Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача про визнання недійсними Кредитний договір №DNG0GK00005639 від 31.08.2005 року, укладений між ним та ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК», а також Додаткову угоду від 20.07.2012 року укладену між сторонами до вказаного кредитного договору. В обґрунтування своїх вимог представник позивача [PERSON] посилається на те, що банк неналежним чином виконав умови визначені спірними договором, чим грубо порушив вимоги, встановлені ЗУ «Про захист прав споживачів», що призвело до порушення прав позивача [PERSON], як споживача фінансових послуг. Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримала заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні надав письмові заперечення у яких вважав предявлені вимоги безпідставними та необґрунтованими, оскільки вони суперечать нормам чинного законодавства, тому просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] із застосуванням терміну позовної давності. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить ухвалити рішення, яким визнати недійсними визнати недійсним Кредитний договір №DNG0GK00005639 від 31.08.2005 року, укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], а також Визнати недійсною Додаткову угоду від 20.07.2012 року до даного Кредитного договору укладену між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], оскільки банком порушені умови даних угод, тим самим порушили вимоги встановлені ЗУ «Про захист прав споживачів» та права позивача. Так, згідно статті 69 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] просить визнати недійсними Кредитний договір №DNG0GK00005639 від 31.08.2005 року та Додаткову угоду від 20.07.2012 року до даного договору, укладені між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], у звязку із порушенням прав споживача на час укладення договору. Тобто, правовідносини за спірними договорами (кредитним договором та додатковою угодою до нього) виникли саме 31.08.2005 року та 20.07.2012 року відповідно і обставини укладення та визначення змісту умов договору і додаткової угоди до основного договору були відомі [PERSON] починаючи з вищевказаних дат, і саме з цього часу почав спливати строк позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач звернувся до суду із даним позовом лише 09.02.2016 року (що підтверджується відповідною відміткою канцелярії суду), після спливу майже 3,5 років з дати укладення спірної додаткової угоди, тобто за межами строків позовної давності, передбачених статтею 257 ЦК України (тривалістю у 3 (три) роки). Разом з ти, суду не надано доказів того, що [PERSON], пропущено термін звернення до суду з даним позовом з поважних причин, крім того позивач у своїй позовній заяві не просить суд поновити термін звернення до суду з даною позовною заявою. У відповідності до ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Таким чином, вимоги [PERSON] предявлені у позові до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПРИВАТ БАНК» про захист прав споживачів та визнання договорів недійсними, підлягають залишенню без задоволення у звязку зі спливом терміну позовної давності. Відповідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок позивача, стягнувши з нього на користь Держави суму судового збору у розмірі - 551,20 грн.

Outcome: dismissed