Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача Нововоронцовської районної спілки споживчих товариств про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності. В обґрунтування позову посилався на ту обставину, що 23.11.2007 року він уклав договір купівлі - продажу з відповідачем, згідно якого, позивач отримав у власність 3/100 частки нежитлових приміщень, а саме будівлі гаражу площею 43,6 кв.м. та мощення площею 1000 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS] Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, хоча вони домовилися щодо всіх істотних умов договору та здійснили повне його виконання, тому позивач просив визнати даний договір купівлі-продажу нежитлового приміщення дійсним, визнати за ним право власності на вказане нежитлове приміщення та розглянути справу без його участі. Представник відповідача, голова правління [PERSON], у судове засідання не з'явилася. Надала суду письмові пояснення щодо позовних вимог. Повідомила, що Нововоронцовська районна спілка споживчих товариств з 2007 року не являється власником будівлі гаражу площею 43,6 кв.м. та мощення площею 1000 кв.м., що знаходяться за адресою [ADDRESS] дане майно не перебуває і на балансі товариства. Вказане майно було побудоване товариством в 1970-1980 роках. При прийнятті рішення за позовом покладається на розсуд суду. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, а саме письмового договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 23.11.2007 року Нововоронцовська районна спілка споживчих товариств в особі директора [PERSON] продала, а [PERSON] купив нежитлові приміщення, а саме будівлі гаражу площею 43,6 кв.м. вартістю 3000грн. та мощення площею 1000 кв.м. вартістю 5000грн., що знаходяться за адресою [ADDRESS] Згідно Договору Продавець і Покупець взяли на себе обов'язок нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, а Продавець виготовити технічний паспорт на вказаний об'єкт нерухомості. Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів [PERSON] оплатив Нововоронцовській районній спілці споживчих товариств: 23.11.2007 року - 3000 грн., 10.12.2007 року - 2000 грн., 21.12.2007 року - 3000 грн., тобто суму коштів зазначених у договорі купівлі-продажу. Сторонами не заперечується, що саме з 2007 року вказане у договорі майно вибуло з володіння відповідача та не рахується на його балансі, водночас позивач почав ним користуватися. Водночас до дня подачі позовної заяви відповідач так і не вчинив необхідні дії із виготовлення технічного паспорту на вказаний об'єкт нерухомості як передумови укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу. Отже, відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу від 23.11.2007 року. Згідно виготовленого на замовлення позивача технічного паспорту на громадську будівлю по [ADDRESS] зокрема, зазначено під літерою «з» гараж, площею 43,6кв.м., збудовано у 1970 році, під літерою «І» - мощення, збудовано у 1979 році. Гараж «з» та мощення «І» належить Нововоронцовській районній спілці споживчих товариств, балансовою вартістю 6954грн. і становить 3/100 у загальному об'єкті нерухомості за адресою по [ADDRESS] Відповідно до ст. 205 ЦК воля сторін на вчинення правочину може бути виражена в письмовій формі. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК). Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Згідно ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору (передача позивачем коштів за майно, передача померлим житлового будинку та земельної ділянки позивачу), тому вважає, що наявний факту ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину, який не залежить від волі цієї сторони договору. Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. У зв'язку з цим, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна не потребує окремо і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації, то він може бути визнаний судом дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. Тому, суд вважає, що оскільки на момент розгляду справи здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу не надається можливим. Позиція відповідача свідчить про те, що він ухиляється від нотаріального посвідчення договору-купівлі продажу, тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved