Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суд Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 24 червня 2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Києво-Святошинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповдіний актовий запис за № 73. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Добровільно розірвати шлюб відповідач відмовляється, хоча і живе вже довгий час своїм особистим життям. Після реєстрації шлюбу з'ясувалось що сторони мають різні погляди на подружнє життя, різні уподобання та смаки. Вони не можуть знайти спільно мови та спільних інтересів, виникають постійні непорозуміння. Життєві обставини призвели до того, що сторони втратили один до одного повагу та любов, стали чужими людьми. Сторони більше шести місяців не проживають та не ведуть спільного господарства, шлюбні відносин між ними припинено, кожен з них має свій особистий бюджет. Тому позивач просила розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 24 червня 2016 року у Києво-Святошинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 73. Позивач направила до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила шлюб розірвати, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин неявки суду не повідомляв. За письмовою згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24 червня 2016 року Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 73, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Сторони довгий час спільно не проживають, не підтримують шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Сім'ю зберегти неможливо. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved