Між тим, позивачем до суду не подано заяву про поважність причин пропуску строку позовної давності та поновлення такого строку. Крім того, ним і в судовому засіданні не наведено обставин і не доведено поважність причин пропуску строку позовної давності за період з 03.02.2011р. по 03.02.2014р. включно. Слід зазначити, що судове рішення від 15.06.2009р., яким скасовано рішення Черкаської міської ради №1747 від 25.11.2008р., набрало законної сили 03 лютого 2011р. Посилання [PERSON] про те, що він від товариша лише в листопаді-грудні 2015р. дізнався про порушення свого права, не знайшли свого підтвердження, враховуючи, що всі судові рішення, в т.ч. постанова Черкаського окружного адміністративного суду від 15.06.2009р. у справі №2а-2583/09/2370 внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень (№4578109), доступ до якого є вільним. Крім того, право споживачів житлово-комунальних послуг на перерахунок сплачених коштів за ЖКП широко висвітлювалося у доступних засобах масової інформації. Також, [PERSON] як споживач послуг мав можливість дізнатися про рішення міської ради про діючі тарифи, звернутися до СУБ щодо отримання відповідної інформації тощо. Відповідач заявив про пропуск строку позовної давності, про що подав відповідну заяву. Отже, на час звернення до суду із даним позовом, позивач пропустив строки позовної давності. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59ЦПК). Таким чином, зясувавши обставини справи та дослідивши наявні докази, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] необхідно відмовити. На підставі викладеного та,

Outcome: dismissed