Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до відділу ДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, [PERSON] і просив частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 8 400грн. , визнати розмір заборгованості з урахуванням сплаченої в добровільному порядку 3072,75грн.в сумі 18 482,97грн. , розстрочити сплату заборгованості за аліментами шляхом призначення щомісячних платежів в розмірі 500грн. протягом 36 місяців і 482,97грн. останній місяць. Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. Печерським районним судом м. Києва в справі №757/17830/13-ц, ухвалено рішення від 05.11.2013 року про призначення аліментів. Апеляційним судом м. Києва в справі №22-ц/796/251/2014 ухвалено рішення від 29 січня 2014 року, яким рішення Печерського районного суду м. Києва скасовано і винесено нове , яким встановлено розмір аліментів , які сплачує позивач [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 3000.00 грн на місяць. Постанова державного виконавця про сплату аліментів надійшла до місця роботи лише в травні 2014 року. Таким чином сформувалась заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 29955грн 72 коп. У зв'язку з втратою роботи [PERSON] з січня 2014 року змінився його матеріальний стан. Крім того [PERSON] в січні 2014 року переніс тяжку хворобу, пов'язану з травмою . Відповідно до ч.І ст. 197 сімейного кодексу України суд може розстрочити сплату заборгованості за аліментами , і відповідно до ч.2 ст197 суд може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами. Отже є можливим розстрочити сплату заборгованості по аліментам і встановлення сплати заборгованості рівними платежами по 500грн. на місяць до повного погашення заборгованості. Крім того, на підставі втрати роботи з 2014 р. і тяжкої хвороби після травми , представник вважає можливим частково звільнити від сплати заборгованості за аліментами за 2014 рік в розмірі 1400грн 00коп на місяць загалом 8400грн 00коп. Також позивачем було сплачено аліментів в розмірі 614,55грн. протягом 5 місяців які не війшли до розрахунку 1019/9 і загалом складають 3072грн 75коп. Представник обґрунтовуючи свої вимоги вказує наступне. Розмір доходів [PERSON] з часу призначення аліментів змінився і складає зараз 2930.00грн на місяць що дорівнює заробітній платі на підприємстві «компанія Будгерметик». Нерухоме майно у [PERSON] відсутнє. З січня 2014 року [PERSON] втратив роботу і таким чином змінився його матеріальний стан . З січня заробітна плата [PERSON] складає 2930грн 00коп на місяць. Крім того в січні 2014 року [PERSON] внаслідок травмування тяжко хворів і тому мусив витратити кошти, що мав як заощадження на лікування. Хворобливий стан продовжується і сьогодні. Таким чином , зважаючи на зміну фінансового, матеріального стану платника аліментів і також на його хворобу є підстави розстрочити заборгованість за аліментами і частково звільнити платника аліментів [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами. Представник позивача вважає , що платник може бути частково звільнений від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 1400грн 00коп протягом січня-червня 2014 року при нарахованих аліментах в розмірі 3000грн 00коп на місяць на підставі того, що фактично заробітна плата складала 2930грн 00коп. Загалом звільнення складе 1400грн00коп*6місяців=8400грн00коп. З урахуванням наведеного при заборгованості за розрахунком 29955,72грн. з рахуванням 8 400,00грн. і 3072,75грн. заборгованість може скласти 18 482,97грн. Указана заборгованість може бути розстрочена з урахуванням матеріального стану платника шляхом призначення щомісячних платежів у розмірі 500грн. на місяць протягом 36 місяців і один платіж 482,97грн. у останній місяць. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] уточнив свої вимоги, та зазначив про те, що державним виконавцем врахована сплата грошових коштів в сумі 3 072,75грн. після надання оригіналів платіжних доручень. В решті вимоги позивача підтримав , посилаючись на обставини викладені у позові, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] вимоги позивача не визнала, заперечувала проти їх задоволення, вказуючи на те, що посилання позивача на те, що у зв'язку з втратою роботи змінилося матеріальне становище позивача і, що він внаслідок травмування тяжко хворів, є безпідставними, а вимоги незаконними, необ'єктивним та недоведеними за наступних обставин. Під час розгляду справи про стягнення аліментів було встановлено те, що позивач є власником наступного нерухомого та рухомого майна: квартири [ADDRESS]; [ADDRESS]; [ADDRESS]; гаражного бокс [ADDRESS]; автомобіль ВАЗ-2121, автомобіль автомобіль «Лексус» та причепа EZB. Державний виконавець ВДВС Дарницького району м. Києва на виконання судового рішення про стягнення аліментів з [PERSON] витребував інформацію про наявність у [PERSON] рухомого та нерухомого майна тощо, із якої вбачається, що наразі у [PERSON] є на праві власності автомобілі, житловий будинок та гаражний бокс. А, як вбачається із самої позовної заяви [PERSON], він і на даний час проживає в квартирі, яка належить йому на праві власності за адресою: [ADDRESS]. Достовірно відомим є та обставина, що власник нерухомого та рухомого майна сплачує щомісячні платежі за користування комунальними послугами, за обслуговування майна, за придбання палива для заправки автомобіля тощо. Так як для всього зазначеного потрібні значні грошові витрати, то їх можна здійснити маючи значні доходи. Зокрема, позивач не повідомив суд, що він є Приватним підприємцем СПД [PERSON]. Відповідно, він отримує від даної діяльності дохід. Згідно листа Міністерства доходів і зборів України від 22.10.2014 року, відповідно до поданих податкових декларацій платника єдиного податку фізичної особи-підприємця задекларованого доходу, отриманого від здійснення підприємницької діяльності складає: за 2012 p.- 170 990 грн., за 2013 рік-958 236 грн., за 1 пів. 2014 p.-0 грн. Про вищевказані значні доходи [PERSON] у 2012 -2013 p.p., на час розгляду справи за позовом про стягнення аліментів, - було невідомо. Відповідач [PERSON], приховав від судів наявні у нього значні доходи у 2012 р. та 2013 p., що і дало підстави апеляційному суду зменшити розмір аліментів з 6000 грн. до 3000 грн. щомісячно на утримання сина [PERSON]. Не можна не звернути увагу на те, що, так як, позивач є добре матеріально забезпеченою, працездатною та здоровою людиною, то він, зокрема, має можливість оплачувати своє відвідування фітнес клубу «5 елемент». А, як вбачається із листа Державної прикордонної служби від 14.08.2014 р. позивач здійснює систематичні закордонні поїздки на відпочинок. Так, зокрема, після, як зазначено в позові, тяжкої хвороби, а саме, отриманої позивачем, згідно Висновку МРТ (виписки із історії хвороби немає) від 03 квітня 2014 року, а не в січні 2014 р. як зазначено в позові,- він із 28 квітня 2014 р. до 10 травня 2014 р. відпочивав в Іспанії. Відповідачка просить суд прийняв також до уваги, що син [PERSON] є частохворіючою дитиною, яка потребує систематичного лікування та оздоровлення, відповідно, значних грошових затрат. Відповідачка вважає, що позивач направив до суду позов як про зміну розміру аліментів (рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 вересня 2014 року в позові відмовлено), так і про розстрочення сплати заборгованості за аліментами та часткового звільнення від сплати заборгованості, задля реалізації своїх погроз про те, що він позбавить дитину достатнього матеріального забезпечення. Але, таку позицію можна вважати аморальною, адже цим позивач ніколи не позбавить дитину права на достойне та гідне життя. Матір дитини - відповідачка, є самодостатньою, порядною та люблячою матір'ю, яка тяжко працює задля того, щоб син успішно ріс та розвивався. В той же час, ті, грошові кошти, які заборгував позивач відповідачці є для неї необхідними та важливими. Приймаючи до уваги вищевикладеие, а саме, що позивач має на праві власності достатньо рухомого та нерухомого майна, має грошові кошти: на обслуговування свого майна, для відпочину, оздоровлення, тощо, тобто, він має матеріальні можливості для погашення та недопущення заборгованості по виплаті аліментів - представник просила у задоволенні вимог відмовити повністю Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON], вивчивши надані ними письмові докази в обґрунтування своєї позиції, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено наступне. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2013 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення дитиною повноліття в розмірі 6000 грн. (шість тис. грн.), починаючи з 15.08.2013 р. Стягнуто з [PERSON], аліменти на утримання [PERSON], утримання в розмірі 2000 грн. (двох тис. грн.) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON] шести років, тобто до 02 червня 2016 р. На підставі рішення суду, було відкрите виконавче провадження від 15.11.2013 р. На рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2013 року представником відповідача [PERSON] була подана апеляційна скарга. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 29 січня 2014 року апеляційна скарга представника відповідача [PERSON] задоволена частково. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2013 року в частині стягнення з [PERSON] аліментів на [PERSON] скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні зазначених позовних вимог. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2013 року в частині стягнення з [PERSON] аліментів на дитину було змінено , зменшивши розмір аліментів до 3000 грн. щомісячно. В решті рішення залишено без змін. Відповідно, на підставі даного рішення суду, було відкрите нове виконавче провадження від 22.04.2014 р. Постанова державного виконавця про стягнення аліментів надішла на адресу ТОВ «Компанія Будгерметик» в травні 2014 року. Таким чином до виконання постанова була прийнята у червні 2014 року. 10 липня 2014 року надішов розрахунок заборгованості по аліментам 1019/9. Вимоги представника позивача про необхідність звільнення позивача від сплати заборгованості та розстрочення сплати заборгованості фактично обґрунтовані двома обставинами: зміною матеріального становища та хворобою позивача. В підтвердження вказаних обставин суду надано наступні письмові докази , які були досліджені під час судового розгляду, зокрема : витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність прав на нерухоме майно, довідка про заробітну плату позивача , яка складає з 01.09.2013р. -2 930грн., витяг з протоколу про звільнення позивача з посади з 31.01.2014р. та довідки діагностичного центру ТОВ «ДЦ «Медекс» про висновки за наслідками обстеження магнітно-резонансної томографії , відомості про те, що за 9 місяців 2014 року дохід позивача складає 0,00грн., наявність у позивача на праві власності ТЗ - ВАЗ 21074 та ВАЗ 2121, та вилучення інформації про належність інших ТЗ на праві власності позивачу, як помилково занесену. Суд критично оцінює вказані докази, і зазначає про відсутність обґрунтованих підстав стверджувати про те, що матеріальне становище позивача змінилось внаслідок незалежних від нього обставин. Слід звернути увагу на те, що позивач звільнений з однієї з посад за власним бажанням, при цьому є працездатною особою, здійснює підприємницьку діяльність. Суд також відхиляє посилання представника позивача про те, що на утриманні позивача знаходяться інші неповнолітні діти, оскільки доказів цій обставині не надано. Сам по собі факт наявності у позивача іншої неповнолітньої дитини не свідчить про знаходження її на утриманні . Суд не приймає до уваги довідки діагностичного центру ТОВ «ДЦ «Медекс» , оскільки вказані медичні документи не дають підстав стверджувати про виникнення у позивача тяжкої хвороби, що дає підстави для звільнення платника аліментів від часткової сплати заборгованості. Слід взяти до уваги заперечення представника відповідача про те, що позивач має можливість сплачувати аліменти у визначеному розмірі, враховуючи наявність визначеного рухомого та нерухомого майна, здійснення поїздок за межі України, можливість здійснення підприємницької діяльності. Вказане переконує суд в необґрунтованості поданого позову, а тому він задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed