Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 07 жовтня 2016 року о 09 год. 10 хв. на 25 км Житомирського шосе, керуючи автомобілем [NUMBER], [PERSON] не вибрав безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з належним йому на праві власності автомобілем «Опель», д.н.з. [NUMBER], який рухався попереду, та яким в цей час керував він, позивач у справі. В свою чергу, від удару автомобіль позивача відкинуло на автомобіль [NUMBER], що рухався попереду. При цій дорожньо-транспортній пригоді три автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобілю Опель, д.н.з. 7171ЕМ, 2013 року випуску, що належить йому, [PERSON], заподіяні значні пошкодження. Винним у вчиненні ДТП було визнано відповідача згідно постанови у справі № 369/10572/16-п про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності від 28 березня 2017 року, винесену апеляційним судом Київської області від 28 березня 2017 року, яка набрала законної сили. Цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника автомобіля «[PERSON] Віто», д.н.з. [NUMBER], була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Акціонерна страхова компанія «Омега», що підтверджується полісом обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Поліс діє один рік з 01 грудня 2015 року по 30 листопада 2016 року. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, встановлено у розмірі 50 000 грн, франшиза-1000 грн.. Згідно Висновку визначення вартості матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Опель Антара», державний знак [NUMBER], що міститься у Звіті № 5370 про визначення вартості матеріального збитку від 02 листопада 2016 року, складеного СПД [PERSON], сума майнової шкоди, заподіяної позивачу, складає 440 971 грн. 12 коп.. За проведені дослідження оцінювачем СПД [PERSON] позивач поніс витрати в розмірі 1000 грн., що підтверджується відповідно Договором № 5370 на проведення експертної оцінки від 20 жовтня 2016 року, актом № 5370 здачі-прийняття виконаних робіт від 02 листопада 2016 року. Позивач [PERSON] одразу після ДТП звернувся до страхової компанії відповідача АСК «Омега» з вимогами та заявою про отримання страхового відшкодування в повному обсязі, зокрема, заявою про отримання страхового відшкодування від 10 жовтня 2016 року вх. № 416. Листом вих. № 1000 від 14 квітня 2017 року АСК «Омега» повідомив позивача про прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн. по Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6790771, за ДТП, що сталась 07 жовтня 2016 року. Через тиждень після цього листа АСК «Омега» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн.. Позивачем враховано, що франшиза, яка складає 1000 грн., з страхової компанії не стягується відповідно до вимог п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказана норма Закону передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В даному випадку розмір франшизи становить 1000 грн.. Тому різниця між страховим відшкодуванням, що підлягає стягненню із страховика, та фактичним матеріальним збитком, понесеним позивачем, становить 391 971 грн. 12 коп.. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в сумі 391 971 грн. 12 коп., а також витрати, пов»язані з визначенням вартості матеріального збитку в розмірі 1000 грн., а разом-392 971 грн. 12 коп.. В послідуючому позивач [PERSON] подав заяву, в якій уточнив свої позовні вимоги, і у вересні 2017 року позивач [PERSON] подав клопотання щодо стягнення з відповідача витрат на надання правової допомоги, посилаючись на те, що за проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження позивач сплатив Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» 10500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 04/17 від 10 лютого 2017 року. Враховуючи те, що позивач вимушено звернувся до Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» для відновлення свого порушеного права, а також те, що витрати на ці дослідження пов»язані безпосередньо з ДТП, винним у якій визнано відповідача, то позивач має право на їх компенсацію. Крім того, позивач [PERSON] зазначав, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення справи позивачем 10 травня 2017 року було укладено Договір № 10/05-2 про надання правової допомоги в цивільному спорі, за яким за надання правової допомоги при розгляді справи Адвокатському об»єднанню «Лігал Едвайзер» отримало від позивача оплату за надання послуг з правової допомоги в цивільному спорі у сумі 13650 грн.. На підтвердження сплати вказаної суми за Договором до матеріалів справи позивачем надано: Договір № 10/05-2 про надання правової допомоги у цивільному спорі від 10 травня 2017 року, квитанцію від 12 травня 2017 року про оплату гонорару за надання правової допомоги згідно Договору, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Адвокатського об»єднання «Лігал-Едвайзер». Враховуючи викладене, позивач [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на його користь майнову шкоду, заподіяну внаслідок ДТП, в сумі 391 971 грн. 12 коп., витрати, пов»язані з визначення вартості матеріального збитку в розмірі 1000 грн., а також витрати, пов»язані з проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження, в сумі 10500 грн., та судові витрати з надання правової допомоги в розмірі 13650 грн. і судовий збір. У судове засідання позивач [PERSON] і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи представник позивача повідомлений належним чином, суду надана заява, в якій представник позивача позов підтримав і просив розглянути справу у відсутності позивача і його представника. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки представник позивача у поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, суд вважав за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши дійсні обставини і дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно вимог ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб»єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб»єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об»єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що відповідно до постанови судді апеляційного суду Київської області від 28 березня 2017 року 07 жовтня 2016 року о 09 год. 10 хв. на 25 км Житомирської траси [PERSON], керуючи автомобілем [PERSON], д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху, та скоїв зіткнення з автомобілем «Опель», д.н.з. [NUMBER], який рухався попереду. У свою чергу, від удару автомобіль відкинуло на автомобіль [NUMBER], що рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив п. п. 12.1. 13.1. ПДР України і вчинив правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП. Вина [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07 жовтня 2016 року серії АП1№ 238752, письмовими поясненнями потерпілого [PERSON], водія [PERSON], фотознімками, доданими до матеріалів про адміністративне правопорушення, висновком автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 463 від 21 лютого 2017 року. Постановою судді апеляційного суду Київської області від 28 березня 2017 року постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 грудня 2017 року про закриття провадження у справі про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП скасовано. Прийнято нову постанову, якою визнано [PERSON] винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі закрито у зв»язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. Постановою судді апеляційного суду Київської області від 19 квітня 2017 року виправлено допущену в постанові апеляційного суду Київської області від 28 березня 2017 року описку, а саме в мотивувальній частинах постанови дату ухвалення постанови судом першої інстанції-15 грудня 2017 року, виправлено на 15 грудня 2016 року. Згідно Звіту № 5370 про визначення вартості матеріального збитку СПД [PERSON] від 02 листопада 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Опель Антара», державний номер [NUMBER], станом на 02 листопада 2016 року, складає 440 971,12 грн.. За проведення дослідження оцінювачем СПД [PERSON] позивач поніс витрати в розмірі 1000 грн., що підтверджується відповідно Договором № 5370 на проведення експертної оцінки від 20 жовтня 2016 року, актом № 5370 здачі-прийняття виконаних робіт від 02 листопада 2016 року. За проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження позивач [PERSON] сплатив Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» 10500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 04/17 від 10 лютого 2017 року. Позивач [PERSON] одразу після ДТП звернувся до страхової компанії відповідача АСК «Омега» з вимогами та заявою про отримання страхового відшкодування в повному обсязі, зокрема, заявою про отримання страхового відшкодування від 10 жовтня 2016 року вх. № 416. Листом вих. № 1000 від 14 квітня 2017 року АСК «Омега» повідомив позивача про прийняття рішення стосовно виплати страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн. по Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/6790771, за ДТП, що сталась 07 жовтня 2016 року. Через тиждень після цього листа АСК «Омега» сплатила позивачу страхове відшкодування в розмірі 49 000 грн.. Позивачем враховано, що франшиза, яка складає 1000 грн., з страхової компанії не стягується відповідно до вимог п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Вказана норма Закону передбачає, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. В даному випадку розмір франшизи становить 1000 грн.. Тому різниця між страховим відшкодуванням, що підлягає стягненню із страховика, та фактичним матеріальним збитком, понесеним позивачем, становить 391 971 грн. 12 коп.. За таких обставин позовні вимоги позивача [PERSON] про відшкодування майнової шкоди підлягають задоволенню, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода у розмірі 391 971 грн. 12 коп., понесені витрати в розмірі 1000 грн., що підтверджується Договором № 5370 на проведення експертної оцінки від 20 жовтня 2016 року і актом № 5370 здачі-прийняття виконаних робіт від 02 листопада 2016 року, понесені витрати за проведення автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження Центру судових досліджень «Експерттранссервіс» в сумі 10500 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 04/17 від 10 лютого 2017 року. Понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 3919,71 грн. і витрати на надання правової допомоги у розмірі 13650 грн. підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на підставі вимог ст. ст. 79, 88 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved