Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області в особі виконкому Томаківської селищної ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обґрунтовуючи наступним. У вересні 1982 року після одруження із [PERSON] сім`я позивача стала проживати за адресою: [ADDRESS] , де мешкав [PERSON] , який дозволив оселитися у будинку, бо батьки позивачки товаришували із ним. За період їх спілкування та проживання за вказаною адресою із [PERSON] склались доброзичливі відносини, позивач з чоловіком в усьому допомагали йому, зокрема, поратися по господарству, на його прохання робили покупки продуктів харчування та ліків. Весною 1985року [PERSON] забрали до себе на проживання дальні родичі, які мешкали у місті Запоріжжі, а позщивач разом з сімєю продовжили за його згодою проживати у цьому будинку, користуючись домоволодінням та прибудинковою територією. З весни 1985року і по даний час позивач разом зі своєю сім`єю зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Про те, кому належить на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , у якому позивач проживаю з сім`єю із травня 1985 року на момент вселення в нього, їй не було достовірно відомо. В зазначений житловий будинок позивач із сім`єю вселилася та прийняла його у користування разом із присадибною земельною ділянкою у травні 1985 року, так як у них були добрі стосунки із [PERSON] , при цьому офіційних договірних зобов`язань щодо володіння чи користування житловим будинком (оренди, зберігання, управління, тощо) між позивачем, членами її родини та вказаною особою не укладалося. Присадибна земельна ділянка площею 0,15 га за адресою домоволодіння, розташованого по [ADDRESS] приватизована [PERSON] не була та знаходилась у нього у користуванні і, відповідно, нею користувалась позивач. Інформацію щодо власника будинку позивач отримала в органах БТІ у 2021році, коли ним була видана завірена копія правовстановлюючого документа - свідоцтва на право приватної власності, у якому власником будинку вказаний [PERSON] . З 1985року позивач та її чоловік та спільний син проживали у зазначеному домоволодінні, справно сплачували комунальні платежі, робили поточні ремонти, користувалися присадибною земельною ділянкою. Особові рахунки по сплаті ком.послуг були оформлені на чоловіка - [PERSON] . На сьогоднішній день позивач продовжую проживати у даному житловому будинку. Відкрито, не приховуючи факту знаходження майна у моєму володінні, добросовісно та безперервно (більше десяти років) володію та користуюсь житловим будинком, підтримує його у належному стані, постійно проводить поточні та капітальний ремонти, оплачує відповідні комунальні послуги. У зв`язку з чим звернувся до суду з даними позовними вимогами. В судове засідання позивач будучи належним чином повідомлена не зявилась, проте надіслала до суду заяву в якій просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Томаківська селищна рада Томаківського району Дніпропетровської області в особі виконкому Томаківської селищної радинадіслали до суду заяву, в якій просять слухати справу без участі їх представника Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті у їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 1985 року зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] , що зокрема підтверджується паспортом серія [NUMBER] та довідками виконкому Томаківської селищної ради Томаківського району від 20.05.2021р. № 1531, від 10.06.2021р.№ 1746, від 11.06.2021р.№ 158 та актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 11.06.2021№ 72, складеного депутатом Томаківської селищної ради Бардуковою Т.М. та засвідченого підписами односельців(сусідів) - [PERSON] (прож.: [ADDRESS] ) та [PERSON] (прож.: [ADDRESS] ). Відповідно до інформаційної довідки, виданої КП «Томаківське БТІ`ДОР від 29.06.2021року № 248 власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.1974р.№ 200. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Стаття 344 ЦК України встановлює, що однією із підстав набуття права власності є набувальна давність. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається на підставі рішення суду. Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Підстави набуття права власності визначені главою 24 ЦК України. Відповідно до норм статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 344 ЦК України встановлює, що однією із підстав набуття права власності є набувальна давність. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається на підставі рішення суду. Зі змісту ст.344 ЦК України виплаває, що у випадку, якщо є підстави вважати, що власник майна тривалий час не виявляє наміру визнати наявну річ своєю, він погодився із її втратою - вона може бути визнана власністю фактичного добросовісного володільця. Інститут набувальної давності є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на річ - не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у статті 344 ЦК України, а саме: тривалість, добросовісність, відкритість та безперервність володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчитися визначений у Кодексі строк, що розрізняється залежно від речі(рухомої чи нерухомої), яка перебуває у володінні певної особи, і для нерухомого майна складає 10 років. Добросовісність володіння означає, що особа не знала і не повинна була знати, що володіє річчю незаконно. Тому встановлення добросовісності залежить від підстав набуття майна.Відкритість та безперервність володіння є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною власністю і означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, протягом означеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також до нього не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна. Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно за набувальною давністю. Як встановлено судом, з 1985 року та по теперішній час [PERSON] продовжую володіти і користуватися житловим будинком, який розташований за адресою: [ADDRESS] , зазначений факт ніким не заперечується та не спростовано. У своїй постанові Велика Палата ВС від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 зробила висновок щодо умов набуття права власності за набувальною давністю: Умовами набуття права власності за набувальною давністю на підставі статті 344 Цивільного кодексу України є: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна (нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери) право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved