Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить розірвати Договір про сплату аліментів на утримання дитини від 17 серпня 2007 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо утримання [PERSON] , [INFO] , та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення даного позову до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилася дочка [PERSON] . Після розірвання шлюбу, 17 серпня 2007 між ними було укладено Договір про сплату аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини [PERSON] , який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Маловацькою Н.А. Відповідно до пункту 2 Договору відповідач взяв на себе зобов`язання надавати позивачу, як одержувачу, утримання (аліментів) для дитини, а також здійснювати інші виплати, встановлені цим договором. Відповідно до суттєвих умов договору, сторони погодили, що [PERSON] щомісячно сплачуватиме аліменти в розмірі 300,00 грн, не пізніше 10 числа поточного місяця за минулий місяць. У випадку зміни мінімального розміру аліментів на дитину відповідного віку, встановленого чинним законодавством, сторони домовились, що розмір аліментів підлягатиме перерахунку. Крім сплати щомісячної суми аліментів, [PERSON] зобов`язався не пізніше 10 червня кожного року додатково сплачувати грошові кошти в розмірі одномісячної грошової виплати для забезпечення літнього відпочинку дитини. Відповідач належним чином зобов`язання не виконував, внаслідок чого, позивач в березні 2019 року була змушена звернутися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за договором про сплату аліментів. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року позов [PERSON] задоволено. Крім того, встановлено факт неналежного виконання [PERSON] взятих на себе обов`язків по сплаті аліментів. Також у липні 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання договору про сплату аліментів. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 лютого 2020 року у справі № 755/11992/19, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 року, у задоволенні даного позову [PERSON] відмовлено. Позивач зазначає, що відмовляючи у задоволенні даного позову, судом не було враховано рішення суду про стягнення заборгованості зі сплати аліментів, оскільки в даному рішенні судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по утриманню дитини. Враховуючи те, що рішення Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року та факти встановлені в ньому, є новими обставинами, які виникли після ухвалення Київським апеляційним судом постанови від 21 жовтня 2020 року, вважає, що має право звернутися до суду з вимогою про розірвання договору зі сплати аліментів з інших правових підстав. Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року у цивільній справі № 756/3711/19 встановлено, що [PERSON] не виконував належним чином свої батьківські обов`язки по сплаті аліментів, на підставі чого з останнього було стягнуто 10 431,80 грн аліментів та 1 199,70 грн. витрат на оздоровлення. Таким чином, відповідач систематично не виконував в повному обсязі умови укладеного договору по утриманню спільної з позивачем дитини, що істотно порушує право останньої на належний рівень життя, та є підставою для скасування договору зі сплати аліментів та стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON] , яка продовжує навчання, в розмірі ј частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 січня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи до 01 лютого 2021 року та встановлено відповідні строки. У встановлений судом строк відповідач [PERSON] подав відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечував в повному обсязі, виходячи з такого. [PERSON] зазначає, що договір про сплату аліментів на утримання дитини був укладений між ним та [PERSON] , оскільки вони з позивачем не могли досягнути домовленості щодо способу виконання ним обов`язку з утримання дитини. Відповідач переконаний, що кошти, які він перераховує на утримання своєї доньки, [PERSON] витрачає на задоволення власних потреб. Також відповідач не погоджується із твердженням позивача про існування заборгованості зі сплати ним аліментів. З рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2020 року він не погоджується, вважає його таким, що порушує його права та законні інтереси, а також таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, має намір оскаржити дане рішення в апеляційному порядку. Крім того, [PERSON] зазначає, що позивач приховує від суду наявність іншого судового рішення, яке має безпосереднє відношення до правовідносин, що склалися між ним та [PERSON] в частині сплати аліментів на утримання дочки. Так, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14 лютого 2019 року у справі № 756/19096/18 задоволено заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню наказ про стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідач стверджує, що враховуючи наявність рішення суду від 14 лютого 2020 року у справі № 755/11992/19 про розірвання договору зі сплати аліментів, позивач не мала права повторно звертатися до суду з аналогічними позовними вимогами. Крім того, у разі невиконання батьком (матір`ю) свого обов`язку за договором, стягнення аліментів здійснюється не за судовим рішенням, а на підставі виконавчого напису нотаріуса, проте [PERSON] не надала належних доказів того, що зверталася до нотаріуса за видачею такого виконавчого напису. 18 лютого 2021 року [PERSON] надала відповідь на відзив, в якому підтвердила викладені в позові обставини. 04 березня 2021 року відповідач [PERSON] подав до суду заперечення на відповідь на відзив. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: dismissed