Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 03.11.2014 року о 08 год. 15 хв. мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу потерпілій стороні автомобіль марки VOLKSVAGEN TIGUAN, номер державної рестрації АІ 0407 ЕН. З місця пригоди, 03.11.2014 р. позивач повідомила відповідача [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» про настання страхового випадку по телефону. Її повідомлення було зареєстровано в «Журналі реєстрації заяв про подію» за вхідним номером № 1520 та викликано співробітників ДАІ, які здійснили документальне оформлення фактичних обставин та наслідків ДТП. 10.11.2914 року Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області справа № 369/11447/14п від 10.11.2014 року було встановлено вину [PERSON] у ДТП від 03.11.2014 року, та вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України. Вина [PERSON] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України підтверджується такими матеріалами: протокол про адміністративне правопорушення від 03.11.2014 року, схема дорожньо-транспортної пригоди, протокол огляду транспортних засобів та пояснення сторін. [PERSON] в момент ДТП перебувала в трудових правовідносинах з ТОВ «Трансбуд ТБК» і була її працівником, та керувала транспортним засобом силу своїх трудових обовязків, цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була заподіяна позивачу з вини працівника, з підстав передбачених ст.ст. 1172, 1187 ЦК України, несе виключно юридична особа, яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія «ЮТІКО» відповідно до полісу страхування № АС/9745597 від 05.03.2014 року, де страхувальником виступає ТОВ «Трансбуд ТБК». 04.11.2014 року позивач звернувся до [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО)із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Експертом відповідача [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) та майстром приймальником від СТО ТОВ «Порше [PERSON] Україна» [PERSON], де автомобіль VOLKSVAGEN TIGUAN поставлений на гарантійне обслуговування, було проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та проведена експертна оцінка вартості відновлювального ремонту і складено відповідний акт пошкоджень, проти яких експерт відповідача не заперечував, та надав акт огляду пошкодженого автомобіля позивача до відповідача для визначення страхового відшкодування. 10.11.2014 року майстром-приймальником СТО ТОВ «Порше [PERSON] Україна» [PERSON] було складено рахунок-фактуру від 10.11.2014 року розрахунку матеріальної шкоди по страховому випадку № 1520. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля VOLKSVAGEN TIGUAN складає 18\~944,23 грн., ПДВ 3\~788,85, що разом становить 22\~733,08 грн. Позивач у визначений строк одразу після отримання копії Постанови суду звернулась до відповідача із заявою про страхове відшкодування за вхідним № 298 від 04.12.2014 р. Страховику були надані усі необхідні документи що передбачені статтею 35 Закону України для випадку страховим та для визначення розміру страхового відшкодування. Однак, позивач не отримав компенсацію матеріальних збитків. Станом на момент звернення позивача до суду, з урахуванням того, що вартість на матеріали та робота по ремонту зросли, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля VOLKSVAGEN TIGUAN становить 38\~359,79 грн., в т.ч. ПДВ 6\~393,30 грн. що підтверджується рахунком-фактурою розрахунку матеріальної шкоди по страховій справі № 1520 від 19.03.2015 року. Тому позивач просила стягнути з [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) або ТОВ «Трансбуд ТБК» на користь [PERSON] суму відшкодував завданих збитків внаслідок ДТП в розмірі 38\~359,79 грн. та судовий збір в розмірі 383,59 грн. В подальшому позивачем було подано до суду заяву про збільшенні позовних вимог, оскільки, відповідно до проведеної оцінки автомобіля VOLKSVAGEN TIGUAN № 273 від 12.06.2015 року, розмір матеріального битку, завданий позивачу в результаті дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням втрати товарної вартості складає 52\~784,61 грн.. Тому позивач просила стягнути з [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) або ТОВ «Трансбуд ТБК» на користь [PERSON] відшкодування матеріального збитку з урахуванням втрати товарної вартості в сумі 52\~784,61 грн. та судовий збір 527,84 грн. В судовому засіданні позивач, збільшені позовні вимоги підтримала та просила позов задоволити. Представник ТОВ «Трансбуд ТБК» проти задоволення вимоги позивача стосовно стягнення коштів із [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) не заперечував, у вимогах що стосуються ТОВ «Трансбуд ТБК» заперечував. Відповідач [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) направив до суду заперечення, в яких пояснювалось що сума страхового відшкодування яка підлягає виплаті позивачу має бути визначена в розмірі 30\~241,37 грн. Суд, заслухавши пояснення осіб які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, що згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9745597 від 03.03.2014 року, відповідно до якого [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» (ЮТІКО) прийняв на себе, як страховик, зобовязання забезпечити відшкодування шкоди, заподіяної третім особам внаслідок дорожньо-транспортної події, винуватцем якої буде будь-яка, особа, яка на законних підставах експлуатує забезпечений транспортний засіб VOLKSVAGEN TIGUAN, номерний знак [NUMBER], що належить страхувальнику ТОВ «Трансбуд ТБК». 03 листопада 2014 року приблизно о 08 годині 15 хвилин в с. Чайка Києво-Святошинського району Київської області, водій [PERSON] О,В., керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись від вул. Авіаторів в напрямку автодороги Київ-Чоп, не вибрала безпечної дистанції. В наслідок чого, здійснила зіткнення за автомобілем [NUMBER], який рухався попереду в попутньому напрямку та належить позивачу по справі [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушила п.п. 2.3 «б» 13.1 ПДР України вчинила правопорушення, передбачене ст.ст. 124 КпАП України, та згідно Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10.11.2014 року [PERSON] було визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 340 гривень в дохід держави. Ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 03.11.2014 р. позивач повідомила відповідача [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» про настання страхового випадку по телефону. Її повідомлення було зареєстровано в «Журналі реєстрації заяв про подію» за вхідним номером № 1520. [PERSON] в момент ДТП перебувала в трудових правовідносинах з ТОВ «Трансбуд ТБК» і була її працівником, та керувала транспортним засобом силу своїх трудових обовязків, що не заперечувалось в судовому засіданні представником відповідача ТОВ «Трансбуд ТБК» та підтверджується Подорожнім листом службового легкового автомобіля від 03 листопада 2014 року. 04.12.2014 року позивач звернулась до [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про перерахування страхового відшкодування, у звязку з настанням страхового випадку. Однак в строки передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідачем [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія» не було здійснено страхову виплату позивачу. Відповідно до звіту № 273 про оцінку автомобіля [NUMBER] складеного ФОП [PERSON], вбачаться що матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП за розцінками сервісного центру ТОВ «Порше [PERSON] Україна», з урахуванням втрати товарної вартості, складає 52\~784,61 грн., матеріальний збиток без урахування втрати товарної вартості, складає: 36\~289,64 грн. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» - договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Стаття 979 ЦК України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 988 ЦК України передбачено що страховик зобов'язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором; відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором; за заявою страхувальника у разі здійснення ним заходів, що зменшили страховий ризик, або у разі збільшення вартості майна внести відповідні зміни до договору страхування; не розголошувати відомостей про страхувальника та його майнове становище, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Стаття 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved