Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся з позовом до відповідача - фізичної особи - підприємця [PERSON] про стягнення коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.07.2015 року між сторонами було укладено Договір підряду №2, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виготовити, доставити та встановити обумовлені договором меблі, а позивач, в свою чергу, зобов'язався оплатити послуги за договором підряду. Відповідно до п. 3.1. Договору, вартість послуг становить 38 400,00 грн. У пункті 4.4. Договору підтверджено, що на момент укладення договору сума в розмірі 28700, 00 грн. передана відповідачем позивачеві. Відповідно до п. 2.1 Договору, кінцевим терміном виконання робіт зазначено 14 серпня 2015 року. Незважаючи на те, що позивачем виконано свою частину зобов'язання за договором підряду, відповідач не лише не виконав жодних із своїх зобов'язань, але й в грубій формі відмовився повертати грошові кошти позивачу, які були йому передані за вказаним Договором. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦПК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Зважаючи на те, що станом на 22.09.2015 року відповідач на вимог позивача так і не вчинив жодних дій на виконання зобов'язань за Договором, тобто, порушив зобов'язання, позивач просить суд стягнути з відповідача сплачений ним завдаток в сумі 28 700, 00 грн. у подвійному розмірі на підставі статті 571 ЦК України. Відповідно до п. 2.2 Договору, у разі несвоєчасного виконання замовлення на відповідача покладаються штрафні санкції у розмірі 0,2 % в день від вартості замовлення. Оскільки загальна вартість замовлення становить 38 400,00 грн., кінцевим терміном виконання замовлення було 14.08.2015 року, прострочення виконання договору станом на 22.09.2015 року складає 39 днів, загальна сума неустойки, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 2 995,20 грн. (38 400,00 грн. х 0,2 % х 39 днів). Підтримавши в судовому засіданні позовні вимоги з вищенаведених підстав, представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі, згодом направив до суду письмову заяву про проведення судового засідання у його відсутність, у випадку неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судовому засіданні підтвердив факт укладення Договору підряду, просив відкласти судове засідання для можливості отримати правову допомогу, проте, у наступне судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, суд, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наведені позивачем доводи і надані докази, встановив наступне. 14.07.2015 року сторонами було укладено Договір підряду №2 (а.с 4, 5). Відповідно до умов вказаного Договору, відповідач зобов'язався виготовити, доставити та встановити обумовлені договором меблі, а позивач в свою чергу, зобов'язався оплатити послуги за договором підряду. Відповідно до п. 3.1. Договору вартість послуг становить 38 400,00 грн. У пункті 4.4. Договору підтверджено, що на момент укладення договору сума в розмірі 28700, 00 грн. передана відповідачем позивачеві. Відповідно до п. 2.1 Договору, кінцевим терміном виконання робіт зазначено 14 серпня 2015 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Доказів того, що у строк, встановлений Договором підряду, виконав взяті на себе зобов'язання, відповідач суду не надав. Згідно ст. 256 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягаєвиконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 3.2 Договору підряду сторонами встановлено заставу (на російській мові «залог») в розмірі 28 700,00 грн. Відповідно до абз. 2) п. 4.4. Договору зазначено, що передоплата відповідачем одержана, як і у пункті 3.2 Договору, в сумі 28 700,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 570 ЦК України, на яку посилається позивач, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку аванс - це лише спосіб платежу, який не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов'язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання, той, хто отримав аванс повинен його повернути. Якщо виконавець отримав як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню. З вище наведених підстав суд приходить до висновку, що обумовлена сторонами у Договорі сума в розмірі 28700, 00 грн. не є завдатком, а є передоплатою, що відображено і у пункті 4.4. Договору і підтверджується іншими положеннями Договору, які не передбачають забезпечувального характеру даного платежу. У зв'язку з вищенаведеним, не підлягають задоволенню позовна вимога в частині подвійної суми завдатку. Як було зазначено, відповідно до п. 2.1 Договору підряду, кінцевим терміном виконання робіт є 14 серпня 2015 року. Відповідно до п. 2.2 Договору, у разі несвоєчасного виконання замовлення на відповідача покладаються штрафні санкції у розмірі 0,2 % в день від вартості замовлення. Зважаючи на те, що станом на час звернення позивача до суду - 22.09. 2015 року відповідач не виконав зобов'язань за Договором, тобто, порушив зобов'язання, є обґрунтовані і вимоги позивача про стягнення пені з відповідача. Загальна вартість замовлення становить 38 400,00 грн., кінцевим терміном виконання замовлення було 14.08.2015 року, прострочення виконання договору станом на 22.09.2015 року складає 39 днів, загальна сума неустойки, яку слід стягнути з відповідача становить 2 995,20 грн. (38 400,00 грн. х 0,2 % х 39 днів). За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, - стягнення з відповідача сплаченої позивачем передоплати в сумі 28 700,00 грн., а також пені в сумі 2 995, 20 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial