Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Вилківської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадкове майно. В обгрунтовання позову зазначено, що [INFO] помер чоловік позивача, [PERSON] , який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . На день смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно яке складається із 1/2 частини житлового будинку [ADDRESS] ; земельної ділянки, площею 0, 25 гектарів, кадастровий номер - 5122380800:02:002:0149, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки площею 1, 5944 гектарів, кадастровий номер: 5122380800:01:002:0460, цільове призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Десантненської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області; земельної ділянки, площею 1, 5972 гектарів, кадастровий номер: 5122380800:01:002:0450, цільове призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Десантненської сільської ради Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області. Спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] прийняла в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, дружина спадкодавця - [PERSON] . Приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу було заведено спадкову справу № 197/2021 та позивачу, як спадкоємцю за законом були видані свідоцтва про право на спадщину за законом: 25.11.2021 року за реєстровим № 1180 на земельну ділянку площею 0, 25 гектарів, кадастровий номер: 5122380800:02:002:0149; 25.11.2021 року за реєстровим № 1174 на земельну ділянку площею 1, 5944 гектарів, кадастровий номер: 5122380800:01:002:0460; 25.11.2021 року за реєстровим № 1177 на земельну ділянку площею 1, 5972 гектарів, кадастровий номер: 5122380800:01:002:0450. Тобто приватним нотаріусом були видані свідоцтва про право на спадщину на те майно, на яке були видані правовстановлюючі документи. Разом з тим, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, оскільки зазначений будинок відносився до колгоспного двору та не був належним чином зареєстрований, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на відповідний житловий будинок. В зв`язку з зазначеним позивач просить суд: - встановити факт належності по 1/2 частині житлового будинку в [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; - визнати за позивачем [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на житловий будинок в [ADDRESS] , який складається з: літ. «А1» - житлового будинку (загальною площею - 111, 3 кв. м., житловою площею 58, 8 кв. м.), літ. «Б»- сараю, літ. «В», «Г», «Д» - сараю, літ. «Е1» - літньої кухні, літ. «Ж» - гаражу, літ. «З» - убиральні, № 1-6, І - надвірних споруд, у тому числі на 1/2 частку, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та на 1/2 частину як за колишнім членом колгоспного двору. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача - Вилківської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, заявлені вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав в підготовчому судовому засіданні, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 19.01.1971 року виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 28.07.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 01 від 19.01.1971 року, /а. с. 8/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.03.2021 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 117 від 02.03.2021 року, /а. с. 6/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 1180, встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] , є його дружина, [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,25 гектарів, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою [ADDRESS] , зареєстрованої 02.12.2009 року відділом Держкомзему у Кілійському районі Одеської області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯИ 195980, виданого Десантненською сільською радою Кілійського району Одеської області 02 грудня 2009 року на підставі рішення від 09 жовтня 2009 року №180-V-ХІХ Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010952201264, кадастровий помер 5122380800:02:002:0149, /а. с. 9/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 1174, встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] , є його дружина, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Спадщина, на яку видано де свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 1,5944 гектарів, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Десантненської сільської ради Ізмаїльського (Кілійського) району Одеської області, зареєстрованої 13.12.2018 року відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ОД №080536, виданого Десантненською сільською радою Кілійського району 01 лютого 2001 року на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 01 грудня 2000 року № 2, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1635, кадастровий номер: 5122380800:01:002:0460, /а. с. 10/. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 1177, встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1950 року народження, який помер [INFO] , є його дружина, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] . Спадщина, на яку видано де свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 1,5972 гектарів, цільове призначення: для ведення фермерського господарства, яка розташована на території Десантненської сільської ради Ізмаїльського (колишній Кілійський) району Одеської області, зареєстрованої 13.12.2018 року відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, належної спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю І-ОД № 080536, виданого Десантненською сільською радою Кілійського району 01 лютого 2001 року на підставі рішення XIV сесії XXIII скликання Десантненської сільської ради Кілійського району Одеської області від 01 грудня 2000 року №2, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №1635, кадастровий номер 5122380800:01:002:0450, /а. с. 11/. Згідно довідки за вих. № 540 від 16.09.2021 року, виданої Десантненським старостинським округом № 1 Вилківської міської ради Ізмаїльського району Одеської області встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 2, особовий рахунок № [NUMBER] за 1991-1995 роки за адресою: [ADDRESS] , до складу колгоспного двору входили: [PERSON] , [INFO] - голова; [PERSON] , [INFO] , - дружина, /а. с. 13/. Рішенням виконавчого комітету Вилківської міської ради № 273 від 28.10.2021 року, присвоєно адресу об`єкту нерухомого майна - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами наступну адресу: [ADDRESS] , /а. с. 12/. Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, складений 15.06.2021 року Комунальним підприємством Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] , складається з: літ. «А1» - житлового будинку (загальною площею - 111, 3 кв. м., житловою площею 58, 8 кв. м.), літ. «Б»- сараю, літ. «В», «Г», «Д» - сараю, літ. «Е1» - літньої кухні, літ. «Ж» - гаражу, літ. «З» - убиральні», № 1-6, І - надвірних споруд, /а. с. 14-21/. Згідно повідомлення КП Кілійської міської ради «Бюро технічної інвентаризації» за вих. № 497 від 22.06.2021 року встановлено, що по даним реєстрації КП КМР «БТІ» станом на 01.01.2013 року право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] - не зареєстровано, /а. с. 22/. Відповідно до листа за вих. № 186/01-16 від 29.11.2021 року приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області, встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, /а. с. 23/. При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР (в ред. 1963 року, що діяла до 15.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної власності. Відповідно до ч. 1-2 ст. 123 ЦК УРСР доля члена колгоспного двору в майні двору визначається при виході його зі складу двору без утворення нового двору (виділ). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток всіх членів двору включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону Української РСР «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Норма, що передбачала можливість членів сім`ї та інших осіб, які спільно ведуть трудове господарство, мати у власності, зокрема, жилі будинки і господарські споруди, також містилася у ст. 8 Закону СРСР «Про власність в СРСР» 1990 року. Відповідно до роз`яснення Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року, у випадку смерті власника нерухомого майна, реєстрацію якого належним чином проведено не було і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення цього майна померлому та спадкоємцю повинно вирішуватись в судовому порядку. Як вказано в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 23.03.2009 року № 12/5-126, по об`єктах нерухомого майна, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будівлі, що складається бюро технічної інвентаризації. Згідно п.5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України, встановлення фактів, що мають юридичне значення віднесено до компетенції суду. Виходячи з наведеного суд вважає обґрунтованими вимоги позивача, щодо встановлення факту належності по 1/2 частині житлового будинку в [ADDRESS] - [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] як членам колишнього колгоспного двору, оскільки правовстановлюючий документ на даний будинок відсутній і вказані особи дійсно входили до складу відповідного колгоспного двору. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Враховуючи вищевикладене та відповідно до наданих суду доказів встановлено, що позивачу належить весь житловий будинок в [ADDRESS] в тому числі 1/2 частина як учаснику колгоспного двору, та 1/2 частина після смерті чоловіка, однак оформити право власності в нотаріальній конторі позивач не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Outcome: approved