Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Фастівського міськрайнного суду Київської області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що за рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2011 з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини заробітку щомісячно. Заборгованість по сплаті аліментів відсутня. У вересні 2011 року позивачем зареєстровано новий шлюб, від якого [INFO] народилась донька [PERSON] . На даний час дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Також, на утриманні позивача знаходяться батьки пенсіонери. Таким чином, народження другої дитини у новому шлюбі, яка також потребує належного матеріального забезпечення, наявність дружини, що тимчасово не працює, та непрацездатних батьків є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.06.2019 позовну заяву [PERSON] про звільнення від сплати аліментів залишено без руху. 16.07.2019 через канцелярію суду надійшла письмова заява від позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 28.08.2019 електронною поштою на адресу суду надійшла заява від позивача [PERSON] про зміну предмету позову, в якій позивач просить суд звільнити його з 22.08.2019 від сплати аліментів за виконавчим листом від 07.09.2011 №2-1041, виданим на виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.09.2011 у справі № 2-1041/11. В судовому засіданні позивач позовні вимоги заявлені в заяві про зміну предмету позову підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, звільнити його від сплати аліментів за виконавчим листом від 07.09.2011 справа №2-1041/11. В судовому засіданні відповідач [PERSON] вимоги заяви про зміну предмету позову визнала, не заперечувала проти звільнення позивача від сплати аліментів на доньку та підтвердила, що дитина дійсно на даний час проживає з батьком. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд приймає визнання відповідачем позову. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який згодом було розірвано. За час перебування в шлюбі в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області, видано виконавчий лист від 07.09.2011 року № 2-1041/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.04.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 24 вересня 2011 року (а.с.5). А [INFO] в них народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6). Копією Наказу № [NUMBER] про надання відпустки від 24.01.2018 виданого ПАТ «Центренерго», [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 19.02.2018 по 28.12.2021 (а.с.7). Процесуальними нормами ч. 4 ст. 273 ЦПК України передбачено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно із ч. 2 ст.273 СК України, суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 СК України за наявності інших обставин, що мають істотне значення. На обґрунтування своїх доводів щодо звільнення від сплати аліментів позивач посилався на те, що після подання до суду зазначеної позовної заяви про зменшення розміру аліментів, з 22.08.2019 донька [PERSON] виявила бажання проживати разом з позивачем і в цей же день була зареєстрована за місцем проживання і реєстрації свого батька. Частиною 3 ст. 160 СК України передбачено, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями виконавчого комітету Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району №850 від 22.08.2019, місце проживання [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.49). Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved