Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, просить суд:визнати за ним право власності на земельну ділянку № [NUMBER] площею 4,21 гектарів в межах згідно з планом в масиві № [NUMBER] , яка розташована на території Петрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською РДА 25.11.2003 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 60/16. Так, свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла спадкодавець - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № [NUMBER] площею 4,21 гектарів в межах згідно з планом в масиві № [NUMBER] , яка розташована на території Петрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя 17.12.2013 року спадкодавцем в Старокозацькій сільській раді було складено та посвідчено заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянки вона заповідала [PERSON] .. Він бажає прийняти спадщину після померлої, звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, у зв`язку із відсутністю у нього оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Разом з тим, він фактично прийняв спадщину після смерті спадкодавця, на даний час обробляє вищевказану земельну ділянку. За таких обставин, вважає, що існують усі правові підстави для задоволення його позовних вимог, з приводу чого і звернувся до суду з даним позовом. 12 листопада 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та вона призначена до підготовчого судового розгляду. 18 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без присутності представника сільської ради. Заперечень проти позову Старокозацька сільська рада не має. суд розглядає справ за відсутність позивача та представника відповідача відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді: земельної ділянки № [NUMBER] площею 4,21 гектарів в межах згідно з планом в масиві № [NUMBER] , яка розташована на території Петрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Факт належності померлій вищезгаданих земельної ділянки підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого Білгород-Дністровською РДА 25.11.2003 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 60/16. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] 17.12.2013 року склала заповіт, посвідчений секретарем Старокозацької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 95, відповідно до якого земельну ділянку площею 4,21 гектарів в межах згідно з планом, що знаходиться на території Петрівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , виданого 25.11.2003 року, заповідала [PERSON] , [INFO] . Маючи намір прийняти спадщину після померлої спадкодавці, позивач звернувся до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори стосовно оформлення своїх спадкових прав, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено листом № 3449/02-17 від 08.11.2019 року. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті /ст. 1233 ЦК України/. У відповідності до ч. ч. 1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи усе вищевикладене, а саме те, що позивач є спадкоємцем за заповітом до майна померлої [INFO] [PERSON] , який юридично прийняв спадщину після смерті спадкодавці, оскільки звернувся до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, не відмовився від її прийняття, прийнявши до уваги також те, що інших спадкоємців судом не виявлено, іншого способу, окрім як в судовому порядку, захистити права позивача не надається можливим, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та необхідність їх задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved