Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про скасування арешту на автомобіль до відповідача Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві приватної власності належить транспортний засіб Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі [NUMBER] . 15.01.2021 року, під час звернення до Сервісного центру МВС України в м. Кривий Ріг, стало відомо, що постановою про накладання арешту на майно від 20.04.2007 року слідчим прокуратури Глибоцького району Чернівецької області юристом 3 класу Федюк В.В., за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи №О-059075, по факту контрабанди 23 автомобілів, накладено арешт і заборонено відчужувати автотранспортний засіб марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі [NUMBER] . У зв`язку із накладанням арешту на транспортний засіб у нього відсутня можливість його відчуження. 21.01.2021 року він звернувся до Чернівецької обласної прокуратури, Чернівецької місцевої прокуратури та прокуратури Глибоцького району Чернівецької області із відповідними запитами на публічну інформацію, а саме просив повідомити про стан розгляду кримінальної справи №О-059075 та повідомити чи знято арешт з транспортного засобу марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі [NUMBER] . 26.01.2021 року Чернівецькою обласною прокуратурою засобами телефонного зв`язку його повідомлено, що кримінальна справа №О-059075 була порушена Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області та всі матеріали щодо цієї справи знаходяться у вказаному Управлінні, а тому запит на публічну інформацію йому необхідно направити саме до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Матеріали, які були направлені до прокуратури для здійснення нагляду, знищені у 2016 році. Згодом засобами поштового зв`язку він отримав письмові відповіді на письмові запити від Чернівецької обласної прокуратури, Чернівецької місцевої прокуратури та Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області, які за змістом є аналогічними відповіді, наданої позивачу засобами телефонного зв`язку Чернівецькою обласною прокуратурою. Враховуючи викладене, 26.01.2021 року він направив запит на отримання публічної інформації на адресу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, у відповідь на який 25.02.2021 року засобами поштового зв`язку отримав лист від 03.02.2021 року №75/6/176. Зі змісту вказаного листа Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області йому стало відомо, що кримінальне провадження №0-059075 надійшло до Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області у лютому 2008 року. Вказаному кримінальному провадженню було присвоєно порядковий номер 1535. 11.08.2008 року зазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п. 8 ст. 6 Кримінального процесуального кодексу України та передано в архів Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Термін зберігання кримінальних проваджень вказаної категорії становить 10 років. У відповідності до акту №75/23/21 від 06.01.2019 року вказане кримінальне провадження було знищене. А також, зазначає, що будь-яких копій документів на підтвердження викладеної у листі від 03.02.2021 року №75/6/176 інформації до такого листа долучено не було. Таким чином, позивач стверджує, що кримінальна справа №0-059075, у межах якої було накладено арешт на належне йому майно, а саме ТЗ, закрита, матеріали справи знищені, однак сам арешт не знято, чим порушується його право власності. На основі викладеного, позивач просить суд задовольнити позов та звільнити його автомобіль з-під арешту. В судове засідання позивач не з`явився, спрямував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У судове засідання представник відповідача - УСБУ в Чернівецькій області не з`явився; про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином та надав суду заяву, в якій просив справу слухати без його участі; вказав, що у зв`язку із закриттям 11.08.2008 року кримінальної справи №1535, проти звільнення з-під арешту автомобіля марки «Мерседес-Бенц 914», номер кузов № [NUMBER] не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспорного засобу [PERSON] є власником транспортного засобу «Мерседес-Бенц 914», номер кузов № [NUMBER] .(а.с.11). Постановою про накладання арешту на майно від 20.04.2007 року за клопотанням слідчого прокуратури Глибоцького району Чернівецької області Федюка В.В., за результатами розгляду матеріалів кримінальної справи №О-059075, по факту контрабанди 23 автомобілів, було накладено арешт і заборонено відчужувати автотранспортний засіб марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі [NUMBER] (а.с.6). Позивач [PERSON] звертався до Чернівецької обласної прокуратури, Чернівецької місцевої прокуратури та прокуратури Сторожинецького району Чернівецької області із відповідними запитами на публічну інформацію, а саме просив повідомити про стан розгляду кримінальної справи №О-059075 та повідомити чи знято арешт з транспортного засобу марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі [NUMBER] . \~ \~ \~ \~Відповідно до письмових відповідей органів прокуратури його повідомлено, що кримінальна справа №О-059075 була порушена Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області та всі матеріали щодо цієї справи знаходяться у вказаному Управлінні, а тому запит на публічну інформацію йому необхідно направити саме до Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Відповідно до акта №1 від 28.04.2016 року про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, наглядове провадження №06/3-1129-05, яке було заведене за кримінальною справою за фактом контрабанди 23 автомобілів через пункт пропуску «Порубне», було знищене у 2016 році (а.с.15-20). 26.01.2021 року [PERSON] направив запит на отримання публічної інформації на адресу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області, а саме просив повідомити про стан розгляду кримінальної справи №О-059075 та чи знято арешт з транспортного засобу марки Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі [NUMBER] (а.с.13-14). Листом № 75/6/176 від 03.02.2021 року (а.с.21) Управлінням Служби безпеки України в Чернівецькій області Ярлушкіна Ю.Ф. повідомлено, що кримінальне провадження №О-059075 надійшло до Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області у лютому 2008 року. Вказаному кримінальному провадженню було присвоєно порядковий номер 1535. 