Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Перечин, вул. Червоноармійська, №52 Закарпатської області в порядку спадкування за законом за спадкодавцем [PERSON], яка померла 28 листопада 2014 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 листопада 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, що складається з житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки за адресою: м. Перечин, вул. Червоноармійська, №52 Закарпатської області. Вказаний будинок був побудований у 1962 році його матірю [PERSON] та батьком [PERSON], який помер 03 січня 1997 року. Він постійно проживав разом з матірю у вказаному будинку та продовжує проживати у ньому на даний час, вів з покійною спільне господарство, робив поточні ремонти, обробляв земельну ділянку. Таким чином він вступив у фактичне володіння та управління будинком, користується ним та присадибною земельною ділянкою, проте не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як його батьки при житті не виготовили технічний паспорт на будинок та не отримали свідоцтво про право власності на нього, тому просять позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, у якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача у судове засідання також не зявилася, подала заяву, у якій просить розгляд справи провести без її участі, не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований по вул. Червоноармійській, №52 у м. Перечин Закарпатської області. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 28 листопада 2014 року померла мати позивача [PERSON] [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №177941, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перечинського районного управління юстиції у Закарпатській області 28 листопада 2014 року, актовий запис №89 (а. с. 16). Також встановлено, що забудівником та головою дворогосподарства за адресою: м.Перечин, вул. Червоноармійська, 52 був [PERSON], який помер 02 січня 1997 року, що стверджується довідкою Перечинської міської ради Закарпатської області №1942 від 25 серпня 2015 року (а. с. 13, 15). Згідно довідки Перечинської міської ради Закарпатської області № 1941 від 26 серпня 2015 року на день смерті [PERSON], яка померла 27 листопада 2014 року та в строк 6 місяців за адресою: м. Перечин, вул. Червоноармійська, №52 був зареєстрований [PERSON], [INFO] (а. с. 14). Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем [PERSON], протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не відмовився від її прийняття, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. Разом з цим, як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори № 191/01-16 від 26 серпня 2015 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок №52 по вул. Червоноармійській у м. Перечин Закарпатської області (а. с. 19). Як розяснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Як вбачається з повідомлення Перечинської державної нотаріальної контори №211/01-16 від 14 вересня 2015 року, будь-яких інших спадкоємців, які б виявили намір прийняти спадщину за [PERSON], яка померла 28 листопада 2014 року, не встановлено (а.с.25). Отже враховуючи те, що позивач [PERSON] прийняв спадщину за законом за спадкодавцем [PERSON], однак у нього існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved