Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Підволочиської ОТГ про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами [ADDRESS] , загальною площею 139,7 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до заповіту, посвідченого 13 грудня 2011 року Жеребківською сільською радою № 52, [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] - [PERSON] , який спадщину прийняв, за його заявою Підволочиською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 193/2015 , проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, спадкоємцю відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Враховуючи те, що в позасудовому порядку захистити свої права позивач не має можливості - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності. Представник відповідача - Підволочиської селищної ради Тернопільської області всудове засідання не з`явився, однак подали до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечують, просять справу розглянути без їх участі. У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна, виданої Підволочиським БТІ 21 травня 2021 року № 185 та технічного паспорта на будинок садибного типу, виготовленого 28 квітня 2021 року, житловий будинок з господарськими будівлями загальною площею 139,7 м.кв., житловою площею 40,5 кв.м.,по [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] , свідоцтво про право власності видане 30 березня 1992 року згідно рішення виконкому № 3 від 02 лютого 1992 року. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що свідоцтво про право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що належали [PERSON] по [ADDRESS] , видане 1992 року згідно рішення виконкому № 3 від 02 лютого 1992 року - втрачене спадкодавцем, що стверджується відміткою у газеті «Гомін Волі» від 08 липня 2021 року № 26 (8087), у повторній видачі документу при звернені до БТІ йому відмовлено та роз`яснено право на звернення до суду. [PERSON] померла [INFO] в с. Жеребки, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Жеребківської сільської ради Підволочиського району, актовий запис №84. Із заповіту, посвідченого секретарем Жеребківської сільської ради Підволочиського району 13 грудня 2011 року, № 52, вбачається, що [PERSON] заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося, та все те, що буде належати їй на час смерті, а також належні їй права та обов`язки - [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки № 214, виданої архівним відділом Тернопільської РДА 26 травня 2021 року [PERSON] , 1955 р.н., спадщину після смерті матері [PERSON] , 1929 р.н., прийняв, оскільки проживав разом із нею на час смерті (2014 рік) в [ADDRESS] , що стверджується документами архівного фонду «Жеребківська сільська рада». З Постанови державного нотаріуса Підволочиської державної нотаріальної контори від 19 травня 2021 року № 102/02-31 [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] прийняв, за його заявою заведено спадкову справу № 193/2015, проте у видачі на ім`я спадкоємця свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок по [ADDRESS] йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкового майна спадкодавцеві. Таким чином судом встановлено, що після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудамипо [ADDRESS] , загальною площею 139,7 м.кв, житловою площею 40,5 м.кв. Позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, спадщину прийняв, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем. Однак при зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно йому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку із втратою правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на спадкове майно. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст. 1233,1234,1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. У відповідності до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог про визнання права власності на спадщину, у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved