Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] та виключення відомостей про особу як батька з актового запису про народження дитини мотивуючи свої вимоги тим, що з 2012 року по 2013 рік він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою без реєстрації шлюбу, однак стосунки не склалися. На початку 2018 року позивач зустрів відповідачку з її дитиною, остання повідомила, що він є батьком її сина. 17.03.2018 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб. Позивачем було написано заяву про визнання батьківства щодо сина [PERSON] . До реєстру актового запису № 2150 було внесено відповідні зміни. У записі № 1 у відомостях про дитину прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , по батькові [PERSON] змінено на [PERSON] . У відомостях про батька, прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] , у відомостях про батька, власне ім`я [PERSON] змінено на [PERSON] , у відомостях про батька по батькові [PERSON] змінено на [PERSON] . У відомостях про батька, місце проживання змінено на [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося, оскільки різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства, постійно виникали сварки. Відповідачкою було повідомлено, що позивач не є біологічним батьком її дитини . Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого збереження сім`ї неможливе. 09.04.2019 року відповідачем [PERSON] до суду було подано заяву про визнання позову. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі з урахуванням уточнених позовних вимог. Представник відповідачки [PERSON] - [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Представник третьої особи: Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві в судове не з`явився. Надали до суду заяву про розгляд справи за відсутністю їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2012 року по 2013 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу, однак стосунки не склалися. На початку 2018 року позивач зустрів відповідачку з її дитиною, остання повідомила позивача, що він є батьком її сина. Вказані обставини сторонами не заперечувалося. 17.03.2018 року Подільським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві між сторонами було зареєстровано шлюб. 26.04.2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повторно було видано Свідоцтво про народження [PERSON] [INFO] (актовий запис 2150). Відповідно до якого батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Спільне життя позивача з відповідачкою не склалося, оскільки різні погляди на шлюб, сім`ю, ведення спільного господарства, постійно виникали сварки. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого збереження сім`ї неможливе. Згідно з положенням ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно положення частини 2 статті 36 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. Згідно ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Представником відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду було подано Висновок генотипоскопічного дослідження від 20.05.2019 року № 22134, відповідно до якого біологічне батьківство учасника « [PERSON] [INFO] » відносно учасника « [PERSON] [INFO] », в рамках проведеного дослідження, виключається. Відповідно до п.2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 № 96/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Згідно роз`яснень, викладених в п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення ос порених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 49 та ч.4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову на будь-якій стадії судового процесу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved