Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом покликаючись на те, що дядькові його матері [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS] Ще за життя 16.09.2008 року [PERSON] склав заповіт, в якому заповів усе своє майно йому. На даний час він бажає оформити право власності на успадкований житловий будинок після смерті [PERSON], однак це унеможливлюється відсутністю свідоцтва про право власності на даний будинок, тому просив у судовому порядку визнати його власником будинку [ADDRESS] В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач - Віжомлянська сільська рада Яворівського району Львівської області, подала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, проти позову заперечень не має. В судове засідання представник третьої особи Яворівської державної нотаріальної контори повторно не з'явився та не повідомив суд про причини неявки. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про підставність задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] числиться за [PERSON], [INFO], будинок побудований у 1969 році. 16.09.2008 року [PERSON] склав заповіт, за яким на випадок своєї смерті усе своє майно заповів [PERSON]. Даний заповіт посвідчено секретарем Віжомлянської сільської ради Яворівського району Львівської області Коритко М.М. та зареєстровано в реєстрі за № 354. [INFO] року [PERSON], помер, що стверджується свідоцтвом про смерть, виданого [INFO] року Віжомлянською сільською радою Яворівського району Львівської області. Спадкоємців, які б згідно ст.1241 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) мали право на обов'язкову частку у спадщині [PERSON], судом не встановлено. Право власності на житловий будинок належним чином не оформлено, проте даний будинок відповідає технічним вимогам, що підтверджується технічним паспортом, який виготовлено 22.12.2016 року. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно із ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.346 Цивільного кодексу України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За положеннями ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З огляду на те, що позивач у справі [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого [PERSON], спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після смерті [PERSON], судом не встановлено, відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок унеможливлює позивачу належне оформлення спадкових прав, тому суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved