Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом в обгрунтування якого вказала, що 03 червня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме: -земельної ділянки площею 2,4764 га, яка була призначена для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, право власності на яку підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 02 червня 2014 року реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції Київської області індексний номер 22478344, кадастровий номер 3224002300:03:003:0071 Позивач є спадкоємцем першої черги та прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України де зазначено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Свідоцтво про право власності на спадкове майно позивач не отримав, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Також відповідач по справі [PERSON], вважає, що має право на спадкове майно, оскільки є спадкоємцем першої черги. На сьогоднішній день відповідач по справі вирішує питання чи буде вона оформляти на себе спадкове майно чи ні. Внаслідок такої бездіяльності з боку відповідача, останній позбавляє позивача права власності на спадкове майно. Окрім цього, третя особа по справі [PERSON] шляхом трактування чинного законодавства на власний розсуд, претендує на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги та вважає, що все спадкове майно належить йому та відповідачки. Позивачка [PERSON] просить суд встановити факт, що вона постійно проживала із [PERSON] із грудня 2013 року по день її смерті, яка сталася 03 червня 2014 року. Визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 2.4764 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, на яке мала право власності [PERSON], яка померла 03 червня 2014 року і право власності , якої посвідчено Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 02 червня 2014 року, яке видано реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції Київської області, кадастровий номер 3224082300:03:003:0071 Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує (а.с. 45). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає в повному обсязі (а.с. 48). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, звернулась до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в її відсутності, позов підтримує (а.с. 46). Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить ухвалити рішення в його відсутності, позов визнає в повному обсязі (а.с. 47 ). Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 03 червня 2014 року померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть [PERSON] І-ОК № 309739 (а.с.20). Факт родинних відносин позивачки та відповідачки [PERSON] з матірю [PERSON] підтверджується копіями свідоцтва про народження та копіями свідоцтва про одруження (а.с.21,22,26). За життя [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,4764 га, яка була призначена для товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області, право власності на яку підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, видане 02 червня 2014 року реєстраційною службою Сквирського районного управління юстиції Київської області індексний номер 22478344, кадастровий номер 3224002300:03:003:0071 (а. с. 16) та копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 22478344 від 02.06.2014 року (а.с.17). Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З довідки Виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Сквирського району Київської області № 240 від 10 лютого 2015 року вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 03 червня 2014 року та позивачка з матірю проживали за адресою: [INFO], тобто позивачка фактично прийняла спадщину після смерті матері. Позивачка [PERSON] оформити спадщину в нотаріуса не може, оскільки оригінал правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме на земельну ділянку відсутній, що підтверджено листом Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області № 948/01-16 від 06 червня 2015 року (а.с. 32 ) та нотаріусом розяснено позивачу порядок вирішення цього питання в суді. Також суд вважає, що відповідач по справі [PERSON] та третя особа [PERSON] не бажають приймати спадщину після смерті своєї матері, що відображається в їх заявах (а.с. 46, 47). Згідно з вимогами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті матері прийняла спадщину шляхом спільного проживання та фактичного управління майном, оформити спадщину належним чином не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, а також існує спір між спадкоємцями щодо спадкового майна, отже, іншим чином захистити свої права та інтереси, окрім як зверненням до суд з даним позовом позивач не має можливості. Виходячи з викладеного та

Outcome: approved