Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON], третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] про реальний поділ домоволодіння та визнання права власності, у якому просить провести реальний поділ будинковолодіння між ним та [PERSON] із розрахунку по ? чистині кожному із співвласників та визнати право власності за [PERSON] на ? частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою в с. Воля, вул. Ватутіна, 39, Теребовлянського району Тернопільської області. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві. В судове засідання з`явилися відповідачка та її представник, які позову не визнали та просили відмовити в позові, так як позивачка вважає, що їй належить весь будинок, що знаходиться за адресою с. Воля, вул. Ватутіна, 39, Теребовлянського району Тернопільської області. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, але не повідомила суд про причини своєї неявки. Суд, заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника та відповідача [PERSON], дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступне: 21 серпня 2007 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір довічного утримання (догляду), за яким [PERSON], [PERSON] передали [PERSON] у власність житловий будинок, що знаходиться за адресою: вул. Ватутіна, 39 в с. Воля Теребовлянського району Тернопільської області взамін чого [PERSON] зобов'язується забезпечувати [PERSON] та [PERSON] утриманням та доглядом довічно, зокрема: зобовязується надавати матеріальне забезпечення, надавати побутові послуги, забезпечувати належними лікувальними засобами. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] третя особа, яка не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] про розірвання договору довічного утримання (догляду) оскільки [PERSON] не виконувала умов договору довічного утримання, укладеного 21 серпня 2007 року, та просив вищевказаний договір визнати недійсним. Рішенням Теребовлянського районного суду від 10 січня 2014 року розірвано договір довічного утримання (догляду) серії ВЕТ № 350645, укладений 21 серпня 2007 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №7174. На сьогоднішній день вищевказане рішення не є змінене та не скасоване. Згідно довідки № 783, виданої Микулинецькою селищною радою 02 жовтня 2012 року про те, що відповідно до погосподарської книги за особовим рахунком 0084-3, по вул. Ватутіна, 39 в с. Воля Теребовлянського району Тернопільської області власником житлового будинку була [PERSON], [INFO], яка зареєстрована у м. Тернопіль і в с. Воля за даною адресою не проживала і не проживає. Відповідно до реєстрації права власності на нерухоме майно виданого Теребовлянським бюро технічної інвентаризації від 21.08.2007 року, реєстраційний номер 19221822 [PERSON] зареєструвала право власності на домоволодіння за адресою Тернопільська обл., Теребовлянський район, с.Воля, вул.Ватутіна, буд. 39, підстава виникнення права власності-договір довічного утримання /ВЕТ 350646/ 17.07.2007 року/ виданого [PERSON], приватним нотаріусом Теребовлянського районного нотаріального округу, реєстраційний номер 4173, частка ціле будинковолодіння (1/1) та виготовлено технічний паспорт на житловий будинок особистого житлового фонду на [PERSON] Договір довічного утримання /догляду/ розірвано частково лише з позивачем [PERSON], майно як встановлено в судовому засіданні перебувало у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON], позивач /відчужувач/ у разі розірвання договору довічного утримання набуває право власності на майно яке було ним передане і має право вимагати його повернення в частині 1/2 майна, а тому реєстрація права власності на домоволодіння та рішення Микулинецької селищної Ради від 28.09.2007 р. № 489, від 25.11.2011 р. № 640, в ? недійсна. Так, рішенням Теребовлянського районного суду від 10 січня 2014 року визнано недійсним та скасовано реєстрацію права власності на домоволодіння реєстраційний номер 19221822, яке знаходиться с. Воля вул. Ватутіна,39, Теребовлянського району Тернопільської області, власником якого є [PERSON], виданого на підставі договору довічного утримання (ВЕТ 350646/17.07.2007року) в частині 1/2 домоволодіння. Визнати недійсним рішення Микулинецької селищної ради від 28.09.2007року №489 про надання дозволу [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд у власність площею 0,25 га в с. Воля Теребовлянського району вул. Ватутіна, 39, за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування в частині 1/2 вказаної земельної ділянки. Визнано недійсним рішення Микулинецької селищної ради від 25.11.2011р.№ 640 в частині затвердження [PERSON] проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,20га., для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул. Ватутіна, 39, с. Воля Теребовлянського району Тернопільської області за рахунок земель не наданих у власність та постійне користування, угіддя - землі одноповерхової забудови в частині 1/2 земельної ділянки, залишивши у власності [PERSON] земельні ділянки в розмірах 1/2 з 0.20 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул. Ватутіна, 39, в с. Воля Теребовлянського району Тернопільскої області та 0.2432 га для ведення особистого селянського господарства в с. Воля Теребовлянського району Тернопільської області. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий [PERSON] серії ЯК№440514 для будівництва та обслуговування житлового будинку,господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в частині 1/2 земельної ділянки. Відповідно до ч. 1ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 364 Цивільного кодексу України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно висновку № 631/14-22 судової будівельно-технічної експертизи від 22 травня 2014 року [PERSON] виділяється 1-3 кухня площею 13,4 кв.м, вартістю 21887 грн., 1-4 житлова кімната площею 18,2 кв. м. вартістю 29727 грн., «Б» сарай вартістю 4295, «В» ? сараю вартістю 11772 грн. тобто всього 9/20 ідеальних долей житлового будинку з надвірними будівлями, загальною вартістю 7323 грн., а [PERSON] виділяється 1-1 коридор площею 6,0 кв.м вартістю 9310 грн., 1-2 коридор площею 5,7 кв. м., вартістю 8844 грн., 1-5 житлова кімната, вартістю 34627 грн., 1-6 кладова площею 5,9 кв. м. вартістю 8962 грн. І підвал площею 5,4 кв. м. вартістю 6174 грн., «В» 1/2 сараю вартістю 14410 грн. тобто всього 11/20 ідеальних долей житлового будинку з надвірними будівлями, загальною вартістю 7323 грн. Відповідачка [PERSON] не визнала проведеної судової будівельно-технічної експертизи, та заперечувала визнання права власності на ? частину будинковолодіння, а вважає що вона є власником всього житлового будинку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, та також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити поділивши житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходится в с. Воля, вул.. Ватутіна, 39, Теребовлянського району Тернопільської області між [PERSON] та [PERSON] та виділити [PERSON] 9/20 ідеальних долей спірних приміщень будинковолодіння та визнати за ним право власності на 9/20 частин вказаних спірних приміщень будинковолодіння згідно варіанту поділу №1 додатку №3 висновку №631/14-22 судової будівельно - технічної експертизи від 22 травня 2014 року, що реально становить із житлового будинку кухня площею 13,4 кв.м, вартістю 21887 грн., житлова кімната площею 18,2 кв. м. вартістю 29727 грн., сарай вартістю 4295, ? сараю вартістю 11772 грн. .Виділити [PERSON] 11/20 ідеальних долей спірних приміщень будинковолодіння та визнати за [PERSON] право власності на 11/20 частин вказаних спірних приміщень будинковолодіння, згідно варіанту поділу №1 додатку №3 висновку №631/14-22 судової будівельно- технічної експертизи від 22 травня 2014 року, що реально становить із житлового будинку коридор площею 6,0 кв.м вартістю 9310 грн., коридор площею 5,7 кв. м., вартістю 8844 грн., житлова кімната, вартістю 34627 грн., кладова площею 5,9 кв. м. вартістю 8962 грн. І підвал площею 5,4 кв. м. вартістю 6174 грн., «В» 1/2 сараю вартістю 14410 грн. Стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 7323 грн.00 копійок перевищення вартості поділу та виділення майна. Судові витрати по справі залишити за [PERSON] Також слід здійснити [PERSON] заходи з переобладнання житлового будинку шляхом переобладнання: між приміщеннями (1-2) та (1-3) демонтувати дверний блок та замурувати проріз; між приміщеннями (1-4) та (1-5) демонтувати дверний блок та замурувати проріз; влаштувати дверний проріз на місці розташування віконного прорізу в приміщенні (1-3). На підставі наведеного,

Outcome: approved