Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на спадкове майно за законом про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та на спадкове майно за законом, посилаючись на те, що 13.12.1965 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON]. Під час шлюбу подружжя побудувало домоволодіння за адресою: [ADDRESS], внаслідок чого кожен з них набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 домоволодіння. В установлений законом строк [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння. Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності позивача та її представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, представивши суду заяви, в яких позов визнали повністю та просили розглядати справу без їх участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи. Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наданих позивачем матеріалів та розглянути її без фіксації судового процесу. В судовому засіданні судом встановлено, що 13.12.1965 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON]. Шлюб було зареєстровано Жана-сульською сільською радою Павлоградського району Павлоградської області Республіки Казахстан, про що в книзі записів цивільного стану про шлюб вчинено актовий запис № 28. Під час шлюбу подружжя побудувало домоволодіння загальною вартістю 193 322 грн., що згідно технічного паспорта складається з житлового будинку літ.«А-І», підвала літ.«Пд», ганку з козирком літ.«а», гаража літ.«Б», убиральні літ.«В», сарая літ.«Г», сарая літ.«Д», сарая літ.«Е», сарая літ.«Є», сарая літ.«Ж», огорожі під № 1, альтанки під № 2, криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виконавчого комітету Старобросківецької сільської ради від 14.10.2014 року № 1335. Майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Таким чином, кожен з подружжя набув право власності на 1/2 частину домоволодіння. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина, що складається з 1/2 житлового будинку літ.«А-І», 1/2 підвала літ.«Пд», 1/2 ганку з козирком літ.«а», 1/2 гаража літ.«Б», 1/2 убиральні літ.«В», 1/2 сарая літ.«Г», 1/2 сарая літ.«Д», 1/2 сарая літ.«Е», 1/2 сарая літ.«Є», 1/2 сарая літ.«Ж», 1/2 огорожі під № 1, 1/2 альтанки під № 2, 1/2 криниці під № 3 і знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В установлений законом шестимісячний строк, а саме 27.06.2012 року [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Сторожинецького районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом, що підтверджується довідкою нотаріуса від 06.10.2014 року № 476/02-14. Однак оформити право на спадщину в нотаріальному порядку шляхом одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину [PERSON] не може у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння, оскільки [PERSON] при житті не оформив право власності на належну йому частину домоволодіння за собою та не зареєстрував це право в органах державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Тому суд вважає, що право власності на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння перейшло до позивача в порядку спадкування за законом. Таким чином, взагалом [PERSON] набула право на все домоволодіння, зокрема, 1/2 як частка у спільному майні подружжя та 1/2 як спадщина після смерті чоловіка [PERSON]. З наведених вище підстав суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved