Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просив розірвати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , укладений 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 2422, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 5122080700:02:001:0069, укладений 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 2426. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 2422, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 5122080700:02:001:0069, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 2426, але з моменту укладення договору відбулося суттєве збільшення курсу долара з 12 грн. за 1 долар США до 26,7 грн. за 1 долар США, що є суттєвої зміною обставини, які він не міг передбачити при укладенні договорів купівлі-продажу. Також зазначив, що відповідач не виконав зобов`язання за вказаним договором, оскільки на виконання умов договорів було передано 10000,00 доларів США та 228000,00 грн., замість 50000,00 доларів США, які він мав намір отримати. Також зазначив, що відповідач в порушення п. 3.6 Договору купівлі продажу житлового будинку, провів роботи з реконструкції та перепланування житлового будинку. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали та просили задовільнити та пояснили, що до підписання договорів 07.06.2014 року позивач отримав від відповідача 10000 доларів США, та 14.06.2015 року отримав 228 000,00 грн. Позивач також поясняв, що у червні 2016 року до нього звертався відповідач та просив прийняти залишок коштів за договором у гривні, проте він вказані кошти відмовився отримати, оскільки така сума його не влаштовувала. Пояснив, що мав намір отримати від відповідача, ще 30 000 доларів США, а запропонована відповідачем сума була еквівалентна 10 000 доларів США. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] та договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 5122080700:02:001:0069. До укладення вказаних договорів купівлі-продажу було передано позивачу завдаток у розмірі 10000 доларів США. За досягнутою домовленістю між ними, під час укладення договору сторони зазначили, що вказані кошти є завдатком та еквівалентом 132000,00 грн. Також сторони визначили, що продаж будинку вчиняється за 370252,00 грн., а земельної ділянки за 229748,00 грн. У передбачений договорами купівлі-продажу строк, зокрема 14.06.2015 року ним було сплачено позивачу 228000,00 грн. Однак, в подальшому позивач став ухилятися від отримання повного розрахунку за договорами купівлі-продажу, мотивуючи це незгодою із сумою та зазначив, що для повного виконання умов договору необхідно сплатити ще 30000 доларів США. Також зазначив, що під час укладення договору сторони визначили, що продаж житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки під ним здійснюється у гривні на загальну суму 600000,00 грн., а тому вимоги позивача є необґрунтованими. Окрім цього зазначив, що реконструкція та перепланування у житловому будинку не здійснювалась. Допитаний в судовому засіданні судовий експерт [PERSON] повідомив суд про те, що ним був виготовлений висновок експерта № 53/101-2018 за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 28.11.2019 року. На запитання сторін зазначив, що у житловому будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] з часу укладення вищевказаного договору купівлі-продажу реконструкція та перепланування не проводились, а були проведені певні ремонтні роботи, про що зазначено у вказаному висновку експерта. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За загальним правилом, передбаченим статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання його сторонами, а цивільні права, які випливають із договору, захищаються у тій самій мірі та у той самий спосіб, що і права, які прямо чи опосередковано передбачені актами цивільного законодавства. Стабільність та обов`язковість договірних відносин втілена також у положеннях статті 651 ЦК України, якими не допускається одностороння зміна або розірвання договору, крім випадків, коли це передбачено законом або самим договором. Зокрема, відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це перебачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах. Відповідно до частини другої статті 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Таким чином, закон пов`язує можливість розірвання договору одночасно з наявністю істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та з наявністю чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, при істотній зміні обставин, з яких сторони виходили, укладаючи договір. Застосування статті 652 ЦК України є відображенням дії у договірних правовідносинах справедливості, добросовісності, розумності як загальних засад цивільного судочинства з огляду на ті обставини, що на стабільність договірних відносин можуть вплинути непередбачувані фактори, що істотно порушують баланс інтересів сторін та суттєво знижують очікуваний результат для кожної зі сторін договору. Істотна зміна обставин є оціночною категорією, водночас вона полягає у розвитку договірного зобов`язання таким чином, що виконання зобов`язання для однієї зі сторін договору стає більш обтяженим, ускладненим, наприклад у силу збільшення для сторони вартості виконуваного або зменшення цінності отримуваного стороною виконання, чим суттєво змінюється рівновага договірних стосунків, призводячи до неможливості виконання зобов`язання. Судом встановлено, що 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 2422, а також договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 5122080700:02:001:0069, укладений 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області та зареєстрований в реєстрі під № 2426. Згідно п. 2.1 Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, за домовленістю сторін продаж будинку вчиняється за 370252,00 (триста сімдесят тисяч двісті п`ятдесят дві) гривень, яку покупець зобов`язується сплатити продавцю повністю до 14.06.2016 року. Відповідно до п. 2.2. Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, зазначена ціна відповідає домовленості Продавця та Покупця, є остаточною і змінам не підлягає. Згідно п. 2.1 Договору купівлі-продажу земельної ділянки, за домовленістю сторін продаж вчиняється за 229748,00 (двісті двадцять дев`ять тисяч сімсот сорок вісім) гривень, яку покупець зобов`язується сплатити продавцю повністю до 14.06.2016 року. Зазначена ціна, за твердженням сторін, відповідає їх волевиявленню, відповідає їх дійсним намірам, домовленості Продавця та Покупця, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Укладаючи договори купівлі-продажу, позивач та відповідач шляхом вільного волевиявлення визначили умови договору, в тому числі ціну продажу саме в гривні, зокрема будинку в розмірі 370252,00 гривень та земельної ділянки у розмірі 229748,00 гривень. Також сторони визначили, що зазначена ціна, є остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. Відповідно до розписки (а.с. 37) від 14 червня 2015 року, яка була складена позивачем на підтвердження отримання від відповідача чергового платежу на виконання умов п. 2.1. договорів купівлі-продажу на загальну суму 228000,00 грн., позивач зазначив, що вартість будинку складає 370 252 грн., а земельної ділянки - 229748 грн., а також про те, що з умовами вказаних договорів згоден, оскаржувати їх не буде. Окрім цього, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, в момент укладення договору позивач не мав будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого курсу гривні до долару США не настане. Сам по собі факт зміни встановленого курсу гривні до долару США не може бути підставою для висновків про істотність зміни обставин у правовідносинах між сторонами, оскільки сторони визначили, що виконання зобов`язань здійснюється у гривні та у розмірі, який є остаточним і змінам після укладення договорів не підлягає, та відповідно не призвів до зміни обсягу прав і обов`язків сторін за спірними договорами. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд не приймає до уваги розписку від 17.06.2014 року щодо вартості вищевказаних домоволодіння та земельної ділянки саме у сумі 50000 доларів США, як підставу для задоволення позову та розірвання оскаржуваних договорів. Щодо твердження позивача про суттєве порушення відповідачем умов договору щодо здійснення останнього платежу за продаж житлового будинку та земельної ділянки, суд зазначає наступне. Відповідно до п.2.1. Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, сторони домовились про такий порядок проведення розрахунків за цим договором: грошові кошти у сумі 88000,00 (вісімдесят вісім тисяч) гривень сплачені [PERSON] до підписання цього договору у повному обсязі. Своїм підписом під цим договором Продавець підтверджує факт отримання грошових коштів у сумі 88000,00 (вісімдесят вісім тисяч) гривень, грошові кошти у сумі 150000,00 (сто п`ятдесят тисяч) гривень [PERSON] зобов`язаний сплатити [PERSON] до 14.06.2015 року, грошові кошти у сумі 132252,00 (сто тридцять дві тисячі двісті п`ятдесят дві) гривень [PERSON] зобов`язаний сплатити [PERSON] до 14.06.2016 року. Відповідно до п. 2.1. Договору купівлі-продажу земельної ділянки, сторони домовились про такий порядок проведення розрахунків за цим договором: грошові кошти у сумі 44000,00 (сорок чотири тисячі) гривень сплачені [PERSON] до підписання цього договору у повному обсязі. Своїм підписом під цим договором Продавець підтверджує факт отримання грошових коштів у сумі 44000,00 (сорок чотири тисячі) гривень, грошові кошти у сумі 78000,00 (сімдесят вісім тисяч) гривень [PERSON] зобов`язаний сплатити [PERSON] до 14.06.2015 року, грошові кошти у сумі 107748,00 (сто сім тисяч сімсот сорок вісім) гривень [PERSON] зобов`язаний сплатити [PERSON] до 14.06.2016 року. Відповідно до розписки (а.с. 37) від 14 червня 2015 року, позивач отримав від відповідача черговий платіж на виконання умов п. 2.1. договорів купівлі-продажу за продаж будинку в розмірі 150000,00 грн. та земельної ділянки в розмірі 78000,00 грн., а всього на загальну суму 228000,00 грн. Отже, [PERSON] зобов`язаний був сплатити [PERSON] у строк до 14.06.2016 на виконання умов п. 2.1. Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами грошові кошти у розмірі 132252,00 грн., а на виконання умов п. 2.1. Договору купівлі-продажу земельної ділянки 107748,00 грн. В судовому засіданні позивач визнав, що від отримання залишку коштів у розмірі та у строки, встановлені пунктами 2.1. вищевказаних договорів купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та купівлі-продажу земельної ділянки відмовився, оскільки мав намір отримати від відповідача, ще 30 000 доларів США, а запропонована відповідачем сума була еквівалентна 10 000 доларів США, а тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України ця обставина не підлягає доказуванню. На підставі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно п. 3.3. Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, Продавець зобов`язаний прийняти від Покупця повний розрахунок за цим договором в порядку, строки та в сумі, передбаченому п. 2.1. цього договору. Доводи позивача про те, що для повного виконання умов договору необхідно сплатити ще 30000 доларів США суперечить змісту та умовам укладених договорів. Відповідно до ч. 4 ст. 621 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно ч. 1 ст. 622 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відсутнє порушення з боку відповідача умов договорів купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки щодо здійснення останнього платежу за продаж житлового будинку та земельної ділянки, оскільки саме позивач відмовився від отримання залишку коштів у розмірі та у строки, встановлені пунктами 2.1 вищевказаних договорів, тобто прийняти належне його виконання відповідачем. Також суд не приймає доводи позивача про порушення відповідачем п. 3.6 Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, оскільки відповідно до висновку експерта № 53/101-2018 за результатами судової будівельно-технічної експертизи від 28.11.2019 року (а.с. 151-1162) у будинку [ADDRESS] не здійснювалася перебудова та реконструкція. Приймаючи до уваги вищезазначене, позивачем не доведено наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, та наявності чотирьох умов, визначених частиною другою статті 652 ЦК України, необхідних для розірвання договору, позивач ухиляється та відмовляється від виконання укладених договорів купівлі-продажу, що є недопустимим відповідно до вимог 525 ЦК України, та є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог. Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, укладеного 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] , та договору купівлі-продажу земельної ділянки укладеного 14 липня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] .

Outcome: dismissed