Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача державного підприємства «Красноармійськвугілля» (далі за текстом ДП «Красноармійськвугілля») про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні, в обгрунтування якого вказав, що з відповідачем по справі він знаходився у трудових відносинах з 13.12.2005 року, працюючи у відокремленому підрозділі «Шахта «Стаханова» машиністом гірничих виймальних машин пятого та шостого розряду з повним робочим днем у шахті. 01.12.2015 року його було звільнено за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію. В день звільнення він отримав свою трудову книжку, проте, у порушення вимог ст.116 КЗпП України, відповідач письмово не повідомив йому про нараховані суми, які належать йому при звільненні, та не сплатив розрахункові суми у розмірі 26566 грн 19 коп., а саме: заробітну плату за жовтень 2015 року в сумі 842 грн. 79 коп., за листопад 2015 року в сумі 1158 грн 37 коп. та за грудень 2015 року в сумі 24565 грн 03 коп. Його звернення до відповідача щодо погашення заборгованості залишені без розгляду. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість із заробітної плати в сумі 26566 грн 19 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.12.2015 року до 22.02.2016 року із розрахунку його середньоденного заробітку 456 грн. 27 коп. за кожен робочий день зазначеного періоду в сумі 25551 грн 12 коп. та понесені ним судови витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн 20 коп. Сторони до суду не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені належним чином, письмово повідомили суд про розгляд справи у їх відсутність. Представник відповідача ДП «Красноармійськвугілля» надав судові письмове заперечення, відповідно до якого відповідач з позовними вимогами позивача згоден частково, оскільки станом на 10.03.2016 року заборгованість з виплат перед позивачем становить 18447 грн 85 коп. З вимогою про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні в сумі 25551 грн 12 коп. згоден. Загальна заборгованість складає 43998 грн 97 коп. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 13.12.2005 року по 01.12.2015 року працював у відокремленому підрозділі «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» в якості машиніста гірничих виймальних машин з повним робочим днем у шахті і був звільнений за власним бажанням у звязку з виходом на пенсію, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача (а.с.7-15). Згідно за довідкою відповідача від 08.02.2016 року заборгованість по заробітній платі [PERSON] на момент його звільнення складала: за жовтень 2015 року в сумі 842 грн 79 коп., за листопад 2015 року в сумі 1158 грн 37 коп. та за грудень 2015 року в сумі 24565 грн 03 коп., а всього 26566 грн 19 коп. (а.с.17). Проте, відповідно до довідки відповідача від 10.03.2016 року станом на 10.03.2016 року заборгованість перед позивачем становить 18447 грн 85 коп. За приписами ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України. Згідно за ст.116 КЗпП України при звільнені робітника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться у день звільнення. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити неоспорювану ним суму. Оскільки у порушення наведених правових норм трудового законодавства до теперішнього часу відповідач не розрахувався у повному обсязі з позивачем, заборгованість із заробітної плати позивача в сумі 18447 грн 85 коп. підлягає стягненню з підприємства. Крім того, у звязку з порушенням вимог закону про оплату праці підприємство має відповідати перед позивачем згідно за ст.117 КЗпП України, якою передбачено виплата працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки відповідача від 08.02.2016 року, проти якої позивач не заперечує, середньоденна заробітна плата позивача складає 456 грн. 27 коп., середньомісячна 9581 грн 67 коп. (а.с.16). Позивач просить суд стягнути його середній заробіток за період з 02.12.2015 року до 22.02.2016 року в сумі 25551 грн 12 коп., із розрахунку: 56 днів х 456 грн 27 коп. середньоденний заробіток позивача за два останніх місяці праці позивача перед звільненням: за жовтень 2015 року (9816 грн 91 коп. за 21 робочий день) та листопад 2015 року (7065 грн 06 коп. за 21 робочий день). Перевіривши розрахунок, суд находить його таким, що відповідає вимогам Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100, та листу Міністерства праці та соціальної політики України від 09.09.2014 року № 10196/0/14-14/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2015 рік, листу Міністерства праці та соціальної політики України від 20.07.2015 року № 10846/0/14-15/13 Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2016 рік, згідно яким кількість робочих днів, за які позивачеві затримано виплату зарплати, складатиме: за грудень 2015 року 22 дні; за січень 2016 року 19 днів, за лютий 2016 року 15 днів, а всього 56 робочих днів. Тому суд вважає, що саме ця сума підлягає стягненню з відповідача. У порядку ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати на оплату судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с.24). На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 115, 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: partial