Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи його тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Позивач в установленому порядку звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримав частину спадкового майна. Нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1373 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [INFO] у зв'язку з тим, що вказана земельна ділянка не була зареєстрована в установленому законом порядку. Позивач просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1373 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [INFO] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належно, подав через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач свого представника до суду не направив, просили слухати справу без участі їхнього представника, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Померлий до дня смерті проживав за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою №202 від 06 лютого 2017 року. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №9/2017 від 13 лютого 2017 року, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. з заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частки). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 26 грудня 2011 року посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області [PERSON], [PERSON] на випадок своєї смерті заповів [PERSON] [INFO]. 18 листопада 2015 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб в результаті якої [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]. 21 березня 2017 року [PERSON] подала приватному нотаріусу Білоцерківського районного нотаріального округу Дерун К.А. заяву в якій вказала, що у володіння та управління майном в шестимісячний строк вона не вступила. До суду з позовом про продовження строку прийняття спадщини звертатися не буде. Крім того, у поданій заяві, [PERSON] відмовилась від належної їй спадщини та вказала що спадкоємцем першої черги за законом є син померлого [PERSON]. Позивач отримав свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку [INFO] Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №242/02-31 від 28 березня 2017 року, позивач [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1373 га. з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [INFO] у зв'язку з відсутністю її державної реєстрації в органах Державного земельного кадастру. Інша 1/2 цієї земельної ділянки належить на праві власності позивачу. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. У відповідності до п. 2.3, 3.3 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України 28.01.2003 року № 6/5 та офіційного листа МЮУ № 19-32/319 від 21.02.2005 року щодо переліку оформлення документів в разі смерті власника нерухомого майна первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких, вирішується в судовому порядку. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, враховуючи, що спірна земельна ділянка не зареєстрована в органах Державного земельного кадастру, то суд дійшов обґрунтованого висновку, що через органи нотаріату позивач не може оформити свої спадкові права. У відповідності зі ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved