Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив позбавити [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS]. На житлову площу зазначеного будинку було зареєстровано в травні 2010 року [PERSON] та [PERSON]. У листопаді 2010 року відповідач [PERSON] забрала всі свої речі і переїхала проживати на інше постійне місце проживання. Відповідач [PERSON] ніколи не проживав за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі не проживають за місцем реєстрації більше одного року без поважних причини і вони втратили право на користування вказаним будинком. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання перебування фізичної особи, наданої Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області, [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 07.07.2010 року. Згідно адресної довідки про реєстрацію місця проживання перебування фізичної особи наданої Ізмаїльський РВ ГУДМС України в Одеській області [PERSON], [INFO], значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] з 07.07.2010 року. В судове засідання, яке призначалось на 21.09.2015 року, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджено поштовими повідомленнями про отримання ними судової повістки, про причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення слухання справи або слухання справи за їх відсутності на адресу суду не направляли. В судове засідання, яке призначалось на 15.10.2015 року, відповідачі не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, проте конверти із судовими повістками повернулись на адресу суду з відмітками «за зазначеною адресою е проживають», про причини неявки суд не повідомили, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того представника позивача. Представник третьої особи - Ізмаїльського районного відділу головного управління державної міграційної служби України в Одеській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2010 року за [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] належть житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], що також підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.03.2010 року за № 25460893, виданого комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації». Як вбачається з довідки від 17.08.2015 року, наданої виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON], 1958 року народження та [PERSON], 1988 року народження, дійсно зареєстровані з травня 2010 року в [ADDRESS], але не проживають по зазначеній адресі з листопада 2010 року. Частиною 5 ст.9 ЖК України передбачено, що житлові права громадян охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За змістом ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою), свідоцтва про смерть. Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» вказано, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності, зокрема (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї) суд може продовжити пропущений строк. Як вбачається з матеріалів справи, будь-яких об'єктивних відомостей про те, що позивач [PERSON] вчиняв щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] неправомірні дії, які б перешкоджали їм у користуванні будинком, суду не надано. Також, звертає на себе увагу й та обставина, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] ніколи не пред'являли вимоги про усунення перешкод та вселення у спірний будинок. На підставі викладеного та приймаючи до уваги те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в будинку позивача, розташованому за адресою: [ADDRESS] не проживають, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа - Ізмаїльський районний відділ головного управління державної міграційної служби України в Одеській області про втрату права на житло підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved