Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, до [PERSON], треті особи - [PERSON], КП «Жилкомсервіс» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачу та його родині 11.07.1994 року ЗАТ «Сантехмонтаж-60» була надана для проживання у гуртожитку кімната [ADDRESS] у м. Харкові. В даній кімнаті відповідач проживав разом із своєю дружиною [PERSON] та двома синами. В теперішній час, зазначена кімната не приватизована та знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс». В 2003 році відповідач забрав свої речі та покинув кімнату, участі у витратах по утриманню житлового приміщення не приймає, не сплачує комунальні послуги, проте залишається зареєстрованим у спірній кімнаті. У зв'язку з тим, що відповідач відсутній за місцем своєї реєстрації без поважної причини понад шість місяців та добровільно знятися з реєстрації відмовляється, позивач змушений звернутись до суду з даним позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] у м. Харкові. Заочним рішенням Комінтернівського районного суду від 25.01.2013 р. вищевказані позовні вимоги були задоволені. Ухвалою Комінтернівського районного суду від 07.10.2013 р. заочне рішення від 25.01.2013 було скасовано на підставі заяви [PERSON] про перегляд заочного рішення та справу призначено до розгляду в загальному порядку. Не погоджуючись із позовною заявою, [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 липня 1994 р. на підставі ордеру №199 серії КУ йому ЗАТ «Сантехмонтаж» було надано кімнату [ADDRESS], в якій він проживав разом із сім`єю - дружиною [PERSON] та двома синами [PERSON] та [PERSON] 05.03.1996 р. шлюб із [PERSON] було розірвано. Після цього, [PERSON] ініціювала сварки між ними, намагалась зіпсувати його стосунки з дітьми. З метою уникнення конфліктів він декілька разів був змушений тимчасово залишати спірне житло впродовж часу, який не перевищував шести місяців. В цей час він мешкав у друзів та батьків, а потім повертався, щоб мати можливість користуватися власними речами та сподівався, що сварок між ними більше не буде. Його речі, побутова техніка, інструменти, одяг, залишались і до теперішнього часу залишаються за адресою спірної квартири. Приблизно в середині листопада 2010 року він за власні кошти разом із товаришем зробили металеві вхідні двері до кімнати [NUMBER]. Оскільки, на той час він працював та був відсутній вдома, то на його прохання товариш із помічником встановили ці двері. Коли він звернувся до [PERSON], [PERSON] з проханням надати йому комплект ключів від кімнати, щоб мати можливість користуватись спірним приміщенням йому було категорично відмовлено. Протягом 2011-2013 років він неодноразово звертався до [PERSON], [PERSON] з проханням надати ключі від кімнати [NUMBER]. Однак, навіть після ухвалення рішення Апеляційним судом Харківської області від 15.09.2011 про поновлення його права та вселення відповідачі за зустрічним позовом відмовились надати ключі та не виконали рішення суду. Також, у первісному позові зазначено, що він участі у витратах по утриманню житла не приймає та не намагається користуватися кімнатою. Однак, він впродовж усього строку реєстрації за адресою спірної квартири сплачував та сплачує комунальні послуги, з урахуванням усіх зареєстрованих мешканців, що підтверджується доданими квитанціями. Крім цього, він приймав участь у проведенні ремонту спірного житла, купував матеріали для утеплення стін, каналізаційні труби, зробив та встановив металеві двері, що можуть підтвердити свідки. Таким чином, він позбавлений можливості користуватись спірним приміщенням внаслідок неправомірних дій відповідачів за зустрічним позовом та створених ними перешкод. На даний час він потребує поліпшення житлових умов внаслідок чого звернувся до ХМР про надання житла, оскільки він не має можливості придбати власне житло та тимчасово проживати у різних місцях. Просить поновити порушене право та вселити його за адресою: [ADDRESS] розділити особовий рахунок між мешканцями кімнати [NUMBER], зобов'язати [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкод у користуванні житловим приміщенням та виконати рішення суду по справі №2-1245/2011 шляхом передання в приміщенні суду при свідках комплекту ключів від спірної кімнати. Ухвалою суду від 12.11.2013 зустрічну позовну заяву об'єднано в одне провадження із первісним позовом. Відповідачі за зустрічним позовом надали заперечення на зустрічну позовну заяву, в якому зазначили, що в 2011 році рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова позовні вимоги [PERSON] про поновлення порушеного права та вселення були задоволені. Після цього та до теперішнього часу [PERSON] жодного разу не намагався користуватись спірною кімнатою, вселитися до неї, не приймав участі в її утриманні, не сплачував комунальні послуги. Також, в спірній кімнаті відсутні речі, які належать позивачу за зустрічним позовом. Крім цього, [PERSON] не використовував своє право на вселення, підтверджене рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі №2-1245/2011, яке набрало законної сили, оскільки, як він пояснював у судовому засіданні, не бажає сперечатись з цього приводи з відповідачами за зустрічним позовом. Також, [PERSON] не надав жодного доказу звернення до [PERSON] та [PERSON] з приводу отримання ключів від спірної кімнати, чи здійснення інших дій направлених на вселення. Також, не підтверджено ніякими доказів твердження [PERSON] щодо його участі в проведенні ремонту спірної кімнати. Крім цього, позовна вимога щодо розподілу особового рахунку між мешканцями спірної кімнати не відповідає вимогам закону, оскільки при