Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 21 листопада 1987 року в Актаскій сільській раді народних депутатів Карагандинської області, Республіка Казахстан, актовий запис № 139. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку через органи РАГСу, тому вона вимушена звернутися з позовом про розірвання шлюбу. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки за останні роки сумісного проживання в сім'ї виникли непримиримі протиріччя по різним побутовим питанням. Крім цього, відповідач зловживав спиртними напоями, матеріально сім'ю не забезпечував, часто не ночував вдома. Всі ці причини привели до сварок, а згодом і до руйнування сімейних відносин. З осені 2007 року сімейно - шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство з цього часу не ведеться. Їхня сім'я існує лише формально, відновлення сім'ї неможливе, оскільки вони вичерпали всі можливості. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов просить задовольнити та розірвати шлюб. Проти заочного розгляду справи заперечень не було. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомленим відповідно до ч. 9 ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Жодних заяв, клопотань від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює провести заочний розгляд справи, що не суперечить ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з розглядом справи за відсутністю осіб, які беруть участь, судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 1987 року. Шлюб було зареєстровано в Актаскій (рос. мовою Актасский поссовет н/д Карагандинской области) сільській раді народних депутатів Карагандинської області, Республіка Казахстан, актовий запис № 139. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про спільне майно не заявлено. Сімейні стосунки припинені з осені 2007 року. Подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, їх шлюб набув формального характеру, спільне господарство не ведуть, не мають ніякого наміру зберегти сім'ю, що згідно до ст. 112 СК України, є підставою розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved