Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25 серпня 2011року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Крім цього, зазначила, що відповідач сплачує аліменти нерегулярно, одиничними платежами, постійно допускаючи заборгованість. У звязку з чим просила суд винести рішення яким стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 6918 гривень. Також позивач просила суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1500 гривень щомісячно, оскільки 600 гривень, які були за рішенням суду стягнуто з відповідача у 2011 році, в порівнянні з ринковими цінами на сьогоднішній день є замалою грошовою сумою, позаяк дитина росте і потребує більших витрат. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, разом з тим не виявив бажання скористатись правом збільшити позовні вимоги щодо стягнення пені з 01.03.2016 року і по день ухвалення рішення у справі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково та пояснила, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1000 гривень, оскільки більше він не зможе сплачувати та на його утриманні батьки. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновків про таке. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2009 року. Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 25 серпня 2011 року шлюб між ними розірваний (а.с. 7). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Згідно виконавчого листа № 2-419/2011 року виданого 29 серпня 2011 року Тарутинським районним судом Одеської області, відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2011 року і до повноліття дитини. На обґрунтування суми пені позивач надала розрахунки заборгованості по сплаті аліментів (на суму 18400 грн.) за період з 02.08.2011 року по 01.03.2016 року та розрахунок пені відповідно (а.с. 11, 12, 13-14). Разом з тим, представником відповідача надано до суду розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за аналогічний період на 10557,08 грн. (а.с. 84-86). З метою усунення зазначених розбіжностей судом допитано державного виконавця Міндову Т.І., яка пояснила, що такі розбіжності виникли внаслідок неврахування усіх виплат, які були зроблені відповідачем в якості аліментів, а тому розрахунок із заборгованістю станом на 01.03.2016 року на суму 10557,08 грн є більш точним і відповідає дійсності (а.с. 84-86, 118-119). Статтею 180 СК України встановлено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 196 цього Кодексу при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобовязань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Відповідно до правового висновку ВСУ від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Таким чином, суд бере до розрахунку пені розрахунок суми заборгованості по аліментам, складений державним виконавцем Міндовою Т.І. і затверджений начальником Тарутинського РВДВС Головного ТУ юстиції в Одеській області [PERSON] (а.с. 84-86), за виключенням суми за перший місяць сплати, яка повинна бути обрахована виходячи з дати початку відрахувань (з 02.08.2011 року) та 30 днів у серпні місяці, які залишилися (600/31*30=580,65 грн.). Суд не погоджується з доводами представника позивача про те, що державним виконавцем неправомірно враховані суми сплачених відповідачем коштів як аліментів, позаяк позивач є стороною виконавчого провадження стягувачем, і жодних доказів оскарження дій державного виконавця в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» суду не надано. Отже, сума пені за період з 02.08.2011 року по 01.03.2016 року, враховуючи обовязок відповідача щомісячно сплачувати 600 грн., буде обраховуватися: 02.08.2011 необхідно 580,65, сплачено - 0, пеня 174,20 01.09.2011 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.10.2011 необхідно 600, сплачено - 1500, пеня - 0 01.11.2011 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.12.2011 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.01.2012 необхідно 600, сплачено - 700, пеня - 0 01.02.2012 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 174 01.03.2012 необхідно 600, сплачено - 1200, пеня - 0 01.04.2012 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.05.2012 необхідно 600, сплачено - 250, пеня 108,5 01.06.2012 необхідно 600, сплачено - 250, пеня - 105 01.07.2012 необхідно 600, сплачено - 1500, пеня - 0 01.08.2012 необхідно 600, сплачено - 800, пеня - 0 01.09.2012 необхідно 600, сплачено - 1200, пеня - 0 01.10.2012 необхідно 600, сплачено - 1000, пеня - 0 01.11.2012 необхідно 600, сплачено - 600, пеня - 0 01.12.2012 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.01.2013 необхідно 600, сплачено - 600, пеня - 0 01.02.2013 необхідно 600, сплачено - 600, пеня - 0 01.03.2013 необхідно 600, сплачено - 600, пеня - 0 01.04.2013 необхідно 600, сплачено - 500, пеня - 30 01.05.2013 необхідно 600, сплачено - 500, пеня 31 01.06.2013 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.07.2013 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.08.2013 необхідно 600, сплачено - 1200, пеня - 0 01.09.2013 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.10.2013 необхідно 600, сплачено - 1000, пеня - 0 01.11.2013 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.12.2013 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.01.2014 необхідно 600, сплачено - 1879, пеня - 0 01.02.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 168 01.03.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.04.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.05.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня 186 01.06.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.07.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.08.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.09.2014 необхідно 600, сплачено 696,50, пеня - 0 01.10.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.11.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.12.2014 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.01.2015 необхідно 600, сплачено 1014,90, пеня - 0 01.02.2015 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 168 01.03.2015 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.04.2015 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 180 01.05.2015 необхідно 600, сплачено - 0, пеня 186 01.06.2015 необхідно 600, сплачено 396,01, пеня 61,20 01.07.2015 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.08.2015 необхідно 600, сплачено 993,01, пеня - 0 01.09.2015 необхідно 600, сплачено 993,01, пеня - 0 01.10.2015 необхідно 600, сплачено 744,26, пеня - 0 01.11.2015 необхідно 600, сплачено 694,51, пеня - 0 01.12.2015 необхідно 600, сплачено 993,01, пеня - 0 01.01.2016 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 186 01.02.2016 необхідно 600, сплачено - 0, пеня - 174 01.03.2016 необхідно 600, сплачено - 0, пеня 186 Таким чином, загальна сума пені за період 02.08.2011 року по 01.03.2016 року, яка підлягає стягненню з відповідача складає 5783,90 гривень. Щодо позовних вимог в частині збільшення розміру аліментів суд дійшов наступних висновків. Так, згідно рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 25.08.2011 року відповідач зобов'язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 600 гривень щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 серпня 2011 року і до повноліття дитини (а.с. 7). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обовязку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Така правова позиція сформульована ВСУ у постанові від 05.02.2014 року по справі № 143цс13. Враховуючи матеріальне становище дитини, її стан здоровя, необхідність відвідувати дитиною дитячий навчальний заклад та сплачувати за її харчування, а також матеріальне становище платника аліментів, те, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовної вимоги та збільшення розміру аліментів на утримання дитини до 1100 гривень щомісячно. Водночас, суд не погоджується з доводами представника позивача про необхідність збільшення розміру аліментів з огляду на інфляцію в країні, оскільки в такому разу позивач має право на проведення індексації аліментів на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Враховуючи викладене,

Outcome: partial