Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог покладається на те, що 22 квітня 1970 року вона отримала ордер на квартиру [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 2101 від 30.10.2013 року, виданої КП «Мрія» у вищевказаній квартирі зареєстроване місце проживання [PERSON]. З 2000 року він не проживає у даній квартирі, а отже вже понад 12 років не проживає за місцем реєстрації. Його реєстрація у спірній квартирі перешкоджає їй вільно володіти, користуватися майном та оформити субсидії та інші пільги. Тому, оскільки він уже понад два роки не проживає у квартирі [ADDRESS], вона вважає, що його слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду, про причину неявки суд не повідомила. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю з підстав викладених у позовній заяві, просив суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду розміщеним у газеті «Високий замок» від 24.12.2013 року оголошенням про виклик в суд, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не подав. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору найму житлового приміщення у будинках місцевих Рад народних депутатів, державних підприємств і установ кооперативних і громадських організацій України, який міститься в матеріалах справи, позивачці [PERSON] надано в користування житлове приміщення, окрему квартиру, яка складається з 3 (трьох) житлових кімнат в [ADDRESS]. Як вбачається з довідки № 2101 від 30.10.2013 року, виданої [PERSON] комунальним підприємством «Мрія» про те, що у вищевказаній квартирі, крім позивачки, яка є основним наймачем, проживають: [PERSON], який приходиться сином позивачки; [PERSON]- її зять; [PERSON] - її дочка; [PERSON] - внучка та [PERSON] - правнучка позивачки [PERSON]. Крім того свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що квартира [ADDRESS] на даний не приватизована. Що стосується [PERSON] то повідомила суду, що він являється її братом. Додала, що у 1991 році відповідач [PERSON] поїхав на заробітки і з того часу його немає, де він є їй не відомо. У відповідності до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку ( ст. 72 ЖК України). На підставі вище наведеного, а також зібраних та перевірених в судовому засіданні доказів, суд дійшов до переконливого висновку, що відповідач [PERSON] будучи зареєстрованим у квартирі [ADDRESS], у даному житловому приміщенні більше шести місяців без поважних причин не проживає, житлом не користується, витрат по його утриманню не несе, а тому в суду є всі підстави відповідно до вимог ст. ст. 71,72 ЖК України визнати останнього таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Львівської області.

Outcome: approved