Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно внаслідок припинення права на аліменти. Позивачем мотивовано позовну заяву зі слідуючих підстав: 29 квітня 1995 року його мати [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що був зроблений запис у книзі реєстрації актів про одруження №4 та проживала з ним однією сім`єю до січня 2010р., після чого її проживання однією сім`єю із відповідачем було фактично припинено. Від даного шлюбу народився син [PERSON] . [INFO] , який проживає разом із [PERSON] та знаходиться на її утриманні Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2017р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2017р. стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 червня 2014 року до [INFO] . \~ \~ \~ \~На виконання вказаного рішення суду 18.08.2017 року було видано виконавчий лист. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2017р. визнане право власності в порядку поділу майна подружжя \~ \~ \~ \~ на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] та на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] . Договором про визначення часток у праві спільної сумісної власності від 05.08.2020р. посвідченого приватним нотаріусом Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області визначені ідеальні частки в праві власності на земельну ділянку, а саме: [PERSON] 1/2 частка у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 3525589700:51:000:0284, [PERSON] Ѕ частка у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 3525589700:51:000:0284. Відповідно до довідки - розрахунку станом на 01.01.2020р. за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2014 року по грудень 2019 року в розмірі 61483 гри. 05 коп. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області І5.06.2020р. стягнена з [PERSON] неустойка (пеня) за несвоєчасну виплату аліментів в розмірі 63081 грн. 80 коп. Таким чином, з червня 2014 р. склалась ситуація систематичної несплати аліментів на утримання [PERSON] [INFO] з боку його батька [PERSON] . В серпні 2020р. між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість щодо передання права власності на належну йому на праві приватної власності 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлям що розташований по [ADDRESS] та 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 3525589700:51:000:0284, синові - [PERSON] [INFO] з припиненням права на аліменти. Однак при підготовці договору у нотаріуса були виявлені заборони в Єдиному реєстрі боржників по стягненню коштів на користь держави з [PERSON] що унеможливило укладення вищезгаданого договору. 20 серпня 2020 р. приватним нотаріусом Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області Кримською Н.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - укладення [PERSON] договору про припинення права па аліменти, в зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно. Підставою винесення такої постанови наявність в Єдиному реєстрі боржників записів про стягнення коштів на користь держави з [PERSON] . Позивач та адвокат позивача - Анікєєнко Є.О. в судове засідання не з`явилися, направили до суду клопотання про підтримання заявлених вимог та розглядати справу у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву, якою визнає заявлені вимоги та просить розглядати справу у його відсутності. Третя особа в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, якою просить розглядати справу у її відсутності щодо задоволення позову не заперечує. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] його батьками являються [PERSON] та [PERSON] ( а.с.15). 29 квітня 1995 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що був зроблений запис у книзі реєстрації актів про одруження №4 та згідно рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2017р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний ( а.с.7). Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 12.07.2017р. стягнено з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 червня 2014 року до 15 вересня 2021 року ( а.с. 8-9). Відповідно до довідки - розрахунку станом на 01.01.2020р. за відповідачем рахується заборгованість зі сплати аліментів за період з червня 2014 року по грудень 2019 року в розмірі 61483 гри. 05 коп. Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області І5.06.2020р. стягнена неустойка (пеня) за несвоєчасну виплату аліментів в розмірі 63081 грн. 80 коп. ( а.с. 10 - 12). За період шлюб [PERSON] та [PERSON] придбали житловий будинок за адресою: [ADDRESS] та рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 23.06.2017р. визнане право власності в порядку поділу майна подружжя \~ \~ \~ \~на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] та на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по [ADDRESS] за [PERSON] ( а.с.13-14). Договором про визначення часток у праві спільної сумісної власності від 05.08.2020р. посвідченого приватним нотаріусом Благовіщенського районного нотаріального округу Кіровоградської області визначені ідеальні частки в праві власності на земельну ділянку, а саме: [PERSON] 1/2 частка у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 3525589700:51:000:0284, [PERSON] Ѕ частка у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 3525589700:51:000:0284 ( а.с.18). В серпні 2020 р. між [PERSON] та [PERSON] була досягнута домовленість щодо передання права власності на належну йому на праві приватної власності 1/2 частини житлового будинку з надвірними будівлям що розташований по [ADDRESS] та 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку кадастровий номер 3525589700:51:000:0284, синові - [PERSON] [INFO] з припиненням права на аліменти, однак при підготовці договору у нотаріуса були виявлені заборони в Єдиному реєстрі боржників по стягненню коштів на користь держави з [PERSON] що унеможливило укладення вищезгаданого договору ( а.с.24). Конституцією України (стаття 41) та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Як передбачено п. 12 ч.1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підставою для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, - заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці. Як встановлено судом, внесення відомостей про відповідача [PERSON] до Єдиного реєстру боржників як боржника за виконавчим провадженням, перешкоджає позивачу [PERSON] у реєстрації його права власності на даний об`єкт нерухомості, у вчиненні нотаріальної дії відповідачу [PERSON] відмовлено. Відповідно до ст.. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2). Приймаючи до уваги вищевикладене, розглядаючи справу у межах заявлених позовних вимог та ураховуючи, що порушене право позивача в даному випадку не може бути захищене в іншій спосіб, окрім як в судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог . На підставі викладеного та

Outcome: approved