Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Борщівського району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що Пирятинською державною нотаріальною конторою Полтавської області йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,83 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району, після смерті 6 травня 2012 року [PERSON], через наявність розбіжності у предявлених ним документах, а саме, в заповіті спадкодавець [PERSON] заповіла право на земельну частку (пай), що посвідчене сертифікатом, а він предявив виданий 28 березня 2005 року на імя спадкодавця Державний акт на право власності на земельну ділянку. Вказує, що за даними відділу Держземагенства у Борщівському районі спадкодавець взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0314813 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №011449, а заповіт не переписала. Сторони в судове засідання не зявилися. Від учасників судового розгляду поступили письмові заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутності. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримує, просить задовольнити позов з підстав, наведених у позовній заяві. Представник [PERSON] сільської ради Борщівського району у письмовому відношенні позов визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, докази, надані сторонами в повному обсязі, вважає, що вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно даних постанови Пирятинської державної нотаріальної контори від 24 березня 2016 року, позивач звернувся по питанню оформлення спадщини на майно померлої 6 травня 2012 року [PERSON], спадкоємцем якої він є на підставі заповіту, посвідченого [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 23 жовтня 2001 року за Р № 53, дублікат якого виданий [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 3 червня 2015 року за Р № 15. Нотаріус вказує, що 18 квітня 2015 року на майно померлої [PERSON] Пирятинською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу за Р № 155/2015. Спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину, є дочка спадкодавиці [PERSON]. Спадкоємець за заповітом, який прийняв спадщину [PERSON]. Відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, нотаріус зазначив, що в ході огляду поданих позивачем документів встановлено, що [PERSON], яка померла 6 травня 2012 року, залишила на імя [PERSON] заповіт, посвідчений [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 23 жовтня 2001 року за Р № 53, дублікат якого виданий [PERSON] сільською радою Борщівського району Тернопільської області 3 червня 2015 року за Р № 15. В зазначеному заповіті право на земельну частку (пай) підтверджене сертифікатом серії ТР №0314813, виданим Борщівською райдержадміністрацією від 7 квітня 2000 року за Р №103, тоді як до нотаріальної контори спадкоємець надав копію державного акта на право власності на земельну ділянку ЯА №011449, виданого Борщівською райдержадміністрацією 28 березня 2005 року на імя [PERSON], що не дає змоги ідентифікувати заповідане майно. Отже, в судовому засіданні підлягає визначенню склад спадкового майна. Згідно заповіту, посвідченого 23 жовтня 2001 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Борщівського району [PERSON], Р №53, спадкодавець [PERSON] заповіла [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ТР № 0314813, який виданий Борщівською райдержадміністрацією 7 квітня 2000 року за Р №103. [PERSON] померла 6 травня 2012 року у віці 88 років у с. Худіївці Борщівського району Тернопільської області (свідоцтво про смерть серії 1-КЕ №212698). За даними рішення Борщівського районного суду від 25 січня 2016 року, [PERSON] визначено додатковий строк, 2 (два) місяці, для подання до нотаріуса за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 23 жовтня 2001 року секретарем Шупарської сільської ради Борщівського району за Р №53, на майно, що належало померлій 6 травня 2012 року [PERSON] Згідно постанови Пирятинської державної нотаріальної контори від 24 березня 2016 року, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] Позивачем представлено Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 011449, виданий 28 березня 2005 року, за яким власником земельної ділянки площею 2,83 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, значиться [PERSON]. У своїй довідці від 4 травня 2016 року № 43 [PERSON] сільська рада підтверджує факт належності спадкового майна - земельної ділянки площею 2,83 га, яка розташована на території [PERSON] сільської ради, спадкодавиці [PERSON] З листа відділу Держгеокадастру у Борщівському районі Тернопільської області від 5 травня 2016 року № 19-1903-99.5-3434/2-16, вбачається, що [PERSON], взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ТР №0314813 зареєстрованого 31 липня 2000 року за Р №242 на території [PERSON] сільської ради (с. Худіївці) замінено 28 березня 2005 року на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №011449, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів за №010565401860. За таких обставин, в судовому засідання визначено, що до складу спадкового майна, яке заповіла [PERSON], відноситься саме земельна ділянка площею 2,83 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради, право на яке посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 011449, виданим Борщівською райдержадміністрацією 28 березня 2005 року. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити, визнати за позивачем [PERSON], як спадкоємцем за заповітом після смерті 6 травня 2012 року [PERSON], право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,83 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Борщівського району, право на яку підтверджене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 011449, що виданий 28 березня 2005 року. На підставі ст.ст.16, 1218, 1233, 1235 ЦК України, та

Outcome: approved