Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з названим позовом в суд і просив стягнути з Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» на його користь 6612 грн. матеріальної допомоги на оздоровлення. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що він прийнятий на роботу в НІЕЗ «Переяслав» з 02.09.2010 року. За його заявою йому надано частину щорічної відпустки тривалістю три календарних дні, а оплати матеріальної допомоги на оздоровлення, яка передбачена колективним договором між керівником та первинною профспілковою організацією НІЕЗ «Переяслав», не здійснено. Кошти були закладені у кошторис відповідача. Враховуючи вимоги Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України № 82 від 22.01.2005, № 932 від 12.10.2010 року, вважає свій позов обгрунтованим та законним. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи не направляв. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 02.08.2016 року, позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON], який діє за довіреністю № 469 від 26 листопада 2015 року, виданою в.о. генерального директора [PERSON], позов не визнав, посилаючись на те, що відповідно до вимог Закону України «Про культуру», «Про оплату праці», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2002 року № 1298, наказу Міністерства культури і туризму України від 18.10.2005 року № 745 передбачено право, а не обов`язок, керівника надавати матеріальну допомогу на оздоровлення, в межах фонду оплати праці. На даний час відповідач перебуває в тяжкому матеріальному становищі. Фінансування головним розпорядником бюджетних коштів не здійснюється в повному обсязі та на достатньому рівні, виплата матеріальної допомоги на оздоровлення працівникам працівникам не проводиться. Окрім того, відпустка позивачу надана не по затвердженому графіку відпусток і лише тривалістю три дні. З цих підстав просив відмовити в позові. Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] з 02.09.2010 року працює в НІЕЗ «Переяслав» на посаді старшого наукового співробітника. Його посадовий оклад складає 6612 гривень, що підтверджується довідкою НІЕЗ «Переяслав» № 57 від 30.06.2016 року. Наказ НІЕЗ «Переяслав» № 94-ВД від 17.05.2016 року свідчить про те, що старшому науковому співробітнику науково-дослідного відділу «Дендропарк» науково-дослідного філіалу «Музей народної архітектури та побуту Середньої Наддніпрянщини» [PERSON] було надано частину щорічної основної відпустки тривалістю три календарні дні за період роботи з 02.09.2015 року по 01.09.2015 року з 22 червня 2016 року по 24 червня 2016 року. Із змісту заяви [PERSON], адресованої на ім`я в.о. генерального директора НІЕЗ «Переяслав», вбачається, що він просив надати частину щорічної відпустки тривалістю три календарних дні з 22 червня 2016 року по 24 червня 2016 року з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. На день розгляду справи позивачу не виплачена матеріальна допомога на оздоровлення, не зважаючи, що позивачу була надана щорічна відпустка згідно узгодженого графіку надання відпусток працівникам НІЕЗ «Переяслав» у 2016 році, що визнано представником відповідача, та підтверджується розрахунковим листом № 2. виданим на ім`я [PERSON] на серпень 2016 року. Відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про культуру» «працівники у сфері культури, які працюють у державних і комунальних закладах культури, мають право на допомогу для оздоровлення під час надання щорічної відпустки у розмірі посадового окладу, а також на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та доплату за вислугу років у розмірах і порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України». Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 82 від 22 січня 2005 року «Про реалізацію окремих положень частини другої ст.28 Закону України «Про музей та музейну справу», постанови Кабінету Міністрів України № 932 від 12 жовтня 2010 року «Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 22 січня 2005 року № 82», встановлено, що працівникам державних і комунальних музеїв виплачується допомога на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу. Зазначена допомога виплачується у порядку, встановленому п.п.2, 3 цієї постанови. Відповідно до колективного договору, укладеного між керівником і первинною профспілковою організацією працівників НІЕЗ «Переяслав», додаток № 1, п.33.2 передбачена виплата матеріальної допомоги на оздоровлення при наданні щорічної відпустки у розмірі посадового окладу. Довідка НІЕЗ «Переяслав» № 53 від 30 червня 2016 року свідчить про те, що кошти на виплату матеріальної допомоги на оздоровлення закладались в кошторис Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав». З довідки НІЕЗ «Переяслав» № 242 від 16 серпня 2016 року вбачається, що за період з 01 січня 2016 року по 01 серпня 2016 року НІЕЗ «Переяслав» нараховувавалась та виплачувалась матеріальна допомога на оздоровлення працівникам НІЕЗ «Переяслав» за наявності коштів, в межах фонду оплати праці за рахунок економії коштів ( до моменту останнього підвищення рівня мінімальної зарплати в Україні). Зміст звернень в.о. генерального директора і головного бухгалтера НІЕЗ «Переяслав» № 164 від 27 квітня 2016 року свідчить про те, що відповідач звертався до Міністерства культури України з проханням про збільшення фінансування НІЕЗ „Переяслав. Повідомлення з Міністерства культури України № 15-2.3-1075 від 03 червня 2016 року свідчить про те, що вищезазначене прохання розглянуте та з врахуванням вимог Бюджетного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України № 228 від 28 лютого 2002 року « Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» та з метою вирішення порушеного питання Міністерство культури України готове розглянути пропозиції НІЕЗ «Переяслав» щодо перерозподілу видатків, в тому числі і власних надходжень. З досліджених в судовому засіданні доказів не вбачається, що відповідач звертався з такими пропозиціями до Міністерства культури з метою вирішення збільшення оплати праці, в тому числі по сплатах щодо матеріальної допомоги на оздоровлення. Тому посилання представника відповідача на ту обставину, що НІЕЗ „Переяслав не виплачує працівникам матеріальну допомогу на оздоровлення з 01.05.2016 року із-за тяжкого матеріального становища НІЕЗ „Переяслав, суд вважає необґрунтованим законом. Конституцією України передбачено право працівника на своєчасне одержання винагороди за працю та захищати порушене право в суді ( ст.ст.43, 55 Конституції України). З огляду на вищевстановлені обставини, досліджені в судовому засіданні докази, позов [PERSON] до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення підлягає задоволенню. В силу вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, в зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 року, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved