Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась 06.11.2019 року в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] , та уточнивши вимоги позову від 15.11.2019 року, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності позивачці договору №92-К від 07 серпня 1999 року купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , в якому анкетні дані покупця зазначено як « [PERSON] »; визнати дійсною угоду купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладену між [PERSON] та [PERSON] , від 07 серпня 1999 року на Одеській товарній біржі шляхом складання договору №92-К, та визнати за позивачкою право власності на зазначену квартиру. Свої вимоги мотивувала тим, що 07.08.1999 року вона придбала квартиру [ADDRESS] . Право на вказану квартиру вона набула на підставі договору від 07.08.1999 року, відповідно до якого [PERSON] продав їй квартиру. Договір був зареєстрований на Одеській товарній біржі. Угода була виконана у повному обсязі, ключі та документи від квартири були передані їй, вона володіє та користується квартирою з 1999 року та по теперішній час. На даний час вона дізналась, що наявні у неї документи про право власності на квартиру не визнаються чинними, у зв`язку з відсутністю нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Крім того, у договорі зазначено прізвище покупця як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », через що є необхідність у встановленні факту належності їй договору №92-К від 07 серпня 1999 року. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Надала заяву, згідно якої підтримала позовні вимоги, справу просила розглянути у її відсутність. Відповідач у судовому засіданні від 10.06.2020 року позов не визнав. Вказував, що при укладенні договору купівлі-продажу квартири №92-К від 07 серпня 1999 року, вони не дійшли згоди з усіх його істотних умов, обумовлена сторонами вартість відчужуваної частки нерухомого майна не була сплачена йому позивачкою у повному обсязі, таким чином договір не виконано повністю, а тому і не було посвідчено нотаріально. У судове засідання від 24.12.2020 року відповідач не з`явився. Надала заяву, згідно якої позов не визнав, справу просив розглянути у його відсутність. Треті особи\~ [PERSON] \~та [PERSON] у судовому засіданні від 10.06.2020 року проти задоволення позову заперечували. Вказували, що на час укладання спірного договору, вони були неповнолітніми, їх думки про продаж квартир ніхто не питав. Проти продажу квартири вони заперечували, оскільки квартира була їх єдиним місцем проживання, іншого нерухомого майна вони не мали. У судове\~засідання від\~24.12.2020\~року [PERSON] \~та [PERSON] не з`явились. Надали заяви, згідно яких проти задоволення позову заперечували, справу просили розглянути у їх відсутність. Представник виконавчого комітету Подільської міської ради Одеської області в особі реєстраційного відділу управління забезпечення діяльності виконавчого комітету та міської ради в судове засідання не з`явився. Були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомили. Дослідивши обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07 серпня 1999 року між [PERSON] , діючим від імені неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , як продавцем, та [PERSON] як покупцем на Одеській товарній біржі було укладено договір №92-К купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: квартири [ADDRESS] [ADDRESS] належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право приватної власності на житло, виданого виконкомом Котовської міської ради 20.04.1999 року. Згідно п.5 договору, квартиру продано за 2000,00 грн., які отримані продавцем до підписання цього договору. Угода оформлена в письмовій формі, зареєстрована в бюро технічної інвентаризації, але не посвідчена нотаріально, як того вимагала стаття 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року). Відповідач заперечував факт підписання ним договору №92-К купівлі-продажу нерухомого майна від 07 серпня 1999 року. Ухвалою Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2020 року було призначено проведення судової почеркознавчої експертизи, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. Витрати на проведення цієї експертизи покладено на відповідача. 22 вересня 2020 року надійшло повідомлення від директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про залишення ухвали Котовського міськрайонного суду Одеської області від 10 червня 2020 року без виконання, оскільки оплату рахунку не було проведено. Експертиза не проведена. Висновки суду підтверджуються матеріалами справи. Спірні правовідносини між сторонами виникли 26 грудня 2000 року, а тому при вирішенні спору підлягають застосуванню положення\~ЦК Української РСР. Відповідно до\~статті 224 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. Відповідно до\~статті 4 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цивільні права і обов`язки виникають з підстав, передбачених законодавством, в тому числі і з угод. Згідно зі\~статтею 41 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків. За загальним правилом, визначеним у статтях\~47,\~227 ЦК Української РСР\~\~ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), договори купівлі-продажу жилого будинку (його частини) підлягали нотаріальному посвідченню. Згідно із\~\~частиною першою\~статті 128 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до\~статті 224 ЦК Української РСР\~(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) угоди, зареєстровані на біржі,\~\~не\~\~підлягають\~\~нотаріальному посвідченню. Отже, законодавець на час виникнення спірних правовідносин не вимагав нотаріального посвідчення договору відчуження нерухомості у разі укладання такого договору на товарній біржі. Згідно із статтею 47 ЦК УРСР (який був чинним на момент укладення біржової угоди щодо спірної квартири) нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Судом встановлено, що при вчиненні\~\~договору купівлі-продажу квартири дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності відбувся, сторони договору мали необхідний обсяг цивільної дієздатності та вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири . Отже, правочин був реальним і вчинений у формі, дозволенній чинним законодавством України на момент його вчинення. Також встановлено, що [PERSON] ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, не визнає права власності [PERSON] на спірне майно. Проте, доказів не підписання ним спірного договору відповідачем не надано, експертизу не проведено. Суд також встановив, що сторони узгодили усі істотні умови договору купівлі-продажу, зокрема щодо об`єкту продажу нерухомості. Разом з тим, у пункті 5 договору купівлі-продажу було узгоджено ціну спірної квартири 2000,00 грн., які відповідач отримав до посвідчення вказаного правочину. Як встановлено вище, сторони домовились щодо всіх важливих умов договору купівлі-продажу, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне виконання цього договору, продавцеві було передано кошти за спірне майно, а покупець з час укладення вказаного правочину користується цим майном, зокрема, зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] Якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається (частина друга статті 47 ЦК Української РСР в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин). При цьому суд встановив факт повного виконання спірної угоди, а також факт ухилення іншою стороною (відповідачем) від нотаріального оформлення угоди. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання дійсним оскаржуваного договору купівлі-продажу. Щодо позовних вимог про встановлення юридичного факту, суд зазначає наступне. Так, у договорі №92-К купівлі-продажу нерухомого майна від 07 серпня 1999 року вказано прізвище, ім`я та по-батькові покупця як « [PERSON] ». Згідно копії паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Котовським МРВ УМВС України в Одеській області 09 квітня 2002 року, прізвище, ім`я та по-батькові позивача є [PERSON] . Народилась [INFO] в м. Котовську Одеської області, російською мовою в паспорті її прізвище, ім`я та по-батькові вказано як « [PERSON] ». З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні прізвища позивача в паспорті та договорі купівлі-продажу є лише орфографічною помилкою, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Outcome: approved