overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» та просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти за договором банківського вкладу № 577-2014/31 (далі - Договір) в сумі 200 000 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 липня 2014 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» був укладений договір № 577-2014/31 про приєднання до публічного договору № 1 банківського вкладу (депозиту) від 20 січня 2014 року. Позивачем було здійснено поповнення на вкладний рахунок у сумі 200 000 грн. У зв'язку із виникненням необхідності [PERSON] вирішив достроково припинити дію договору шляхом його розірвання, про що ним неодноразово повідомлялося банк. Оскільки вказані грошові кошти не були повернуті позивачу, тобто свої зобов'язання, передбачені договором і законом, відповідач не виконав, [PERSON] був змушений звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача, позов підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до вимог ЦПК України, про що свідчить відповіднє зворотнє поштове повідомлення, яке містяться в матеріалах справи, про причини його неявки суду не відомо (а.с. 47). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у наведені доказів сторін та їх заперечення, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним текстом судового рішення сторони можуть ознайомитись 23 квітня 2018 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Міський комерційний банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу. З змісту прохальної частини позову вбачається, що позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 9800 Євро. Ухвалою суду від 20 серпня 2014 року провадження по даній справі було відкрито. Разом з позовом позивач звернулася до суду з заявою про забезпечення позову. В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що відповідач тривалий час не виконує взяті на себе зобов'язання, що у свою чергу може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, та порушить права позивача. З врахуванням вимог ст.ст. 151, 152 ЦПК України просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на валютні кошти відповідача у межах заявлених позовних вимог у сумі 9800 Євро. Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускаюся на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У відповідності з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яким можуть бути порушені у зв'язку з застосуванням відповідних заходів. Дослідивши зміст позовної заяви, зміст заяви позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважаю, що вид забезпечення позову обрані позивачем, є фактичним вирішенням спору по суті заявлених позивачем позовних вимог, враховуючи відсутність достатніх даних, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, приймаю рішення про відмову у задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „ Запоріжгаз про визнання дій протиправними та відновлення подачі побутового газу. В позові просив визнати протиправними дії відповідача по складанню акту № 951 від 13.10.2015 року, зобовязати ПАТ „ Запоріжгаз поновити подачу газу , стягнути понесені витрати на експертизу у розмірі 1147,98 гривень та судовий збір у розмірі 551,20 гривень. В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, згідно яких просить стягнути з відповідача лише судовий збір у розмірі 522 гривень 80 копійок, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.\~\~ Відповідач заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що спір врегульований під час розгляду справи у звязку з чим відсутні підстави для стягнення судового збору. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених судових витрат у справі з відповідача. Під час розгляду справи встановлено, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після предявлення позову. Позивачем [PERSON] сплачено при зверненні до суду судовий збір у розмірі 551,20 гривень (а.с.1,2). Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справ не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 522,80 гривень, яку просить стягнути позивач підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про припинення поруки. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.05.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Позивач [PERSON] уклав з банком договір поруки, який вважає припиненим, оскільки строк припинення поруки в договорі не зазначений і тому до спірних правовідносин необхідно застосувати ч.4 ст. 559 ЦК України, якою передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом року від дня укладення договору поруки. Оскільки позов протягом року відповідачем пред»явлено не було, порука вважається припиненою з 14 травня 2008р. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, направив до суду письмові заперечення та просив розглядати справу у відсутності представника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Як встановлено в судовому засіданні, 14.05.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений кредитний договір. Одночасно з кредитним договором позивачем [PERSON] було укладено з банком договір поруки. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що оскільки строк припинення поруки в договорі не зазначений і тому до спірних правовідносин необхідно застосувати ч.4 ст. 559 ЦК України, якою передбачено, що порука припиняється, якщо кредитор не пред»явить позову до поручителя протягом року від дня укладення договору поруки. Оскільки позов протягом року відповідачем пред»явлено не було, порука вважається припиненою з 14 травня 2008р. Разом з тим, як встановлено судом, п.4.1. договору поруки передбачено, що порука припиняється, якщо банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання боргового зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя. 05.11.2008р. [PERSON] особисто отримав вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. 23.03.2009р. банк звернувся до суду з позовом до боржника за кредитним договором та поручителя про стягнення заборгованості. Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 30.06.2009р. позов банку було задоволено та стягнуто з [PERSON] та [PERSON] кредитну заборгованість в солідарному порядку. Зазначене рішення суду набрало законної сили і тому . Зазначене свідчить про відсутність підстав вважати поруку припиненою, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] про визнання недійсним пункту 6.2 Договору кредиту № 014/695994-KR на купівлю автотранспортних засобів від 30.07.2008 р. з моменту його вчинення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.07.2008 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 014/695994- KR на купівлю автотранспортних засобів, згідно умов якого банк надав [PERSON] грошові кошти в сумі 27 753,00 доларів США, зі сплатою процентів в розмірі та на умовах, визначених Договором. Пунктом 1.3 Договору кредиту передбачено в якості забезпечення виконання кредитних зобов'язань [PERSON], укладання договору застави, укладеного [PERSON] та банком, згідно умов якого [PERSON] передала в заставу банку у якості забезпечення виконання позивачем зобов'язань за договором транспортний засіб марки MAZDA модель 5, реєстраційний номер [NUMBER]. Пункт 6.2 Договору кредиту містить третейське застереження, відповідно до якого у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «УСК Гарант-Авто», [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Одночасно позивач просив суд про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на незадовільний майновий стан позивача. Згідно ч.3 ст. 82 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати. Частиною першою вказаної статті передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення по справі. Тобто статтею 82 ЦПК України не передбачено право суду вирішувати питання про звільнення сторін від сплати судового збору. Частиною другою статті 79 ЦПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено особи, які мають пільги щодо сплати судового збору. Позивач, до кола осіб, які звільняються від сплати судового збору, не належить. Законодавцем визначено, що підставою для прийняття рішення про відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати є майновий стан сторони. Вважаю, що посилання позивача на незадовільний майновий стан не заслуговує на увагу, враховуючи те, що позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, на підтвердження зазначеною обставини. З огляду на наведене приймаю рішення про відмову у задоволенні заяви [PERSON] про відстрочення від сплати судового збору. Крім того, при прийнятті рішення про відмову позивачу у відстроченні сплати судового збору враховується характер спору, а також те, що інтереси позивача має представляти його представник відповідно до договору про надання правової допомоги від 10.02.2016 року на платній основі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства « Шахтоуправління «Покровське» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства « Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Відділ виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Красноармійську Донецької області про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства « Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Покровськ про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі відокремленого підрозділу Покровське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Покровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Покровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське», третя особа : Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Покровськ про відшкодування моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Путильського районного кооперативно-державного міжгосподарського будівельно-монтажного об»єднання «Райагробуд» про визнання права власності на майно, посилаючись на те, що 22 липня 2002 року зборами трудового колективу Путильського райагробуду було прийнято рішення про продаж йому складського приміщення та котельні, розташованих в [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення 8 серпня 2002 року він вніс у касу Путильського райагробуду кошти в сумі 1894,20 грн., а 25 грудня 2002 року - 2689,80 грн. за придбанне майно. Після цього він виготовив за власний рахунок технічну документацію на зазначене майно з метою отримання свідоцтва про право власності. В нотаріальному порядку оформити право власності неможливо, оскільки зазначене майно знято з балансу. В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі. Представник Путильського райагробуду ТОРАК О.О. позов визнала і підтвердила, що [PERSON] вніс кошти на рахунок райагробуду за придбані приміщення, що підтверджується касовими прибутковими ордерами. Зазначені кошти були використані на погашення заборгованості по податках. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред»явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов»язків. Ч.1 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вбачається з матеріалів справи, складське приміщення та котельня, розташовані в смт.Путила по вул.Українській, 34, зареєстроване на праві власності за Путильським районним кооперативно-державним міжгосподарським будівельно-монтажним об»єднанням «Райагробуд». Протоколом № 5 зборів трудового колективу Путильського райагробуду від 22 липня 2002 року було вирішено про надання дозволу на продаж складського приміщення та котельні [PERSON] Квитанцією до прибуткового ордера № 22 від 25. 12. 2002 р. підтверджено , що від [PERSON] отримано 4674 грн. за складське приміщення та котельню. Таким чином, [PERSON] придбав майно на законних підставах. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до редактора та засновника Інформаційного громадсько-аналітичного видання - газети «Чорна Гора» [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди. У відповідності до ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд відкладає складання рішення в повному обсязі та вважає за можливе проголосити вступну та резолютивну частини рішення, повідомивши учасників процесу, що рішення в повному обсязі буде складено протягом п'яти днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Рівненської міської ради, в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], померлої 28 лютого 2006 року, обґрунтовуючи тим, що встановлений законом строк пропустив з поважних причин. Фактично він володів та користувався спадковим майном. В період строку прийняття спадщини в нього не було свідоцтва про смерть спадкодавця, оскільки матір померла перебуваючи на території США. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлений позов із вказаних в позовній заяві підстав. Додатково пояснив, що спадкодавець померла перебуваючи за кордоном, в результаті позивач несвоєчасно отримав документи про смерть спадкодавця. Представник Рівненської міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], померла 28 лютого 2006 року у віці 75 рік, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 березня 2006 року, яке видане відділом Охорони Здоровя Округу Дупейдж, штат Иллінойс, США. Із відповіді Першої Рівненської державної нотаріальної контори №355/02-14 від 24.03.2017 року щодо оформлення права на спадщину слідує, що позивач не підтвердив постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідними документами, а також пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеної у постанові від 26.09.2012 року по справі №6-85 цс 12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи, що позивач пропустив строк прийняття спадщини через відсутність з часу відкриття спадщини свідоцтва про смерть спадкодавця, оскільки спадкодавець померла перебуваючи на території США, сам він проживав за місцем знаходження спадкового майна, що підтверджується відомостями з будинкової книги для прописки громадян, тому суд визнає ці обставини поважними і вважає за можливе надати позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved