Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду через свого представника з вищевказаними позовними вимогами до відповідача ПрАТ «Страхова компанія «НОВА» та просив суд стягнути з нього на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 38 330 грн. 00 коп., інфляційні витрати в розмірі 10 403 грн. 07 коп., 3% річних в розмірі 2 314 грн. 13 коп., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в розмірі 22 378 грн. 03 коп., моральну шкоду в розмірі 2 000 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 03.03.2016 року [PERSON] керуючи автомобілем Шкода д.н [NUMBER] та рухаючись в м. Києві по проспекту Московський, 28а, в порушення вимог п.п. 2.3. б, 10.4., 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, перед поворотом праворуч завчасно не зайняв крайнє праве положення, не пропустив автомобіль Нісан д.н [NUMBER] під керуванням позивача, внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 1 квітня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «НОВА» згідно поліса №АЕ 8230164 від 02 березня 2016 року. Позивач вказує, що неодноразово звертався до ПрАТ «Страхова компанія» НОВА» з заявами про виплату належного йому страхового відшкодування, однак на його численні звернення відповіді він не отримав. [PERSON] зазначає, що вартість відновлювального ремонту його транспортного засобу, пошкодженого внаслідок ДТП складає 38 330 грн., що підтверджується рахунком фактурою № 144 від 18.03.2016 року. Зазначений документ був отриманий працівниками відповідача, що підтверджується штампом про отримання вхідної кореспонденції. З заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до страховика 20.04.2016 року, що підтверджується відповідною заявою з відбитком штампу про отримання вхідної кореспонденції працівниками відповідача. Тобто 19 липня 2016 року минув 90 денний строк у який відповідач повинен був сплатити страхове відшкодування або відмовити у його виплаті. Станом на день подання позовної заяви страхове відшкодування не виплачено, вмотивованої відмови також не отримано. А тому позивач вважаю за необхідне стягнути з відповідача:38330 грн. - суму страхового відшкодування; 10403,07 грн. - інфляційне збільшення заборгованості; 2314,13грн. - 3% річних; 22378,03 - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, а разом - 73 425,23 грн. Позивач вказує, що протиправними діями відповідача йому було завдано моральна шкода, яка полягає в тому, що йому довелось самостійно витрачати кошти на ремонт автомобіля, що суттєво вплинуло на погіршення його сімейного бюджету та розладу стосунків в сім'ї. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в розмірі 2 000 грн. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 06.08.2018 року було відкрито провадження по справі. В судовому засіданні 14.01.2019 р. представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти постановлення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання 11.10.2018 р.,05.12.2018, 14.01.2019 року не з'явився про дату, місце та час судових засідань був повідомлений належним чином та своєчасно, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково виходячи з наступного. Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 01 квітня 2016 року по справі №3/756/2107/16, 03.03.2016 року [PERSON] керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. [NUMBER] та рухаючись в м. Києві по проспекту Московському, 28а, в порушення вимог п.п. 2.3. б, 10.4., 13.1 ПДР України, не врахував дорожньої обстановки, перед поворотом праворуч завчасно не зайняв крайнє праве положення, не пропустив автомобіль «Нісан» д.н [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого здійснив зіткнення, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів. [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та складено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с.24-25). Рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі за заявою № 28342 /95 «Брумареску» проти Румунії» встановлено, що «існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи те, що вищезазначена постанова про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП набрала законної сили, суд вбачає винність [PERSON] у ДТП. Цивільна відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «НОВА» згідно поліса №АЕ 8230164 від 02 березня 2016 року. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до ПрАТ «Страхова компанія» НОВА» з заявами про виплату страхового відшкодування, однак на його численні звернення відповіді він не отримав, що підтверджується: повідомленням потерпілого про страховий випадок з ОСЦПВ від 04.03.2016 р., заявою про виплату страхового відшкодування від 20.04.2016 року та листом від 20.04.2016 р. (а.с.18 -23). Відповідно до рахунку - фактури №144 від 18.03.2016 р вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Ніссан, що належить позивачу, пошкодженого внаслідок ДТП складає 38 330 грн. (а.с.26). Зазначений вище рахунок - фактури був отриманий відповідачем 15.04.2016 року вих.№38991. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до змісту ст. 36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик,

Outcome: partial