Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цунамі», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», [PERSON] акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовує тим, що 13 вересня 2017 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER], власником якого є ТзОВ «Цунамі», під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], яким належить йому та перебував під його керуванням. Внаслідок вказаної ДТП було складено європротокол зі зображенням схеми ДТП, зазначенням учасників пригоди та зафіксовано, що водій [PERSON] визнав свою вину повністю. Вказує, що при зіткненні його автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно технічного огляду проведеного на СТО ФОП [PERSON] було складено рахунок-фактуру СТО №СФз-135 від 26.09.2017 року, відповідно до якого ціна на відновлювальний ремонт пошкоджених в ДТП елементів автомобіля [NUMBER] та ціна запасних частин та матеріалів становить 101301,46 гривень. Зазначає також те, що страхова компанія виплатила йому на ремонт автомобіля лише 50000,00 грн. страхового відшкодування. Разом з тим, значна сума коштів, що становить різницю витрат, необхідних для виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу та отриманих страхових відшкодувань залишається не відшкодованою. Враховуючи те, що власником автомобіля [NUMBER] є ТзОВ «Цунамі», яке є власником джерела підвищеної небезпеки, тому просить стягнути з ТзОВ «Цунамі» 51301,46 грн. відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] в дорожньо-транспортній пригоді, що становить різницю витрат, необхідних для виконання робіт з повного відновлення транспортного засобу та 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка відображається у втраті можливості користування належним йому майном, постійних переживаннях через необхідність залучення коштів внаслідок ДТП. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити. Суду пояснив, що відповідно до п.2 ст.36 Закону україни «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. На сьогодні відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2016 року №3471, такий ліміт складає 50000,00 гривень. З огляду на підписаний Європротокол обома сторонами учасниками ДТП, позивач усвідомлював та погоджувався на дані умови та максимальний розмір страхової виплати. Разом з тим, [PERSON] відмовився співпрацювати із їхньою страховою компанією ПрАТ СК «ПЗУ Україна», у якій застрахована цивільно-правова відповідальність відповідача і діяти відповідно до Європротоколу, а самостійно звернувся до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», в якій застрахована його цивільно-правова відповідальність із повідомленням про настання страхового випадку, із проханням застосувати умови Договору страхування №52050758.17 від 19.08.2017 року, тим самим проігнорувавши факт наявності Європротоколу. Крім того, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не мала змоги направити незалежного експерта для оцінки ушкоджень і тим самим визначити загальну суму страхових виплат, оскільки позивачем самостійно було залучено для огляду транспортного засобу зацікавлену особу представника ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», всупереч Європротоколу та неофіційне представництво для ремонту транспортного засобу. Представник третьої особи ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» в судове засідання не зявився, згідно письмових пояснень від 03.01.2018 року зазначив, що між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №520540758.17 від 19.08.2017 року та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0619926. Позивач 13.09.2017 року повідомив про страховий випадок та надав усі необхідні документи з приводу ДТП. Крім того, дорожньо-транспортну пригоду сторони зафіксували шляхом складання європротоколу. Уразі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати 50 000,00 грн.. Таким чином, так як вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля [NUMBER] склала 101301,46 грн. та було порушено пункт 9.1.4.3 Договору добровільного страхування, а саме: працівники поліції не викликались на місце пригоди, а учасниками було складено європротокол, то у даній ситуації Страховиком при складанні страхового акту №1557404 від 18.10.2017 року було прийнято рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн.. Таким чином, страхова компанія [PERSON] акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія» «ІНГО Україна» здійснила виплату страхового відшкодування [PERSON] в тому грошовому обсязі, який був обумовлений умовами даного Договору (а.с.70-71, 72-108). Представник третьої особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявні письмові заперечення від 03.01.2018 року, які обгрунтовано тим, що між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ТОВ «Цунамі» був укладений Поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АК/5761256. Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. Однак, ні позивач ні відповідач по справі, не звертались з письмовою заявою про страхове відшкодування до ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Крім того зазначив, що оскільки позивачем вже був проведений ремонт автомобіля, то в ПрАТ СК «ПЗУ Україна» не виникає обовязку здійснити страхове відшкодування за транспортний засіб, адже позивач позбавив можливості визначити розмір страхового відшкодування. Просить в задоволенні в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині вимог до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» відмовити, справу розглядати за відсутності представника ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (а.