Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки і піклування Новосанжарської РДА в якому просив відповідачку не чинити йому перешкод у зустрічах з дітьми: [PERSON] та [PERSON] та встановити дні та години спілкування. Обґрунтовував позов тим, що згідно рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2013 року [PERSON] був визнаний батьком дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідачка перешкоджає йому у зустрічах з дітьми і тому, використавши усі можливі заходи досудового врегулювання цього питання, позивач був змушений звертатися до суду за захистом своїх прав як батька. В квітні 2014 року позивач уточнив і доповнив позовні вимоги та просив суд визначити місце проживання дітей за адресою [ADDRESS] , мотивуючи тим, що відповідач не піклується про дітей, не приділяє уваги їх вихованню. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав частково, просив залишити без розгляду вимоги про зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити йому [PERSON] перешкод у зустрічах з дітьми [PERSON] та [PERSON] та про встановлення днів та годин спілкування його [PERSON] з дочками [PERSON] та [PERSON], а саме: щосуботи та щонеділі з 09-00 год. до 17-00 год. Ухвалою суду від 14.05.2014 року позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача [PERSON] не чинити йому [PERSON] перешкод у зустрічах з дітьми [PERSON] та [PERSON] та про встановлення днів та годин спілкування його [PERSON] з дочками [PERSON] та [PERSON], а саме: щосуботи та щонеділі з 09-00 год. до 17-00 год. - залишено без розгляду. Відповідачка, [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечує. Суд заслухавши сторони, думку адвоката, оцінивши надані докази ґрунтуючись на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до наступного. Судом встановлено, що на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2013 року [PERSON] є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-7). Вказаний факт відображено у свідоцтвах про народження дітей, де у графі батько значиться [PERSON] (а.с.8-9). При наявності спору чи таких стосунків між батьками, що не уможливлюють укладення договору щодо здійснення батьківських прав та виконання обов'язків тим із них, хто проживає окремо від дитини, в порядку ст.158 СК України за заявою мати або батька дитини орган опіки і піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Надані позивачем докази свідчать про звернення його до органів опіки та піклування, органів внутрішніх справ, але рішення дані установи не могли прийняти у зв'язку з відмовою матері [PERSON] в участі у засіданні комісії (а.с. 10-11). Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини - в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язаються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч.ч. 1 ст 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 161 Сімейного Кодексу України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають рівні права щодо виховання та розвитку дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Позивач [PERSON] проживає в с.Зачепилівка, Новосанжарського району, Полтавської області , де для дітей обладнана окрема кімната. Згідно висновку Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про визначення місця проживання малолітніх дітей № 195/01-12 від 13.05.2014 року батько дітей [PERSON] має можливість піклуватися за доньками, займатись їх вихованням. Тобто, безпосередня участь у вихованні доньок, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дітей. Суд також враховує думку матері дітей - відповідача по справі , яка проти позову не заперечує. Так, судом знайдено підстави для задоволення позовних вимог позивача та визначення місця проживання дітей з батьком [PERSON] Судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved