Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] \~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Державного підприємства\~«Вугільна компанія\~«Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що в період з 22 січня 2019 року по 15 березня 2021 року він працював у Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська», після чого звільнився на підставі статті 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням. При звільненні відповідач своєчасно не провів з ним повний розрахунок по заборгованості по заробітній платі за грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, за березень 2020 року та квітень 2020 року, всього у сумі 24711,93 грн, чим порушив вимоги ст.ст.47, 116 КЗпП України щодо повного розрахунку в день звільнення. Посилаючись на норми ст. 116 КЗпП України позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь несплачену заробітну плату при звільненні у сумі 24711,93 грн без урахування суми податків й інших обов`язкових платежів. Ухвалою судді від 04.06.2021 у справі відкрито провадження та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягає у повному обсязі. Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце слухання справи сповіщений належним чином, надав суду відзив в якому із позовними вимогами не погодився повністю, просив суд розглянути справу за його відсутності. Свою позицію у цій справі представник відповідача обґрунтував тим, що звільнення позивача за власним бажанням відбулось у відповідності з вимогами трудового законодавства. Позивач ні у день звільнення, ні пізніше вимог про розрахунок відповідачу не пред`явив, що звільняє на думку представника, підприємство відповідача від відповідальності за несвоєчасну виплату позивачу належних йому при розрахунку сум. Просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, врахувавши позиції сторін у справі, надані суду документи, вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за матеріалами, наданими сторонами на підтвердження своїх доводів та заперечень. Судом встановлено, що позивач з 22 січня 2019 року по 15 березня 2021 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював на посадах гірника підземного 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті, учнем гірника очисного забою підземним з повним підземним робочим днем в шахті на період практики. Був звільнений за власним бажанням згідно ч.1 ст.38 КЗпП України (а.с.5-6). Згідно довідки про розмір заборгованості по заробітній платі № 464 від 01.06.2021 року, загальна сума заборгованості по заробітній платі станом на дату надання довідки становить 24711,93 грн., в тому числі за грудень 2019 року 228,72 грн, січень 2020 року 4869,36 грн, лютий 2020 року 4637,35 грн, березень 2020 року 11780,38 грн, квітень 2020 року 3196,12 грн. Суми заборгованості з виплати заробітної плати вказані після утримання обов`язкових податків та зборів (а.с.7). \~ \~ \~ \~За змістом положень статей 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до статті 3 Кодексу законів про працю України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. При звільненні працівника, на підставі положень статей 116 та 117 Кодексу законів про працю України виплата всіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, здійснюється в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, визначені законодавством підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тому суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої йому заборгованості по заробітній платі в сумі 24711,93 гривень. Згідно роз`яснень у пункті 25 постанови Пленуму Верхового Суду України від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» непроведення розрахунку з працівником у день звільнення є підставою для застосування передбаченої статтею 117 КЗпП України відповідальності. Тобто, проведення повного розрахунку зі звільненим працівником проводиться не на вимогу такого працівника, а закріплено законодавством. Тому суд не приймає позицію представника відповідача з приводу того, що позивач не звернувся на підприємство відповідача з вимогою про розрахунок, у зв`язку з чим, на думку представника відповідача, у підприємства відсутня правова відповідальність у цьому позові. \~ \~ \~ \~На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України в дохід держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач при зверненні до суду з цим позовом від сплати вказаних судових витрат звільнений. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.47, 94, 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved