Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі на посаді старшого зміни операційного відділу ТОВ «ТС Обжора», змінити формулювання причини звільнення - звільнений за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, вказавши в трудовій книжці - звільнений за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником, або уповноваженим ним органом законодавства про працю та умов колективного договору, стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, поновивши йому строк для звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені позивні вимоги у повному обсязі і суду пояснив, що з 26.11.2007 року працював на посаді охоронника ТП №11 «ТМ Обжора» в м. Макіївка, з 01.03.2008 року по 06.04.2008 року на посаді старшого зміни охорони. 06 квітня 2008 року керуюча ТП №11 «ТС Обжора» [PERSON] звинуватила його в пропажі 3-х теліжок і змушувала його оплатити їх вартість в сумі 750 гривень. Оскільки він не ніс відповідальність за тележки і не підписував акт прийому-передачі, він відмовився оплачувати їх вартість. 07 квітня 2008 троку він прийшов на роботу в свій вихідний день з ціллю отримати заробітну плату за березень 2008 року. Однак, йому відмовили в видачі заробітної плати, мотивуючи тим, що від керівництва отримали наказ не видавати його гроші. 08 квітня 2008 року у відділі кадрів він отримав бланк заяви на звільнення, який він заповнив і зазначив, що просить звільнити його на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, який він віддав начальнику відділу кадрів [PERSON] Остання не прийняла у нього заяву, мотивуючи тим, що не має повноважень на його звільнення. [PERSON] також відмовилась підписувати заяву, тому він був змушений відправити заяву про звільнення рекомендованим листом з повідомленням генеральному директору ТОВ «ТС Обжора» через «Укрпошту». Оскільки він подав заяву про звільнення. Після перенесено стресу з 09.04.2014 року він припинив виходити на роботу та перебував у стані депресії. 14 травня 2008 року йому стало відомо про його звільнення з посади на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогули. Звільнення його з посади є незаконним, незважаючи на те, що його заява про звільнення з вини «Укрпошта» не дійшла до відповідача, керівництву підприємства було відомо про подану їм заяву та про його звільнення, Оскільки він подав заяву про звільнення з-а власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, підстави для звільнення його за прогули були відсутні. Крім того, заяву про звільнення його з посади старшого зміни охорони він написав у зв'язку з психологічним тиском на нього, а саме: [PERSON] незаконно змушувала оплатити його вартість 3-х теліжок у сумі 750 гривень. У заяві про звільнення він просив направити йому трудову книжку поштою. Його заява не була отримана керівництвом ТОВ «ТС Обжора», у зв'язку з тим, що був відсутній договір між ТОВ «ТС Обжора» та Укрпоштою» на поставку кореспонденції. Просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08.04.2008 року по день винесення рішення суду, покласти матеріальну відповідальності на посадових осіб ТОВ «ТС Обжора», винних в незаконному звільненні та стягнути на його користь моральну шкоду у розмірі 2000000 гривень. Також просив поновити йому строк звернення до суду, мотивуючи тим, що до теперішнього часу судовий розгляд його справи про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та інших виплат продовжується до теперішнього часу за його заявами про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами. 01 березня 2014 року, коли він придбав Господарський Кодекс України, він дізнався, що ТОВ «ТС Обжора» була зобов'язана укласти договір з «Укрпошта», а працівники «Украпошта» були зобов'язані вручити поштове відправлення адміністрації ТОВ «ТС Обжора». Виходячи з зазначеного, вважає, що строк звернення до суду ним пропущений з поважної причини. Представник відповідача - ТОВ «ТС Обжора» до зали судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в строк передбачений ЦПК України. Суд, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних у ній доказів у відсутності відповідача. Проти заочного розгляду позивач не заперечував. З наданих письмових заперечень, вбачається, що ТОВ «ТС Обжора» позов не