Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 02 серпня 2014 року о 08:40 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Леніна в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області в районі будинку 102, не впевнився в безпечності маневру та здійснюючи розворот з узбіччя дороги, не пропустив машину марки «ЗАЗ-110307» д.н.з. [NUMBER], якою керував позивач, внаслідок чого [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем позивача. Внаслідок ДТП машина позивача зазнала механічні пошкодження, чим було заподіяно майнову шкоду, яка згідно висновку №144 експертного авто-товарознавчого дослідження від 14 грудня 2014 року, проведеного експертом Спільного підприємства «Західно - український експертно-консультативний центр», складає 10004,00 грн. Крім цього, за проведення експертного авто-товарознавчого дослідження позивачем було сплачено 538,20 грн. Постановою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2014 року, справа №3-875/14, [PERSON] визнаний винним у порушенні ПДР України та в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в звязку з чим він притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП та на нього накладений штраф у сумі 350,00 грн. на користь держави. Крім цього, позивачу [PERSON] внаслідок ДТП була заподіяна також моральна шкода, оскільки він є учасником бойових дій, інвалідом II групи, а в звязку з даним ДТП отримав фізичний біль та тілесні пошкодження. Лікарі швидкої допомоги, які прибули на місце ДТП надали позивачу першу медичну допомогу. Крім фізичного болю позивач отримав і душевні страждання, які полягають в тому, що отриманий нервовий та психологічний стрес в результаті ДТП може негативно відбитися на його здоровї, через пошкодження та ремонт автомобіля, який потрібен позивачу кожен день, він не міг возити свого сина в лікарню, чого він потребує як інвалід II групи, що страждає на розсіяний склероз. Таким чином розмір моральної шкоди позивач оцінив в 20000,00 грн. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача [PERSON] на його користь майнову шкоду в сумі 10004,00 грн., моральну шкоду в сумі 20000,00 грн., а також судові витрати, а саме: за оплату за проведення авто товарознавчого дослідження автомобіля в сумі 538,20 грн. та за отриману правову допомогу - юридичні консультації, складання позовної заяви, участь адвоката у судових засіданнях в сумі 2500,00 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди до [PERSON] посилаючись на те, що дійсно, 02 серпня 2014 року о 08:00 год. в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області по вул. Леніна біля будинку № 102 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «ЗАЗ-110307» державний номерний знак СЕ 9885 AI під керуванням [PERSON] Працівники міліції, які проводили перевірку по даному факту склали протокол про адміністративне правопорушення СЕ1 № 145877 тільки відносно [PERSON], а в подальшому його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 350 гривень. Не погоджуючись з даним рішенням, зокрема з тим, що лише [PERSON] винен у скоєнні дорожньо-транспортної пригоді він провів авто-технічне дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновків даного дослідження за № 13-Д від 15 грудня 2014 року встановлено, що в даній дорожньо-транспортній обстановці в діях водія [PERSON] вбачається невідповідність вимогам пункту 12.3 ПДР України та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1, недотримання яких з технічної точки зору перебуває в причинному звязку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] вважає, що даний висновок є доказом того, що в діях водія [PERSON] також є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і по його вині транспортному засобу що належить [PERSON] також було завдано механічних пошкоджень, а йому завдано матеріальної та моральної шкоди, тобто в даній дорожньо-транспортній ситуації є змішана форма вини. Відповідач за первісним позовом [PERSON] вказує, що він використовує даний транспортний засіб кожний день та був змушений його відремонтувати не дочікуючись рішення суду. Вартість ремонтних робіт, які йому довелось виконати становить 11000 гривень, в той же час ним було замінено на автомобілі передній бампер, передній амортизатор, фару передню ліву фару, маточину в зборі, кермову рейку в зборі, крило переднє ліве, підкрилок передній лівий, у звязку з тим, що на час дорожньо-транспортної пригоди, позивач [PERSON] до нього претензій не мав, при здійсненні даних робіт він не збирав чеки та квитанції, на сьогоднішній день вартість замінених запчастин становить 21064 гривень. Таким чином загальна сума майнової шкоди, що завдана йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] складає 32064 гривень. В результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] було завдано також моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у звязку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до нього, а також у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку із пошкодженням мого майна. Через пошкодження транспортного засобу і неможливості його використовувати у повсякденному житті, воно ускладнилось в бік погіршення, порушились його життєві звязки через неможливість продовження свого активного громадського життя, порушився його звичайний життєвий ритм, він не міг їхати самостійно по своїх справах. Розмір моральної шкоди оцінений [PERSON] в тому числі і з урахуванням поведінки [PERSON], який на протязі всього часу з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу добровільного жодного разу не звернувся до [PERSON], не запропонував своєї допомоги, не відшкодував йому завдані збитки. Враховуючи вищезазначене, розмір заподіяної моральної шкоди, завданої [PERSON] діями [PERSON] внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди він оцінює в 20000 гривень. На підставі вищевикладеного просить стягнути з [PERSON], на його користь матеріальну шкоду в розмірі 32064 гривень, моральну шкоду в розмірі 20000 гривень та понесені по справі судові витрати. Позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити позов та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В задоволені зустрічного позову просив відмовити про що надав свої письмові заперечення відповідно до яких вказує, що вихідні дані покладені в основу експертного дослідження яке надано [PERSON] є однобічними, необґрунтованими та непідтвердженими матеріалами справи, а тому вважає що це дослідження позбавлене технічного змісту, в звязку з чим просив відмовити в задоволенні зустрічної позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги до відповідача [PERSON] та просив стягнути з останнього на користь позивача зазначену суму завданої матеріальної та моральної шкоди та понесені судові витрати. Представник просив відмовити в задоволенні вимог зустрічного позову оскільки вважає їх безпідставними та такими що не підлягають до задоволення. Представник відповідача вимоги первісного позову визнав в повному обсязі не заперечував щодо їх задоволення, а також підтримав вимоги заявленого зустрічного позову та просив його задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги первісного позову про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягають частковому задоволенню а зустрічний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що Постановою судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2014 року, справа № 3-875/14, [PERSON] визнаний винним у порушенні ПДР України та в скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в звязку з чим він притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП та на нього накладений штраф у сумі 350,00 грн. на користь держави. Так відповідно до вказаної постанови встановлено, що 02 серпня 2014 року о 08:40 год. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. Леніна в с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області в районі будинку 102, не впевнився в безпечності маневру та здійснюючи розворот з узбіччя дороги, не пропустив машину марки «ЗАЗ-110307» д.н.з. [NUMBER], якою керував позивач, внаслідок чого [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем позивача [PERSON]. Оцінюючи дослідженні докази у їх сукупності, із урахуванням вини відповідача [PERSON] у спричиненні матеріальної шкоди позивачу, яка відповідно до висновку №144 експертного авто-товарознавчого дослідження від 14 грудня 2014 року, проведеного експертом Спільного підприємства «Західно - український експертно-консультативний центр», складає 10004,00 грн., суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача вказану суму завданої матеріальну шкоду, оскільки відповідно до відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON], суд виходить з того, що відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна та відшкодовується грішми фізичній особі особою, яка завдала шкоду за наявності її вини. При цьому, суд виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги, що вина відповідача у отриманні позивачем тілесних ушкоджень отриманих внаслідок ДТП полягає у формі необережності та відшкодування моральної шкоди не є засобом збагачення, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на корись держави слід стягнути судові витрати по справі пропорційно до задоволеної суми позовних вимог. Крім того, суд вважає, що вимоги позову про стягнення з відповідача [PERSON] втрат за проведення авто-товарознавчого дослідження та витрат за підготовку позовної заяви відшкодуванню з відповідача не підлягають, оскільки вони не відносяться до судових витрат, а стягненню підлягає лише сума коштів за правову допомогу відповідно до кількості годин судового розгляду які надавав представник позивача в суді. Суд також вважає, що вимоги зустрічного позову не підлягають до задоволення, оскільки вважає, що доводи відповідача [PERSON] про те, що в діях позивача також наявна вина у вчиненні ДТП є безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами, а відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільні правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи те, що відповідачем [PERSON] не було оскаржено постанову судді Новоселицького районного суду Чернівецької області від 31 жовтня 2014 року, справа № 3-875/14, відсутнє рішення суду щодо притягнення позивача [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення ним правил дорожнього руху, а представлений відповідачем висновок авто-технічного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди за № 13-Д від 15 грудня 2014 року не може слугувати доказом наявної вини [PERSON] у вчиненні ДТП, суд вважає, що вимоги зустрічного позову задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1168, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: partial