11.08.2008 року зазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п. 8 ст. 6 Кримінального процесуального кодексу України та передано в архів Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Термін зберігання кримінальних проваджень вказаної категорії становить 10 років. У відповідності до акту №75/23/21 від 06.01.2019 року вказане кримінальне провадження було знищене. Відповідно до\~ст.41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно\~ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог\~ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України\~передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до пункту 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення\~статті 391\~ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.\~Відповідно до положень статей\~391,\~396 ЦК\~України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном. Зокрема, відповідно до\~ст.126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення арешту на майно позивача, зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення завдань кримінального судочинства. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першою\~статті 214 КПК України 1960 року\~підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення. Правова природа арешту майна не змінилася і з прийняттям нині чинного\~КПК України, норми якого більш докладно регламентують мету, підстави й порядок застосування та скасування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Зокрема, згідно зі\~статтею 170 КПК України\~завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту частини третьої\~статті 174 КПК України\~суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Із закриттям кримінального провадження (кримінальної справи) втрачається легітимна мета арешту майна як втручання у конвенційне право особи на мирне володіння ним - збереження речей і матеріальних цінностей для забезпечення можливості виконання завдань кримінального провадження. Водночас способів захисту права власника або іншого володільця, порушеного внаслідок неприйняття під час закриття кримінальної справи обов`язкового процесуального рішення про скасування арешту майна, в означеній ситуації кримінальний процесуальний закон не передбачає. Арешт на транспортний засіб, який належить [PERSON] було накладено під час дії\~КПК України\~1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом. Відповідно до пункту дев`ятого\~розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року\~арешт майна, застосований до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжує свою дію, до його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Дана норма узгоджується з вимогами частини першої\~статті 5 КПК України, за якою процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього\~Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. З огляду на зазначене, на правовідносини, пов`язані з розв`язанням питання про припинення арешту на майно позивача поширюються норми\~КПК України 1960 року. Проте положеннями цього\~Кодексу\~передбачалося прийняття рішення про зняття арешту з майна на стадії досудового слідства лише в межах провадження у кримінальній справі - або одночасно з винесенням постанови про її закриття (частина перша статті 214), або раніше, якщо в застосуванні відповідного заходу відпаде потреба (частина шоста статті 126). Способів виправлення помилки, допущеної слідчим або судом у зв`язку з неприйняттям під час закриття кримінальної справи рішення про скасування арешту майна, після закінчення досудового слідства\~КПК України 1960 року\~не встановлював. Як було зазначено вище, судом встановлено, що кримінальне провадження №О-059075 надійшло до Слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області у лютому 2008 року, в межах якого накладено арешт на транспортний засіб, що належить позивачу. 11.08.2008 року зазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п. 8 ст. 6 КПК України та передано в архів Управління Служби безпеки України в Чернівецькій області. Термін зберігання кримінальних проваджень вказаної категорії становить 10 років. У відповідності до акту №75/23/21 від 06.01.2019 року вказане кримінальне провадження було знищене. Отже, оскільки кримінальне провадження було знищене, а арешт майна, що належить [PERSON] , є публічним обтяженням права власності, підстави для подальшого існування його відпали. Причому, втрачається можливість застосування специфічного порядку скасування такого обтяження, зумовленого кримінальними процесуальними відносинами. Із огляду на зазначене, будь-які публічно-правові процедури, які з тих чи інших причин не завершені до закриття кримінального провадження (кримінальної справи), з моменту такого закриття втрачають кримінальний процесуальний характер. Арешт майна у такому разі з заходу забезпечення кримінального провадження перетворюється на неправомірне обмеження права особи користуватися належним їй майном. Водночас вимоги про звільнення майна з-під арешту, що грунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої\~статті 19 ЦПК України\~можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. З огляду на викладене, вирішення зазначеного питання судом у порядку цивільного судочинства не призведе до заміщення ним функцій суду кримінальної юрисдикції і не може завдати шкоди інтересам кримінального провадження. Відтак немає жодних підстав для висновку про те, що суд цивільної юрисдикції у справі за цим позовом не є судом, установленим законом. Відповідну правову позицію сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у Постанові від 15.05.2019 року по справі № 372/2904/17-ц та Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року № 6-26цс13. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуваний арешт майна обмежує законні права позивача на реалізацію права власності на його транспортний засіб. Згідно ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, враховуючи наявність арешту на транспортний засіб Мерседес-Бенц 914, номер кузова/шассі [NUMBER] , який було накладено на підставі постанови про накладання арешту на майно від 20.04.2007 року слідчим прокуратури Глибоцького району Чернівецької області юристом 3 класу Федюк В.В., неможливість скасування даного обтяження в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом, захистити своє порушене право власності не може, а також враховуючи той факт, що відповідач не заперечує щодо задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявності підстав для їх задоволення.

Outcome: approved