Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача ПАТ КБ ПриватБанк про зобовязання надати інформацію щодо депозитних та кредитних рахунків та проведених з ними банківських операцій у Лановецькому відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» у період з 01.01.2001 р. по 01.01.2013 р. та стягнення моральної шкоди в сумі 211388 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.02.2013 р. він звернувся до керуючого Лановецького відділення ПАТ КБ «Приватбанк» із письмовою заявою про надання інформації відносно його рахунків та проведених з ними банківських операцій. Не отримавши жодної відповіді, він повторно 29.05.2013 р. звернувся до Лановецького відділення ПАТ КБ «Приватбанк», і знову ж таки, не отримав відповіді на своє звернення. Зазначенні звернення були вчиненні з метою отримання інформації відносно рахунків та проведених з ними банківських операцій у Лановецькому відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» для доведення наявності на його рахунках в ПАТ КБ «Приватбанку» коштів, так-як у провадженні Лановецького районного суду перебувала справа про стягнення з нього грошових коштів в користь [PERSON] за договором грошової позики, а інформація щодо рахунків мала слугувати підтвердженням наявності у нього достатніх коштів та відсутності необхідності здійснювати позику грошових коштів у [PERSON] Запитувана ним інформація, яку банк протиправно йому не надав є для нього важливою, оскільки фактично його було позбавлено можливості доказування про те, якими коштами він володів в період шлюбу із [PERSON], відсутність інформації по рахунках вплинуло не на його користь під час розгляду справи із [PERSON] про стягнення коштів, і з нього було стягнуто в користь [PERSON] 170391.60 грн. боргу. Крім того вважає, що бездіяльністю відповідача, яка полягає у ненаданні йому інформації щодо депозитних та кредитних рахунків та проведених з ними банківських операцій у Лановецькому відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» у період з 01.01.2001 р. по 01.01.2013 р., йому заподіяно моральну шкоду, яка виражається у душевних стражданнях, погіршенням стану здоров»я, втратою спокою, головних болях, безсонням, постійним перебуванням у стресовому стані, тому вважає, що йому заподіяно моральну шкоду, розмір якої він оцінює в розмірі 211388 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві та просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засідання позову не визнав, подав заперечення на позовну заяву в обґрунтування якого пояснив, що заявлені вимоги позивача є безпідставними, оскільки позивач у своїх зверненнях не зазначав, по яких саме рахунках він запитує інформацію. Позивач не надає жодних доказів щодо відкритих (закрити) депозитних рахунків, а лише копію кредитної карти, без ідентифікації особи, яка жодним чином не доводить наявність у позивача власних коштів у банку, а саме існування споживчих відносин. Доводи позивача щодо позбавлення можливості доказування по іншій справі є безпідставними, так-як сторона по справі в процесі слухання справи вправі заявити клопотання про витребування доказів. Запити від суду щодо надання такої інформації не надходили. Крім того, по даній карті передбачений SMS інформування про що вказано у самій карті, а також на карті зазначено, що усю інформацію можна отримати на офіційному сайті Приватбанку, до того ж тримачу карти відомо про можливість отримання інформації через Приват24. Крім того, подані позивачем докази жодним чином не підтверджують появу захворювань від неправомірних дій відповідача та заподіяння йому моральної шкоди. Просить у задоволенні позову відмовити. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи. 21.02.2013 р. [PERSON] звернувся до Керуючого Лановецького відділення ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою про надання письмової інформації щодо усіх його рахунків, коштів та проведених із ними банківських операцій у Лановецькому відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» в період 01.01.2001 р. по 2013 р. включно. Рішенням Лановецького районного сулу Тернопільської області від 23.05.2013 р. із [PERSON] в користь [PERSON] стягнуто 170391.60 грн. Із відповіді ПАТ КБ «Приватбанк» від 30.05.2013 р. №20.1.0.0.0/7 130529/2250 вбачається, що для отримання інформації з приводу усіх рахунків [PERSON], коштів та проведених зі останнім банківських операцій у Лановецькому відділенні ПАТ КБ «Приватбанк» в період 01.01.2001 р. по 2013 р. включно, йому необхідно звернутися до обслуговуючого відділення банку або до керівника відділення. Крім того, [PERSON] додатково було повідомлено, що при необхідності отримання інформації (виписок, довідок про розмір заборгованості та інше) він, як клієнт ПАТ КБ «Приватбанк», має можливість ознайомитися в обслуговуючому відділенні ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до ч. 1, ч.2 статті 1076 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність. Відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею. Банківською таємницею, зокрема, є відомості про стан рахунків клієнта. Відповідно до частини 1 статті 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: 1) на письмовий запит або з письмового дозволу власника такої інформації: 2) за рішенням суду; 3) органам прокуратури України, Служби безпеки України, Міністерства внутрішніх справ України, Антимонопольного комітету України на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу; 4) органам Державної податкової служби України на їх письмову вимогу щодо наявності банківських рахунків; 5) центральному органу виконавчої влади із спеціальним статусом з питань фінансового моніторингу на його запит щодо фінансових операцій, пов'язаних з фінансовими операціями, що стали об'єктом фінансового моніторингу (аналізу) згідно із законодавством щодо запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму, а також учасників зазначених операцій: 6) органам державної виконавчої служби на їх письмову вимогу з питань виконання рішень судів та рішень, що підлягають примусовому виконанню відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» , стосовно стану рахунків конкретної юридичної особи або фізичної особи, фізичної особи суб»єкта підприємницької діяльності. Згідно ч.3 ст. 386 ЦК України власник, право якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Згідно положень ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. За нормами ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Тому, враховуючи викладені обставини та надані сторонами докази на їх підтвердження, з огляду на відсутність з боку чинного законодавства заборони щодо розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, безпосередньо на письмовий запит власника цієї інформації, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають захисту, а позовні вимоги позивача в частині зобовязання відповідача надати інформацію щодо депозитних та кредитних рахунків до задоволення, шляхом зобовязання ПАТ КБ ПриватБанк протягом 20 робочих днів з моменту набрання даним рішенням законної сили надати [PERSON], як клієнту банку, письмову інформацію відносно його рахунків (депозитних та кредитних) та проведених з ними банківських операцій у Лановецькому відділенні ПАТ КБ ПриватБанк у період з 01.01.2001 року по 01.01.2013 року. Крім того, за наведених обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача 211388 грн. моральної шкоди до задоволення не підлягають, оскільки будь-яких доказів на підтвердження факту заподіяння діями відповідача моральної шкоди позивачу не надано і в судовому засіданні не здобуто.

Outcome: partial