Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу недійсним, скасування державної реєстрації та визнання права власності на автомобіль, відповідно до якого просить суд визнати договір купівлі-продажу транспортного засобу №1210 та договір комісії транспортного засобу №1210 від 01 лютого 2018 року - автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] на ім`я [PERSON] недійсним, скасувати державну реєстрацію вищевказаного автомобіля на ім`я [PERSON] , та визнати за ним [PERSON] право власності на автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] . Також просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору 1536 гривень 80 копійок та 800 гривень витрати за надання правничої допомоги. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 вересня 2017 року громадянин [PERSON] , знаходячись біля будинку 55 по вул. Ярошенко в Покровському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, під вигаданим приводом придбання автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] сірого кольору, кузов [NUMBER] в розстрочку, попросив у позивача [PERSON] передати йому вищевказаний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля, на що [PERSON] будучи впевненим в намірах [PERSON] , введеним в оману про його справжні наміри, добровільно передав останньому автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] , ключі від нього та свідоцтво про реєстрації даного автомобіля. Після чого [PERSON] , реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, отримавши від потерпілого [PERSON] вищевказаний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію, заздалегідь маючи умисел його не повертати та не виплачувати грошові кошти, діючи на досягнення злочинного результату, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, а саме згідно договору купівлі-продажу від 01 лютого 2018 року продав вказаний автомобіль відповідачу по справі [PERSON] , отримані грошові кошти витратив на свої нужди. Після заволодіння належним йому, позивачу по справі [PERSON] , вищевказаним транспортним засобом відповідач по справі [PERSON] , 01 лютого 2018 року, навмисно ввівши в оману відповідача по справі [PERSON] , незаконно уклав з останнім договір купівлі-продажу транспортного засобу №1210 та договір комісії транспортного засобу №1210 від 01 лютого 2018 року - автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] . На підставі зазначеного договору купівлі-продажу відповідачу по справі [PERSON] було видане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вищевказаного автомобіля ВАЗ -21154 реєстраційний номер [NUMBER] , [NUMBER] на його ім`я. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року була затверджена угода про примирення між обвинуваченим [PERSON] та потерпілим [PERSON] , обвинувачений [PERSON] був визнаний винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України, та йому було призначеного узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Після того, як вказаний вирок суду набрав законної сили, автомобіль був йому повернутий, але на теперішній час він не може повною мірою використовувати свої права як власника, тобто володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому транспортним засобом, а також зареєструвати автомобіль на своє ім`я, оскільки в нього відсутні правовстановлюючі документи на автомобіль та даний автомобіль зареєстрований на ім`я [PERSON] . Таким чином, вищевказаний договір купівлі-продажу автомобіля та договорі комісії транспортного засобу, які були укладені між відповідачами [PERSON] та [PERSON] та які є підставою для реєстрації автомобіля на ім`я [PERSON] та видачі на його ім`я реєстраційного свідоцтва, а також видача та реєстрація вищевказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на ім`я відповідача [PERSON] порушує його права як власника рухомого майна. У зв`язку з вищевикладеними обставинами він на теперішній час не може зареєструвати вищевказаний автомобіль а ТСЦ МВС України на своє ім`я оскільки автомобіль значиться зареєстрованим за іншою особою, а крім того, в нього відсутні документи, що підтверджують його власність на автомобіль, що порушує його права передбачені Конституцією та цивільним законодавством. За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передано судді Ткаченкові А.В. (а.с. 12). Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року провадження по справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 16-17). 14 липня 2020 року до канцелярії суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого він не погоджується із обставинами викладеними в позовній заяві. Та зазначає, що в позовній заяві позивачем вказано, що між ним та відповідачем [PERSON] було укладеного договір купівлі-продажу транспортного засобу №1210 та договір комісії транспортного засобу №1210 від 01 лютого 2018 року автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] сірого кольору, номер кузову [NUMBER] , і на підставі цих договорів йому було видане свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу [NUMBER] . Проте це не відповідає дійсності, зважаючи на те, що 01.02.2018 року ним було укладеного договір купівлі-продажу №1210 з ТОВ «Автостандарт СВ», відповідно до умов якого він сплатив продавцю в особі [PERSON] ціну транспортного засобу, а ним