Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-15 00:00:00

Позивач[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 02.11.2009 року сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГСу Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2132. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Позивач вказує, що протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, відповідачка постійно нехтувала сімейними цінностями та з її ініціативи між ними постійно виникали сварки. Вказує, що на даний час сторони проживають окремо, ведення спільного господарства припинено. На переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Стверджує, що відповідачка не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають в сімї, не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також вказує, що в добровільному порядку через органи РАЦСу розірвати шлюб неможливо, оскільки йому місце фактичного перебування відповідачки на даний час невідоме. На основі викладеного просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, проте до початку судового засідання від нього надійшла належним чином завірена в Федеративній Республіці Німеччина письмова заява, згідно якої позивач підтримує в повному обємі позовні вимоги про розірвання шлюбу. Вказує, що відповідачка повернулась в Україну, де на даний момент проживає. Вважає, що подальше спільне їх життя як подружжя буде суперечити їх інтересам. Просить розірвати шлюб. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд даної справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують. Також представник позивача вказує, що зі слів сторін їй відомо, що сторони разом не проживають більше двох років, кожен з них на даний момент проживає своїми особистим життям, почуття любові між ними втрачено, просить суд не надавати термін на примирення, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявилась, про поважність причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 02 листопада 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №2132, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №053259 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, довіри, взаєморозуміння та поваги. Сторони припинили подружні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та більше двох років проживають окремо. За наведених обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально. Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи. При цьому, сторони заперечують щодо надання їм терміну на примирення. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Спір про поділ спільного майна у сторін відсутній.

Outcome: approved