визнає. Позивач [PERSON] на підставі особистою заяви та наказу № 122/Є12-к від 01.03.2008 року був прийнятий на посаду старшого зміни охорони операційного відділу ТОВ «ТС Обжора». Починаючи з 09.04.2008 року позивач був відсутній на робочому місці, що було зафіксовано у актах від 09.04.2008р., 15.04.2008 року, 24.04.2008 року, 30.04.2008 року, 07.05.2008 року, 23.05.2008 року, 31.05.2008 року, 09.06.2008 року,. У зв'язку з відсутністю позивача на робочому місці на його адресу 16.06.2008 року, 12.05.2008 року, 20.05.2008 року були направлені листи-повідомлення з вимогою пояснення причин своєї відсутності на робочому місці, однак від позивача будь яких пояснень не надійшло. У зв'язку зі скоєним прогулом, [PERSON] 09.06.2008 року наказом № 325/8-к був звільнений згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України. Звільнення [PERSON] було зроблено в повній відповідності до вимог трудового законодавства України. Відсутність будь-яких порушень в діях відповідача при звільненні [PERSON] підтверджується рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 29 грудня 2009 року у справі 2-76/09. Рішенням Ленінського районного суду м. Донецька від 25.07.2013 року встановлений факт прогулів відповідача в період з 09.04.2008 року по 09.06.2009 року. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв'язку з відсутністю з боку відповідача порушень прав позивача, вважають цілком безпідставними заявлені ним позовні вимоги. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] згідно наказу № 122 від 01.03.2008 року був прийнятий на роботу у ТОВ «ТС Обжора» на посаду старшого зміни охорони операційного відділу з 01.03.2008 року Судом встановлено, що підставою для видання наказу про прийом [PERSON] на роботу була його особиста заява від 01.03.2008 року. Таким чином, [PERSON] працював в ТОВ «ТС Обжора» на посаді старшого зміни охорони операційного відділу з 01.03.2008 року, а не з 27.11.2008 року, як він зазначає в своєму позові. Даний факт встановлений рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 29.12.2009 року за позовом [PERSON] до ТОВ «ТС Обжора» про внесення в трудову книжку записів про прийняття на роботу та звільнення з роботи, про зобов'язання видати трудову книжку, стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за придбання спецодягу, за невикористану відпустку, винагороди за виявлені крадіжки, вихідної допомоги, компенсації за відрядження, відшкодування моральної шкоди, яке набрало чинності. Наказом № 325/8 -к від 09.06.2014 року [PERSON] був звільнений за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України. У своєму позові позивач [PERSON] вказує, що його звільнення з посади старшого зміни охорони операційного відділу ТОВ «ТС Обжора» за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України є незаконним. Суд не може погодитись з доводами позивача виходячи з наступного. Приписами ч 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 29.12.2008 року за позовом [PERSON] по справі №2-76/09 встановлено, що позивач [PERSON] працював в ТОВ «ТС Обжора» з 01.03.2008 року і з 09.04.2008 року допустив прогули без поважної причини. Наказ про звільнення його з роботи є законним, підстави для внесення змін до його трудової книжки відсутні. Рішенням Ленінського районного суду м. Донецьк від 25 липня 2013 року по справі за позовом [PERSON] № 2/260/17/2013 встановлено, що [PERSON] допустив прогули з 09.04.2008 року по 09.06.2008 року без поважної причини. Виходячи з вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України факт вчинення прогулів [PERSON] в період з 09.04.2008 року є доведеним і не підлягає доказуванню. Також не підлягає доказуванню період роботи [PERSON] в ТОВ «ТС Обжора» в період з 01.03.2008 року по 09.06.2008 року. Оскільки звільнення позивача [PERSON] з підстав передбачених ч. 4 ст. 40 КЗпП України є законним, підстави для внесення змін формулювання причин звільнення відсутні. Вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, покладання матеріальної відповідальності на посадових осіб ТОВ «ТС Обжора», винних в незаконному звільненні та стягнення моральної шкоди є похідними від вимог про поновлення на роботі підстави для їх задоволення також відсутні.

Outcome: dismissed