Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із названим позовом, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок в [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що при зверненні до реєстраційної служби йому було відмовлено у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо права власності на вказаний житловий будинок в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме : свідоцтва на право власності на житловий будинок, державного акту на приватизовану земельну ділянку. Вказує, що даний будинок побудований ним в 1958 році, в якому він проживає і на даний час, а земельна ділянка біля будинку розміром 0,75 га знаходиться в його користуванні, проте за вказаних обставин він не може розпоряджатися своєю власністю. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Представник відповідача в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, зазначаючи про визнання позовних вимог. Представник третьої особи реєстраційної служби Тетіївського РУЮ в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без представника, зазначаючи про визнання позовних вимог. Треті особи [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги визнали. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, позивач в 1958 році збудував житловий будинок в [ADDRESS], вартістю 51 392 гривні, в якому проживає на даний час одиноко. Даний будинок був побудований під час шлюбу із дружиною [PERSON], яка померла [INFO]. ( а.с.-6,7,11) В червні 2013 року на даний будинок був виготовлений технічний паспорт на ім»я позивача( а.с- 12-13) Факт проживання та реєстрації позивача у вказаному будинку підтверджується довідкою виконавчого комітету Дібрівської сільської ради № 1109 від 09.12.2013 року, в якій зазначено, що згідно рішення виконкому Дібрівської сільської ради № 44 від 22.12.1994 року [PERSON] дійсно належить житловий будинок в [ADDRESS] на земельній ділянці площею 0,54 га. Житловий будинок побудований в 1958 році, власник проживає в ньому з 1958 року. ( а.с.-8,9, 10,14) Із довідки виконавчого комітету Дібрівської сільської ради № 26 від 17.01.2014 року встановлено, що до складу сім»ї [PERSON] за період з 1964-1966 р.р. та 1967-1969 р.р. входили : [PERSON], [INFO] - голова двору, [PERSON], [INFO] - дружина, [PERSON],[INFO] - дочка, [PERSON], [INFO] - син. ( а.с.-17) Факт відмови у задоволенні заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень підтверджується рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно від 20 січня 2014 року ( а.с.-16) Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім того, суд вважає, що правовий режим майна, прав та обов»язки осіб, які брали участь у будівництві повинні визначатися із законодавства, яка діяло на той час, а саме відповідно до положень ЦК України 1963 року. Цим кодексом, зокрема ст. 430, була передбачена можливість укладення між громадянами договору про сумісну діяльність для задоволення особистих побутових потреб, в тому числі будівництва житлових будинків. Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських,селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР 1/5 від 19 січня 1976 року підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, в якій крім підтвердження належності жилого будинку ( частини будинку) відчужувану на підставі запису в по господарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки. Виходячи із наведеного, підтвердженням належності житлового будинку певній особі, є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалося наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов»язковим. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню,

Outcome: approved