Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. за № 12716 таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис № 12716 щодо стягнення з нього заборгованості у розмірі 11765,18 грн. на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б. 28.04.2021 року відкрито виконавче провадження № 62537206. Вказує, що 23.11.2012 року між ним та ТОВ «Комерційний банк «Дельта Банк» було укладено кредитну угоду № 002-13052-231112 на суму 18\~500 грн. Надалі, згідно даних виконавчого напису, право вимоги неодноразово відступалось, востаннє 27.01.2021 року за Договором про відступлення права вимоги № 1-27/01 право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс», про що його повідомлено не було. Зазначає, що ПАТ «Дельта Банк» зверталось до суду із позовом про стягнення заборгованості та 06.11.2014 року Залізничним районним судом м. Львова винесено рішення, яким із нього на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість згідно кредитного договору № 002-13052-231112 від 23.11.2012 року у сумі 26\~344,43 грн., яка складалась із тіла кредиту 10\~692,60 грн., простроченого тіла кредиту 7 786,95 грн. та заборгованості за відсотками у розмірі 7\~864,88 грн. Рішення суду виконано у повному обсязі у 2018 році, тому заміна кредитора у зобов`язанні, яке повністю виконане не породжує кредитної заборгованості. Загальний строк звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки, відтак строк звернення із заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 002-13052-231112 був до 22.11.2016 року, натомість нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчилась у дотриманні строків позовної давності та безспірності заборгованості за згаданим кредитним договором. Крім того, звертає увагу суду на те, що згідно Наказу Міністерства юстиції України № 931/5 від 12.03.2021 року свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю на ім`я [PERSON] анульовано, відповідно станом на день вчинення виконавчого напису 15.03.2021 року № 12716 приватний нотаріус Хара Н.С. не мала повноважень на вчинення нотаріальних дій. Просить позов задоволити. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 20.05.2021 року задоволено заяву адвоката Артюшкової О.О. від імені [PERSON] про забезпечення позову до подання позовної заяви. Зупинено стягнення приватним виконавцем у виконавчому провадженні № 65237206 за виконавчим написом від 15.03.2021 року, зареєстрованим в реєстрі за номером 12716, який виданий приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» суми боргу у розмірі 11\~765,18 грн. до набрання рішенням суду законної сили. Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 02.06.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач та треті особи належним чином повідомлялись судом про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема направлено ухвалу про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та додатками рекомендованою поштовою кореспонденцією. В матеріалах справи наявні рекомендоване повідмолення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі ТзОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв Плюс» та конверт, який повернуто на адресу суду неврученим третій особі у справі приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., згідно довідки «Укрпошти» причиною повернення поштового відправлення зазначено «за закінченням терміну зберігання». Як вбачається із трекінгу відправлень з офіційного веб сайту «Укрпошта» поштове відправлення, яке скеровувалось судом третій особі у справі приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Петрусь І.Б. вручено адресату 24.06.2021 року. Відповідач у визначений судом п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, такого станом на день винесення судом рішення не подав, про поважність причин не подання відзиву суд не повідомив, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Треті особи у визначений в ухвалі суду про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання письмових пояснень таких, станом на день винесення судом рішення, не подали, про поважність причин не подання пояснень суд не повідомлено. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178\~ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких грунтуються заявлені позивачем позовні вимоги, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] на підставі письмової заяви останнього укладено кредитну угоду № 002-13052-231112, згідно якої [PERSON] надано кредит шляхом відкриття карткового рахунку із встановленим кредитним лімітом у розмірі 18\~500 грн. 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 12716, яким звернуто стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 002-13052-2311112 від 23.11.2012 року, укладеним із ПАТ «Дельта Банк», право вимоги від якого перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 193/К від 09.02.2018 року. Згідно вказаного виконавчого напису 09.02.2018 року укладено Договір про відступлення право вимоги № 09/02/2018за кредитним договором № 002-13052-2311112 від 23.11.2012 року, за яким ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відступила право вимоги до ТОВ «Росвен Інвест Україна». Надалі, 30.12.2020 року між ТОВ «Росвен Інвест Україна» та ТОВ «ФК «УНО Капітал» було укладено Договір факторингу № 1-30/12, на підставі якого ТОВ «УНО Капітал» набуло право Нового кредитора. 27.01.2021 року між ТОВ «ФК «УНО Капітал» та ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1-27/01, за яким ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс» набуло право Нового кредитора до боржника за Кредитним договором. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.09.2019 року по 27.01.2021 року. Сума заборгованості становить 11\~615,18 грн., що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11\~165,18 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 450 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача у розмірі 150,00 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 11\~765,18 грн. На виконання виконавчого напису № 12716, виданого 15.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусем І.Б. 21.04.2021 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65237206. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Відповідно до\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~та підпунктами 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом, і не може бути змінений домовленістю сторін. Разом з тим відповідно до статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень\~статті 88 Закону України «Про нотаріат»\~безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою\~ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Кредитним договором не встановлений інший строк позовної давності, а отже до вказаних правовідносин застосовується загальна позовна давність - три роки з дня виникнення права вимоги. Вказана позиція наведена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі №916/3006/17. Згідно п. 3.4 гл. 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно зі\~статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Так, безспірний борг\~-\~це борг,\~що визначається\~боржником та\~кредитором,\~і про\~суму якого\~сторони не\~сперечаються,\~тобто у\~разі відсутності\~заперечень боржника\~-\~вимога кредитора\~вважається безспірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно із Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15, 16, 18 ЦК України, статей\~50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87, 88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такого ж висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у 2014 році звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною угодою № 002-13052-231112 від 23.11.2012 року, яка згідно розрахунку станом на 02.06.2014 року виникла у розмірі 26\~344,43 грн. і складається з тіла кредиту 10\~962,60 грн., простроченого тіла кредиту 7\~786,95 грн., заборгованості за відсотками - 7\~864,88 грн. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 06.11.2014 року у цивільній справі № 462/6077/14-ц з [PERSON] стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість 26\~344,43 грн. та 263,44 грн. судових витрат. Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Відповідно до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач заперечує заборгованість за кредитною угодою № 002-13052-231112 від 23.11.2012 року згідно оспорюваного виконавчого напису та вказує на виконання ним рішення суду від 06.11.2014 року у повному обсязі, при цьому кредитною угодою визначено строк до 23.11.2013 року, відтак строк звернення із заявою про вчинення виконавчого напису був до 22.11.2016 року. Так, в матеріалах справи міститься відповідь Регіональної філії «Львівська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», згідно якої з доходу боржника [PERSON] здійснювалось відрахування із заробітної плати починаючи з червня 2016 року до червня 2018 року по виконавчому провадженню № 51208199. Згідно постанови головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Макаровича Ю.Ю. від 25.05.2021 року виконавче провадження № 51208199 з примусового виконання виконавчого листа № 462/6077/14-ц закінчено, оскільки згідно листа АТ «Українська залізниця» від 11.05.2021 року № 410-1629 заборгованість, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто з доходу боржника у повному обсязі. В матеріалах справи відсутні та відповідачем чи третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. суду не надано доказів на підтвердження факту направлення позивачу вимоги або повідомлення стягувача про наявність заборгованості, зокрема за період з 16.09.2019 року по 27.01.2021 року. Крім того, як встановлено судом право вимоги за кредитною угодою, укладеною між ТОВ «Комерційний банк «Дельта Банк» та [PERSON] у 2012 році неодноразово відступалось за договорами про відступлення права вимоги, при цьому в суду відсутні відомості щодо належного повідомлення позивача про перехід прав кредитора у 2018 році до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», надалі до ТОВ «Росвен Інвест Україна», у 2020 році до ТОВ «УНО Капітал» та у 2021 році до ТОВ «ФК «Фінрезерв Плюс». Таким чином, із встановлених в ході розгляду справи судом обставин вбачається, що заборгованість позивача перед відповідачем на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною, документів, які були представлені приватному нотаріусу для підтвердження безспірності заборгованості боржника суду не надано. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростували вищевказані обставини суду не надано. Разом з цим, також слід зазначити, що згідно наказу Міністерства юстиції України №931/5 від 12.03.2021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане Міністерством юстиції України 17 січня 2008 року за № 6685 виданого на ім`я [PERSON] - анульовано. Анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальної діяльністю, відповідно до п. 2\~ст. 30 ЗУ «Про нотаріат», є підставою припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса. Оспорюваний виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено 15.03.2021 року. За наведеного, оскільки станом на час вчинення приватним нотаріусом Хара Н.С. 15.03.2021 року виконавчого напису № 12716 її нотаріальна діяльність була припинена, то повноважень на вчинення такої нотаріальної дії приватний нотаріус Хара Н.С. не мала. Згідно з положеннями\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до\~ст. 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.\~ст. 77-79 ЦПК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням чинного законодавства, то суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підставним та підлягає до задоволення. Крім того, на виконання вимог ст. 141\~ЦПК України, з відповідача слід\~\~стягнути в користь позивача сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 908,00 грн. Відповідно до ч. 3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1\~ст. 137 ЦПК України\~визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3\~ст. 137 ЦПК України). Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того,\~ч. 4 ст. 137 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, до матеріалів справи долучено Договір про надання правової допомоги від 14.05.2021 року, укладений між [PERSON] та адвокатом Артюшковою О.О., акт прийому-передачу послуг на суму 1 200 грн. від 17.05.2021 року та квитанції від 17.05.2021 року та 25.05.2021 року. Як вбачається із Договору про надання правової (правничої) допомоги від 14.05.2021 року, згідно п. 3.1. вказаного Договору, вартість послуг адвоката складає: складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню 800 грн., складання заяви про забезпечення позову 400 грн. Оплата наданих послуг на професійну правничу допомогу підтверджується квитанцією від 17.05.2021 року № 0.0.2127739408.1 на суму 400 грн. та квитанцією від 25.05.2021 року № 0.0.2139963603.1 на суму 800 грн. Відтак, стягненню підлягають також понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1\~200 грн.

Outcome: approved