Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації. Свій позов обґрунтовує тим, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2017 року у справі № 161/7660/17 за нею визнано право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобовязано відповідача [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні житлом. Департаментом житлово-комунального господарства Луцької міської ради 07.02.2018 року з нею укладено договір № 1 найму житла, що належить до комунальної власності. Крім неї, в даній квартирі зареєстрована [PERSON] Вказує, що відповідач більше 10 років не проживає в квартирі, що підтверджується Актами обстеження (перевірки) від 23.12.2010 року, 20.02.2012 року, висновком дільничного інспектора поліції від 16.12.2016 року. Відповідач не являється членом сімї позивача, жодної участі в утриманні житла і оплаті житлово-комунальних послуг не приймає більше 18 років. Посилаючись на приписи ч.2 ст.107 ЖК України, просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у звязку з не проживанням в ньому та вибуттям на постійне проживання в інше жиле приміщення та зняти її з реєстрації. Крім того, просить покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору. Позивач та її представник у письмових заявах позовні вимоги підтримують, просять розгляд справи здійснювати без їх участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції. Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з'явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2017 року у справі № 161/7660/17 за [PERSON] визнано право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зобовязано відповідача [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні житлом (5-7). Відповідно до листа виконавчого комітету Луцької міської ради № Ш-155-240 від 08.02.2018 року рішенням виконавчого комітету Луцької міської ради № 70-1 від 07.02.2018 року позивачу надано дозвіл на переоформлення на своє імя квартири [ADDRESS] (а.с.11). На підставі рішення виконавчого комітету Луцької міської ради № 70-1 від 07.02.2018 року між Департаментом житлово-комунального господарства Луцької міської ради та позивачем 07.02.2018 року укладено договір № 1 найму житла, що належить до комунальної власності (а.с.9-10). Відділом статистики в м.Луцьку на [PERSON] оформлено особовий рахунок № 528 на дану квартиру. У спірній\~квартирі,\~крім позивача,\~зареєстроване місце\~проживання відповідача\~[PERSON],\~яка більше\~10\~років у ній не проживає, жодної участі в утриманні житла і оплаті житлово-комунальних послуг не приймає у звязку з переїздом в інше місце проживання. Дана обставина підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.11.2017 року у справі № 161/7660/17 за позовом [PERSON] до Луцької міської ради, департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради, [PERSON] про визнання права користування житловим приміщенням, визнання протиправним та скасування рішення. Як визначено ч.2 ст.107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Оскільки, відповідачем не надано доказів щодо поважності причин відсутності її за зареєстрованим місцем проживання, а положення статті 107 ЖК України не передбачають продовження строку збереження житлового приміщення за наймачем або членами його сім'ї, у зв'язку з виїздом на постійне місце проживання в інше жиле приміщення, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідача до задоволення не підлягає, оскільки втрата права на житло\~ і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України на відповідача покладаються понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: partial