йому було передано зазначений автомобіль. Ці обставини підтверджуються копією зазначеного договору, яка ним надається. Крім того, відповідно до наявної в нього копії договору комісії транспортного засобу №1210 від 01.02.2018, зазначений договір укладався між безпосередньо власником автомобіля [PERSON] та ТОВ «Автостандарт СВ» в особі генерального директора [PERSON] . А отже, ніякого договору між ним та [PERSON] взагалі не існує, що робить недоцільним та неможливим задоволення позовної вимоги [PERSON] щодо його недійсності. Позовна вимога [PERSON] про визнання за ним права власності на автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] є незаконною та необґрунтованою з наступних підстав: автомобіль був придбаний ним відповідно до договору купівлі-продажу №1210 з ТОВ «Автостандарт СВ» і як раніше вже було зазначено, відповідно до його умов він сплатив продавцю в особі [PERSON] ціну транспортного засобу, а ним йому було передано зазначений автомобіль. Отже усі обов`язки з його боку як покупця були виконані належним чином. Крім того, відповідно до п.8 зазначеного договору «Всі спори, які виникатимуть між сторонами і витікають з даної угоди, в т.ч. щодо зміни та розірвання вказаного правочину, вирішуються шляхом переговорів між сторонами даного договору», проте ні представники ТОВ «Автостандарт СВ», ні [PERSON] , який укладав з вказаним суб`єктом господарювання договір комісії транспортного засобу, до нього з питаннями вирішення вказаного спору не зверталися. При укладанні договору з ТОВ «Автостандарт СВ» він не міг передбачити, що зазначений суб`єкт господарювання діє не на законних підставах, у нього були всі підстави вважати правочин законним. Просив врахувати, що він є добросовісним набувачем транспортного засобу, він зареєстрований на його ім`я на законних підставах, а задоволення позовної вимоги щодо визнання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та скасування державної реєстрації автомобіля на його ім`я, має наслідком втрачання ним законно набутого майна та змушення його шукати способи компенсації своїх витрат, що є неприйнятним та покладає на нього індивідуальний та надмірний тягар. (а.с.56-66). 27 серпня 2020 року від позивача [PERSON] до канцелярії суду надійшло клопотання про витребування доказів, а саме кримінальної справи відносно [PERSON] з Жотвневого районного суду м. Кривого Рогу (а.с.80). Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.10.2020 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено (а.с.83-84). 17 лютого 2021 року до канцелярії суду відповідно до ухвали надійшли матеріали кримінального провадження відносно [PERSON] засудженого за ч.2 ст. 190 КК України для огляду в судовому засіданні. Ухвалою суду від 12 квітня 2021 року підготовче судове засідання було закрито та справа була призначена до судового розгляду (а.с.107-108). Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] про час та місце розгляду справи неодноразово були повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явилися. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України»). Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» від 07.07.1989 року зазначено, що «… заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.» За даних обставин, з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, уникнення зловживання учасниками справи своїми процесуальними правами, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності відповідачів за наданими доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову за таких підстав. Судом встановлено, що у власності [PERSON] заходився автомобіль «ВАЗ 21154», номер кузова [NUMBER] , колір сірий, номерний знак [NUMBER] , який належав йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) серії [NUMBER] , виданим 17.04.2008 року Криворізьким ВРЕР ДАЇ УМВС України в Дніпропетровській області. На підставі договору купівлі-продажу № 1210 від 01.02.2018, та договору комісії №1210 від 01.02.2018 року належний [PERSON] автомобіль «ВАЗ 21154», номер кузова [NUMBER] , колір сірий, номерний знак [NUMBER] був проданий [PERSON] (а.с. 60-61), та в подальшому в територіальному сервісному центрі № 1444 в м. Покровськ Донецької області, була проведена перереєстрація транспортного засобу «ВАЗ 21154», номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1210 на [PERSON] . Відповідно до вироку Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року, який набрав законної чинності встановлено, що [PERSON] , 05 вересня 2017 року, знаходячись біля будинку № 55 по вулиці Ярошенко в Покровському районі міста Кривого Рогу, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою та обернення його на свою користь, з корисливих мотивів, під вигаданим приводом придбання автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер якого [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] в розстрочку, попросив у [PERSON] , передати йому вищевказаний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля, на що [PERSON] , будучи впевненим в намірах [PERSON] , введеним в оману про його справжні наміри, добровільно передав [PERSON] автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] , ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля. Після чого обвинувачений [PERSON] , реалізуючи в подальшому свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, отримавши від потерпілого [PERSON] , вищевказаний автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію, заздалегідь маючи умисел його не повертати та не виплачувати грошові кошти, діючи на досягнення злочинного результату, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь. Таким чином, своїми злочинними діями обвинувачений [PERSON] , шляхом зловживання довірою заволодів у [PERSON] , автомобілем ВАЗ 21154 реєстраційний номер якого [NUMBER] , сірого кольору, кузов [NUMBER] , чим завдав потерпілому [PERSON] , майнову шкоду, яка згідно з висновком судово-автотоварознавчої експертизи № 15/12.2/158 від 01 червня 2018 року, складає 86845 гривень 72 копійки. Вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Арешт накладений на автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер якого [NUMBER] сірого кольору, кузов [NUMBER] , ключі від автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер якого [NUMBER] , на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіта О.Г. від 27 квітня 2018 року - скасовано. Речові докази у кримінальному провадженні: автомобіль ВАЗ 21154 реєстраційний номер якого [NUMBER] сірого кольору та ключі від автомобіля ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] повернуто власнику; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21154 реєстраційний номер [NUMBER] , [NUMBER] на ім`я [PERSON] , заяву № 135284820 від 09 лютого 2019 року, Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Договір купівлі-продажу транспортного засобу № 1210, Договір комісії транспортного засобу № 1210 від 01 лютого 2018 року, Акт технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, Акт огляду реалізованого транспортного засобу, Акт приймання - передачі транспортних засобів та їх складових частин зберігаються в матеріалах кримінального провадження. (а.с.6-7). З висновку експерта № 28/1.1/386 від 04.07.2018, який міститься в матеріалах кримінального провадження №42018041750000011, яке досліджене судом встановлено, що «Підпис від імені [PERSON] у графі «Комитент» договору комісії транспортного засобу №1210 від 01.02.2018 року, у графі «Комітент» (довірена особа) акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №1210 від 01.02.2018 року, у графі «Продавець» акту огляду реалізованого транспортного засобу №5770/18/001210 від 01.02.2018 року, у графі «Передав» акту приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання та уповноваженим дилером №1210 від 01.02.2018 року - виконаний не [PERSON] , а іншою особою. (а.с. 142-148 кримінальної справи №212/1827/19 стосовно [PERSON] ). Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частинами першою, третьою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України). Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. За змістом п.8 наведеного Порядку державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Таким чином, договір комісії №1210 від 01.02.2018 року та договір купівлі - продажу транспортного засобу № 1210 від 01.02.2018 і став підставою для перереєстрація транспортного засобу «ВАЗ 21154», номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , на [PERSON] . Однак, враховуючи, що власник автомобіля [PERSON] не надавав згоди на продаж належного йому автомобіля, підпис у договорі комісії №1210 від 01.02.2018 року між [PERSON] та ТОВ «Автостандарт СВ» відповідного до якого було укладено договір купівлі - продажу не ставив, крім того не ставив і підпис в акті технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер №1210 від 01.02.2018 року, у графі «Продавець», в акті огляду реалізованого транспортного засобу №5770/18/001210 від 01.02.2018 року, у графі «Передав», в акті приймання-передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, між суб`єктом господарювання та уповноваженим дилером №1210 від 01.02.2018 року, що також встановлено з висновку експерта, тому суд приходить до висновку, що договір комісії №1210 укладений 01.02.2018 року між ТОВ «Автостандарт СВ» та власником [PERSON] , та договір купівлі продажу №1210 укладений 01.02.2018 року між ТОВ «Автостандарт СВ» та [PERSON] , на продаж належного [PERSON] на праві власності транспортного засобу: автомобіля «ВАЗ 21154», номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , належить визнати недійсним. Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації прав власності [PERSON] на автомобіль «ВАЗ 21154», номер кузова [NUMBER] реєстраційний номер [NUMBER] , визнання недійсним Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21154» реєстраційний номер [NUMBER] на ім`я [PERSON] та визнання за [PERSON] права власності на спірний автомобіль, суд вважає, що сам факт визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним свідчить про повернення до первісного власника (позивача) усіх встановлених законом повноважень власника (володіння, користування, розпорядження майном), що виключає необхідність окремого скасування державної реєстрації прав власності, визнання недійсним Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у судовому порядку. Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів, на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 800 гривень (а.с.1,2).

Outcome: partial