Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, посилаючись на те, що 23 липня 2013 року помер його батько [PERSON]; він, [PERSON] разом з матірю [PERSON] та третьою особою [PERSON] являються спадкоємцями першої черги після померлого [PERSON]. Позивач вказує, що 29 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу [PERSON] була відкрита спадкова справа 85/2013 після смерті [PERSON], який до смерті був зареєстрований в [INFO]. 14 серпня 2014 року він одержав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири [ADDRESS]; крім вказаного майна спадкодавець [PERSON] та відповідач [PERSON] під час шлюбу за спільні кошти придбали відповідно договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS], яка також є обєктом спадкового майна та 1/2 частка вказаної квартири належала спадкодавцю [PERSON] Для оформлення спадкових прав на квартиру [ADDRESS] після смерті батька він звернувся до приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу [PERSON], постановою приватного нотаріуса Коростенського міського нотаріального округу [PERSON] від 19 серпня 2014 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого батька на квартиру [ADDRESS] у звязку з тим, що не виділена (визначена) частка померлого у спільному майні та у нього відсутні правовстановлюючі документи на зазначену квартиру. Вказує, що він є сином померлого [PERSON] та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України має право на спадкування після смерті батька в першу чергу; відповідач [PERSON] правовстановлюючі документи для прийняття ним спадщини на квартиру [ADDRESS] добровільно не надає, тому він звертається до суду із даним позовом. Позивач просив визнати за ним право власності на 1/3 частку спадкового майна, а саме з 1/2 частки квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлому 23.07.2013 року. В подальшому під час розгляду справи позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги та, посилаючись на зазначені вище обставини, просив ухвалити рішення, яким визначити за [PERSON], померлим 23 липня 2013 року 1/2 частку у спільному сумісному майні, а саме квартири [ADDRESS]; визнати за ним право власності на 1/6 частку спадкового майна з 1/2 частки квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], померлому 23.07.2013 року. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про усунення від права на спадкування за законом та визнання права власності, посилаючись на те, що 23.07.2013 року помер її чоловік [PERSON]; за сумісне життя вони з чоловіком придбали нерухомість: квартиру № 203, що знаходилась в м. Києві по проспекту Володимира Маяковського, 63-а; відповідач за зустрічним позовом нарочно забрав частину грошей з продажу цієї нерухомості; квартиру № 35, що знаходилась в м. Києві по вул. Едуарда Вільде, цю нерухомість вони купували в рівних долях з чоловіком та старшим сином третьою особою у справі; квартиру № 3, що знаходиться в м. Коростень Житомирської області по вул. К. Маркса, 65-б, відповідач за зустрічним позовом отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частини цієї квартири; квартиру № 9, що знаходиться в м. Ірпені Київської області по вул. Котляревського, 54-а, за життя чоловіка не була виділена (визначена) його частка у цій квартирі, на купівлю квартири в м. Ірпені гроші були надані як нею, так і її старшим сином [PERSON] в рівних долях; частина грошей її чоловіка, що була отримана від продажу квартири по вул. Едуарда Вільде була виділена на купівлю квартири в м. Коростень. Позивачка вказує, що її молодший син [PERSON] мав прямий умисел для того, щоб чоловік не складав заповіту після своєї смерті, оскільки розраховував стати спадкоємцем не тільки на житло в м. Коростень, а й на житло в м. Ірпені; відповідач усіляко підбурював, морально пригнічував, шантажував, чинив перешкоди для не надання можливості чоловіку скласти заповіт, яким останній мав намір передати свою частину квартири № 9 в м. Ірпені по вул. Котляревського, 54-а старшому сину [PERSON]. Вказує, що за життя чоловік мав близькі стосунки з її рідною сестрою [PERSON], про що було відомо відповідачу і який погрожував її чоловіку про все розказати їй якщо він буде намір скласти заповіт. Відповідач усіляко ухилявся від допомоги батькові, який мав похилий вік, постійно хворів та мав безпорадний стан. Позивачка просила усунути від права на спадкування за законом [PERSON]; визначити за нею, [PERSON] право на спадщину за законом всієї квартири № 9 , що знаходиться в Київській області, м. Ірпінь, вул. Котляревського, 54-а. В подальшому під час розгляду справи позивачка уточнила свої позовні вимоги, подавши доповнення до зустрічної позовної заяви, в якій звернула увагу суду на зміст п. 16 Договору купівлі-продажу оспорюваної квартири, що знаходиться в [ADDRESS], а саме в п. 16 Договору купівлі-продажу від 26 липня 2006 року зазначено, що згода чоловіка продавця ( в її випадку це [PERSON]) на укладання цього договору викладені в заяві і посвідчена нотаріально, з цього випливає, що згоди на укладення нею договору купівлі-продажу від її померлого чоловіка [PERSON] не має і нотаріально вона не посвідчена. В звязку із викладеними обставинами позивачка просила усунути від права на спадкування за законом [PERSON]; визначити за нею [PERSON] право на спадщину за законом всієї квартири № 9, що знаходиться в Київській області, м. Ірпінь, вул. Котляревського, 54-а; визнати за нею, [PERSON] право приватної власності квартири № 9, що знаходиться в Київській області, м. Ірпінь, вул. Котляревського, 54-а. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, підтвердив обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити. Зустрічний позов [PERSON] не визнав, вважав, що його батько не був у безпорадному стані, також пояснив, що він доглядав за батьком, хоронив його, заповіту батько не складав. Просив у задоволенні зустрічного позову відмовити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнали, відповідачка [PERSON] суду пояснила, що її молодший син [PERSON] мав прямий умисел для того, щоб її чоловік не складав заповіту, оскільки розраховував стати спадкоємцем не тільки на житло в м. Коростені, а і в м. Ірпені, він усіляко підбурював, морально пригнічував, шантажував та чинив перешкоди для ненадання можливості її чоловіку скласти заповіт, яким він мав намір передати свою частину квартири [ADDRESS] їх старшому сину [PERSON]. Чоловік був у безпорадному стані, відповідач допомоги батькові не надавав. Просили у позові [PERSON] відмовити. Зустрічний позов підтримали, підтвердили обставини, викладені у зустрічній позовній заяві, просили зустрічний позов задовольнити у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] не визнав, заперечував проти його задоволення. Пояснив, що він надавав свої кошти для придбання квартири в Ірпені, кошти надавалися як його, так і його матері в рівних частинах, однак документально це не підтверджено, була усна домовленість між батьками, що квартира в Коростені буде брату, а Ірпені це для нього. Зустрічний позов [PERSON] підтримав, просив задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, свідка [PERSON], вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи із наступного. У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню; обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2013 року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно. За життя [PERSON] заповіту не залишив. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON] Встановлено, що 14 серпня 2014 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на підставі ст. 1261 ЦК України, який посвідчив, що спадкоємцями у цьому свідоцтві майна гр. [PERSON], [INFO], який помер 23 липня 2013 року, є його дружина [PERSON], [INFO], яка зареєстрована [INFO] в 1/3 частці, син померлого [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [INFO] в 1/3 частці, син померлого [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [INFO] в 1/3 частці. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво складається з 1/2 частки квартири № 3 в житловому будинку № 65-б по вулиці Карла Маркса в місті Коростені Житомирської області, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] 16.08.2006 року, зареєстровано в реєстрі за № 7617, зареєстрованого КП Коростенське міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради 26.09.2006 року, номер запису: 6291 книзі: 51, номер витягу 11952893. Свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видано [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна видано раніше [PERSON]; свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частки ще не видано. Дане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за № 3879. В судовому засіданні встановлено, що постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19.08.2014 року № 485/02-31 приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області [PERSON] відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS], який є спадкоємцем [PERSON], померлого 23 липня 2013 року у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно [PERSON]. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1973 року по день смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та визнається відповідачкою [PERSON] Також встановлено, що відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 26 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2485 [PERSON] прийняла у власність квартиру № 9 , що знаходиться в м. Ірпені Київської області по вул. Котляревського в будинку № 54-а та 06.10.2006 року [PERSON] Ірпінським бюро технічної інвентаризації був виданий Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно , номер витягу 12078056 на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу 2485 від 26.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу [PERSON] Наведені обставини підтверджуються поясненнями позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та її представника [PERSON], третьої особи [PERSON], свідка [PERSON]. матеріалами справи. Так, свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що сторони по справі являються її родичами, відповідачка [PERSON] дружина її померлого брата [PERSON], а відповідач та третя особа є її племінниками. Пояснила, що її рідна сестра [PERSON] зателефонувала їй з м. Новоросійська 11.07.2013 року та запитала у неї, що трапилося з [PERSON], сказала, що [PERSON] їй вранці написав Молітесь, щоб батько дожив до утра. Вона зателефонувала невістці, яка їй сказала, що [PERSON] везуть батька в лікарню та що [PERSON] викликав швидку. Вона знову зателефонувала своїй сестрі, яка наступного дня приїхала на автомобілі з Новоросійська. Після цього знову подзвонила [PERSON], яка їй сказала, що [PERSON] без сознанія. Все в лікарні оплачував [PERSON]. Пояснила, що 14.03.13 року брат з дружиною був у неї на ювілеї, вони були гарні, всі здорові. Коли вона побачила брата в реанімації, брат виглядав погано. Антон приїжджав до неї в гості, казав, що він би зробив заповіт на [PERSON], але дружина не погодиться. Пояснила, що вона знає, що батько хотів скласти заповіт на [PERSON], т. я. мати та [PERSON] його обіжали, [PERSON] брата бив. ЇЇ брат жив і в Коростені і в Ірпені, він до неї приїжджав, получав пенсію в Києві. Стан здоровя у нього був нормальний. [PERSON] жив у Коростені, вона у нього не була. Вони з братом [PERSON] спілкувались. Пояснила, що вона знає, що дружина забирала у [PERSON] гроші, віддавала [PERSON], так як він платив аліменти, не працював. [PERSON] купляв батьку продукти, а дружина брата [PERSON] їх викидала. Квартиру в м. Ірпені куплена за гроші [PERSON], брат казав, що цю квартиру купляли він та жінка. Також пояснила, що [PERSON] хоронив батька; в безпорадному стані брат не був. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У відповідності до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що квартира [ADDRESS] придбана [PERSON] в період зареєстрованого шлюбу з [PERSON], а тому дана квартира є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], частки їх в праві спільної сумісної власності є рівними, а тому слід визначити за [PERSON], який помер 23 липня 2013 року 1/2 частини із спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS]. При цьому суд вважає безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону доводи відповідача [PERSON] про те, що квартира [ADDRESS] була придбана нею за її кошти та за кошти [PERSON], оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин суду надано не було. Оскільки позивач [PERSON] є сином померлого 23 липня 2013 року [PERSON] та є спадкоємцем за законом першої черги, крім нього спадкоємцями за законом першої черги є дружина померлого [PERSON] та син померлого [PERSON], тому суд вважає, що є передбачені законом підстави для визнання за [PERSON] право власності на 1/6 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 23.07.2013 року. У відповідності до ч.2 та ч.5 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. У відповідності до п.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та оцінюючі надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого беззаперечного підтвердження доводи позивачки по зустрічному позову [PERSON], що її син [PERSON] мав прямий умисел для того, щоб чоловік не складав заповіту після своєї смерті, оскільки розраховував стати спадкоємцем не тільки на житло в м. Коростень, а й на житло в м. Ірпені, а також усіляко підбурював, морально пригнічував, шантажував, чинив перешкоди для не надання можливості чоловіку скласти заповіт, яким останній мав намір передати свою частину квартири № 9 в м. Ірпені по вул. Котляревського, 54-а старшому сину [PERSON]. Також в судовому засіданні не встановлено обставин того, що чоловік позивачки [PERSON] перебував у безпорадному стані та відповідач [PERSON] ухилявся від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження чи спростування позовних вимог суду надано не було. Таким чином суд вважає, що слід визначити за [PERSON] 1/2 частини із спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS] та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], задовольнивши зустрічний позов [PERSON] частково. На підставі ст. ст. 60-61, 63, 65, 69, 70, 71 СК України,

Outcome: partial