Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до Білоцерківської міської ради Київської області про визнання права власності на нежитлове приміщення в порядку спадкування, мотивуючи тим, що [INFO] року померла його дружина [PERSON], яка залишила заповіт на його ім'я. 19 травня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 10 листопада 2017 року нотаріусом видано свідоцтва про прав на спадщину на частину спадкового майна, а щодо видачі відповідного свідоцтва на нежитлове приміщення, [ADDRESS] відмолено. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №363/02-31 від 22.12.2017 року мотивована тим, що спадкоємець не надав правовстановлюючі документи на спадкове майно. Посилаючись на неможливість оформити спадкові права через органи нотаріату, позивач просив суд визнати за ним право власності на нежитлове приміщення, [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] року дружини [PERSON] Позивач в судове засідання не з'явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач свого представника до суду не направив, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Позивач та спадкодавиця по день смерті останньої перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. [PERSON] 15 грудня 2014 року залишила заповіт, в якому все своє майно заповіла [PERSON]. Вказаний заповіт посвідчено приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г.. 19 травня 2017 року позивач звернувся і заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Іванчишиною Л.Г., на підставі чого нотаріусом заведено спадкову справу №15/2017. Заяв про прийняття спадщини після смерті [PERSON] від інших осіб матеріали спадкової справи не містять. 10 листопада 2017 року нотаріусом видано свідоцтва про прав на спадщину на частину спадкового майна, а щодо видачі відповідного свідоцтва на нежитлове приміщення, [ADDRESS] відмолено. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №363/02-31 від 22.12.2017 року мотивована тим, що спадкоємець не надав правовстановлюючі документи на спадкове майно. [PERSON] набула спірну квартиру у власність на підставі договору дарування від 09 січня 2003 року, за змістом п.1 якого, [PERSON] та [PERSON] подарували, а [PERSON] прийняли у дар належну дарителям на праві спільної часткової власності квартиру [ADDRESS]. Спадкодавиця з 23.02.2001 року бал зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію ФОП Серії [NUMBER]. Відповідно до виписки з рішення №48 від 28.02.2003 року Білоцерківської міської ради, спірну квартиру дозволено перевести в нежитловий фонд. Відповідно до відповіді КПКОР «ПБТІ» №3554 від 20.12.2017 року на запит приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Іванчишиної Л.Г., спірна квартира належить [PERSON], на день проведення технічної інвентаризації 15.12.2017 року квартира переведена в нежитлове приміщення, самочинне будівництво відсутнє, даних про введення в експлуатацію нежитлового приміщення не надано. Позивач з метою вирішення спору звернувся до суду. Вирішуючи по суті даний спір суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частки). Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Враховуючи п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2010 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, право власності на спадкове майно визнається в судовому порядку. Оскільки позивач [PERSON]. надав нотаріусу всі наявні документи для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті дружини [PERSON], однак не може оформити свої спадкові права через органуи нотаріату, суд вважає, що права [PERSON] позивача на реалізацію спадкових прав підлягають судовому захисту. На підставі викладеного,

Outcome: approved