с.110-112, 113). Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Судом встановлено, що 13 вересня 2017 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] на автомобільній дорозі Е-85 Луцьк-Ковель у Рожищенському районі поблизу повороту на село Брище допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], яким керував [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами власником автомобіля [NUMBER], є ТОВ «Цунамі», а власником «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER], [PERSON], - позивач у справі. Відповідно до ст.33.2 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. Учасниками даної ДТП 13 вересня 2017 року складено повідомлення\~\~про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол). Судом встановлено, що європротокол складений обома учасниками ДТП у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема ДТП, а також відсутні будь-які відмітки про наявність з боку сторін зауважень стосовно відомостей, які зазначені у даному європротоколі. Відповідно до п.14 європротоколу, водій автомобіля [NUMBER], [PERSON] свою вину у вказаній дорожньо-транспортній пригоді визнав повністю (а.с.10). Внаслідок вказаної ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. В матеріалах справи наявний рахунок-фактура СТО №СФз-135 від 26.09.2017 року, відповідно до якого ціна на відновлювальний ремонт пошкоджених в ДТП елементів автомобіля «Opel Astra», та ціна запасних частин та матеріалів становить 101301,46 грн. (а.с.20, 21-27). Відповідно до статті 21 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України. Встановлено, що між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №520540758.17 від 19.08.2017 року та поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/0619926 (а.с.14, 15-18). Відповідно до п.2 ст.36 Закону україни «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. На сьогодні відповідно до Розпорядження Нацкомфінпослуг від 29.12.2016 року №3471, такий ліміт складає 50000,00 гривень. 13.09.2017 року [PERSON] звернувся з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» (а.с.11). Згідно платіжного доручення №10613 24.10.2017 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна», на підставі зазначеної заяви та доданих документів, здійснило виплату на користь [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн. (а.с.101). Відповідно до положень ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України - шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За загальним правилом згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В той же час норми Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність. Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Враховуючи вищевказане, різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (який відшкодовує страховик згідно з Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує безпосередньо особа, яка завдала збитків. Відповідно до ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст.29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі ст.1194 ЦК України має відшкодовувати безпосередньо особа, яка завдала збитків. Як вбачається з матеріалів справ, позивач направляв відповідачу претензію для вирішення спору в досудовому порядку, однак станом на момент подачі позову кошти не повернуті, а тому суд вважає, що з відповідача в користь позивача слід стягнути 51301,46 коп. різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна\~\~шкода,\~\~завдана\~\~фізичній\~\~або юридичній\~\~особі неправомірними рішеннями,\~\~діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,\~\~яка її завдала,\~\~за наявності\~\~її\~\~вини,\~\~крім\~\~випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При визначенні розміру моральної шкоди заподіяної [PERSON], суд враховує такі обставини як моральні страждання заподіяні правопорушенням, його внутрішній дискомфорт, нервові стреси та переживання, пов'язанні з пошкодженням його автомобіля, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача на відшкодування моральної шкоди 3000,00 гривень. В решті моральної шкоди слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2240,00 грн. (а.с.1). Разом з тим, відповідно до Закону України від 08.07.2011 року №3674-VI «Про судовий збір» ставки судового збору на 2017 рік встановлюються в таких розмірах: за подання фізичною особою позовної вимоги майнового характеру 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. та за подання позовної вимоги немайнового характеру фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640 грн. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1280,00 грн. (640 грн. судовий збір за позовну вимогу майнового характеру, а саме: про відшкодування шкоди, завданої джелелом підвищеної небезпеки та 640,00 грн. за позовну вимогу немайнового характеру відшкодування моральної шкоди). На підставі ст.ст.1167, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: partial