Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся за захистом свого права до суду, з уточненими позовними вимогами від 18.12.2015 року, до позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання права власності на 1\\2 частину квартири в порядку поділу майна подружжя . В обґрунтування позову [PERSON] посилається на ту обставину, що 1\\2 частина спірної квартири йому належить, як одному із подружжя, оскільки саме під час перебування в шлюбі з відповідачкою було за спільні кошти придбано спірну квартиру, шляхом викупу позивачем та відповідачкою, як членом житлово - будівельного кооперативу. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі. Відповідачка проти задоволення позову заперечила за безпідставністю та зазначила, що у квартирі сторін спору проживає їх спільний син, [PERSON], з його сімєю, якому в разі задоволення позову буде нікуди подітися. Залучений судом в процесуальному статусі третьої особи [PERSON] проти задоволення позову заперечив з підстав, зазначених відповідачкою. Заслухавши думки сторін, всесторонньо, повно та обєктивно дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів за № 335 від 27.07.1988 року, було затверджено списки членів ЖБК для будівництва кооперативного будинку по вул.. Енергетичній 23БД (проспект Злуки, 35) в м. Тернополі. Членом кооперативу було прийнято відповідачку [PERSON] - [PERSON] На момент прийняття будинку в м. Тернополі по проспекту Злуки, 35 на баланс ПП «Люкс» (01.04.2001року) всі пайові внески за квартири, в тому числі і квартиру № 18, були виплачені в повному обсязі. Станом на дату звернення до суду[ADDRESS] в будинку по проспекту Злуки, 35 в м. Тернополі не зареєстрована в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, однак особистий рахунок на сплату послуг за обслуговування житла, відкрито на відповідачку [PERSON] Згідно довідки ПП Люкс» від 01.09.2015 року, в спірній квартирі також має зареєстроване місце проживання гр., [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, повна сплата пайових внесків за квартиру № 18 в будинку по проспекту Злуки, 35 в м. Тернополі, була здійснена [PERSON] під час перебування в шлюбі з позивачем [PERSON], котрий (шлюб) було розірвано 05.05.2015 року, згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Оскільки спірну квартиру було придбано шляхом повної сплати пайових внесків членом ЖБК ще до 2001 року, і під час перебування в шлюбі з позивачем, суд зазначає про застосування до відносин сторін спору норм Кодексу про шлюб і сімю від 20.09.1969 року та ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Відтак згідно ст.. 22 КпШС майно, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен із подружжя має рівні права володіння. Користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і втому разі, якщо один із них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Разом із тим, за приписами ст.. 24 КпШС майно, що належало кожному із подружжя до вступу в шлюб, є власністю кожного із них. Верховний Суд України в п.п.23, 24 Постанови Пленуму від 21.12.2007 року за № 1 «Про практику застосування судами законодавства про розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» розяснив, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно зясувати джерело і час його придбання, а також розяснив, що не належить до спільної сумісної власності майно набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто. Аналогічні розяснення були надані в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року за № 16, з наступними змінами, «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб і сімю України». В судовому засіданні відповідачка визнала факт повної сплати пайових внесків за спірну квартиру під час перебування в шлюбі з позивачем, за рахунок їх спільної праці на заводі «Оріон», а відтак дана обставина в силу ст. 61 ЦПК України, не потребує доказування. Окрім цього суд зазначає, що відповідно до ст.15 Закону України «Про власність», котрий втратив чинність 20.06.2007 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. А тому суд приходить до переконання, що хоча відомості про реєстрацію спірної квартири в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно не було внесено станом на дату звернення позивача до суду, в силу ст. 15 ЗУ «Про власність» та ст. 22 КпШС, позивачу, як іншому з подружжя, котрий є членом ЖБК і повністю сплатив свій пайовий внесок, належить право власності на 1\\2 ідеальну частку квартири [ADDRESS].

Outcome: approved