доцільності та технічній можливості розподіл особових рахунків здійснюється КП «Жилкомсервіс» на підставі звернення зацікавленої особи. Вважають, що оскільки [PERSON] не проживав в кімнаті [ADDRESS] без поважних причин понад 6 місяців, то втратив право користування спірної квартирою й тому слід відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог. У судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечував, з вищевикладених підстав та просив відмовити в повному обсязі. Представник позивача за первісним позовом [PERSON] - [PERSON], яка діяла на підставі довіреності, уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Проти задоволення зустрічних вимог заперечувала з підстав викладених у вищевказаних запереченнях та просила відмовити в їх задоволенні. Третя особа за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутності, первісні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явився. Згідно телефонограми від 29.04.2014 було повідомлено, що на даний час [PERSON] перебуває у СІЗО м. Одеса. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] утримується в ОСІ з 28.03.2014 та до теперішнього часу, був арештований 24.03.2014, що підтверджується довідкою Начальника ОСІ УДПС України в Одеській області. На запит суду було направлено пояснення [PERSON], в якому зазначив, що із первісним позовом він не згодний та підтримує вимоги зустрічного позову. Представник КП «Жилкомсервіс» у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, суд приходить до наступного. Згідно із витягом протоколу №11 засідання комітету профспілки ЗАТ «Сантехмонтаж-60» від 11 липня 1994 року, робітнику дільниці №2 ЗАТ «Сантехмонтаж-60» [PERSON] на сім'ю з чотирьох осіб (він, його дружина [PERSON], його сини [PERSON] та [PERSON].) було надано кімнату [ADDRESS] Як вбачається з довідки, виданої КП «Жилкомсервіс» дільниця №21 у вищевказаній кімнаті зареєстровані [PERSON], його дружина [PERSON] та син [PERSON] Згідно ст. 71, 72 ЖК України, особа, яка не проживає у приміщенні понад шість місяців без поважних причин може бути визнана судом такою, що втратила право користуватися цим приміщенням. З матеріалів справи вбачається, що Рішенням Комінтернівського районного суд м. Харкова від 26.07.2011 року в задоволені аналогічного позову було відмовлено та задоволені зустрічні вимоги [PERSON] про поновлення порушеного права та вселення. Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 15.09.2011 року вищевказане рішення суду було залишене без змін. Як вбачається з листа Комінтернівського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, із заявою про примусове виконання рішення суду від 26.07.2011 року відповідач [PERSON] не звертався. Станом на 18.06.2012 року зазначений документ на виконанні не перебуває. Також, в період з 11.04.2012 року по 07.08.2012 року до Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України В Харківській області із заявами та повідомленнями [PERSON] не звертався, про що суду представлений відповідний лист. Факт не проживання [PERSON] у спірній кімнаті вже 5-6 років підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON],[PERSON] Залишаючись зареєстрованим у кімнаті [ADDRESS] відповідач ставить у скрутне матеріальне становище позивача, який змушений сплачувати комунальні послуги, в тому числі і за нього. З повідомлення про сплату комунальних послуг за адресою [ADDRESS] вбачається, що станом на 01.02.2014 наявні борги по сплаті за кварплату в сумі- 30,20 грн., опалення - 16663, 56 грн., холодну воду - 9745,34 грн., природний газ - 2425, 92 грн., вивіз тпв - 459,05 грн. Згідно ст.. 47 Конституцї України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку передбаченому законом. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», роз'яснив судам, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Таким чином, під час вирішення питання про втрату членом сім`ї наймача права користування житловим приміщенням з'ясуванню підлягає як термін його відсутності так і поважність причин такої відсутності. Так, в судовому засіданні 12.11.2013 р. відповідач за первісним позовом [PERSON] на питання суду щодо не використання свого права на вселення до спірної кімнати на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.07.2011 року, залишеного без змін Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.09.2011 року, пояснив, що не отримував виконавчий лист щодо виконання вказаного рішення суду через погані стосунки із відповідачами за зустрічним позовом. Посилання [PERSON] на неприязні стосунки із членами його родини - позивачами за первісним позовом не спростовуються обома сторонами по справі. Проте, будь-яких доказів щодо вчинення ними перешкод для вселення [PERSON] до спірної квартири позивачем за зустрічним позовом до суду не надано, матеріали справи також не містять таких відомостей. Натомість, в матеріалах справи містяться відомості що [PERSON] з приводу вчинення перешкод у проживанні у спірній квартирі до органів внутрішніх справ не звертався. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, в тому числі, і на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, те що відповідач не проживає у спірній кімнаті без поважних причин понад 6 місяців, ніяких перешкод у проживанні [PERSON] з боку позивача [PERSON] не встановлено, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування кімнатою [ADDRESS] Також, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про вселення з підстав недоведеності порушення права позивача за зустрічним позовом з боку [PERSON], [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved