Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , який було зареєстровано 22 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва, про що складено відповідний актовий запис № 1074. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не проживають разом. Фактично сім`я припинила своє існування, позивач та відповідач втратили почуття взаємного кохання та поваги, подальше сімейне життя є неможливим. Тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем - розірвати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.08.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач подала до суду клопотання, в якому просила суд справу слухати без її участі. Позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб між сторонами про, що складено відповідний актовий запис № 1074 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, тобто з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем.

Outcome: approved