Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить скасувати рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га; визнати незаконним та скасувати державний акт серії КВ № 108522 виданий [PERSON] 04.11.2005 року на право власності на вищевказану земельну ділянку; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0992 га укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 08.07.2008 року і зареєстрований в реєстрі № 1-3438; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №019150 площею 0,0992 га по [ADDRESS], виданий 20.10.2010 року на ім'я [PERSON], а також просить визнати незаконним та скасувати рішення сорок восьмої сесії шостого скликання Богуславської міської ради №1012-48-УІ від 25.11.2014 року в частині відмови йому (позивачу) в наданні дозволу на розробку документації із землеустрою по оформленню права на земельну ділянку площею близько 0,0026 га для обслуговування та експлуатації існуючого гаража по [ADDRESS] та визнати за ним право на приватизацію вказаної земельної ділянки. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він 14 липня 2003 року згідно договору купівлі-продажу гаража, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2604, купив у [PERSON] будівлю гаража, що знаходиться по [ADDRESS] (теперішня адреса гаража: [ADDRESS]). Після укладення договору купівлі-продажу гаража він зареєстрував своє право власності на дане нерухоме майно, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав №34097674 від 11.05.2012 року, виданим КП КОР «Білоцерківське МБТІ». У листопаді 2014 року він звернувся до Богуславської районної державної нотаріальної контори з метою продажу гаража, що є його приватною власністю, але державний нотаріус нотаріальної контори повідомила його, що відповідно до ст. 377 ЦК України розмір та кадастровий земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти і тому йому було рекомендовано оформити право власності на земельну ділянку під гаражем у встановленому законом порядку, з метою подальшого відчуження гаража. З відповідною заявою він звернувся до органу місцевого самоврядування, але рішенням сорок восьмої сесії шостого скликання Богуславської міської ради №1012-48-УІ від 25.11.2014 року йому було відмовлено в наданні дозволу на розробку документації із землеустрою по оформленню права на земельну ділянку площею близько 0,0026 га для обслуговування та експлуатації існуючого гаража по [ADDRESS] з посиланням на те, що гараж розташований на земельній ділянці приватної власності громадянина [PERSON] Таким чином він не може реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, на якій знаходиться його гараж, так як дана земельна ділянка раніше була передана у власність [PERSON] на підставі рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року про безоплатну передачу у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га і потім [PERSON] 02 липня 2008 року подарував цю земельну ділянку [PERSON] Із технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, вбачається, що відповідач [PERSON] не подавав відомостей до органу місцевого самоврядування про те, що на земельній ділянці, яку він приватизує, заходиться гараж, який належить на праві власності позивачу [PERSON], крім того частина земельної ділянки, на якій знаходиться гараж і яка увійшла до земельної ділянки відповідача [PERSON], мала на момент приватизації іншу юридичну адресу - вул. Перша Гаражна, а також кадастровий план земельної ділянки не містить меж будинків і споруд, які на ній знаходяться, а також не відмічено наявність на цій земельній ділянці гаража, який належить позивачу. Також довідка управління земельних ресурсів у Богуславському районі №02-33/2369 від 27.06.2008 року містить недостовірну інформацію про те, що станом на 27.06.2008 року обмежень, обтяжень на земельну ділянку по вул. Польовій. 17 в м. Богуславі з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, не має. Посилаючись на положення ст. 41 Конституції України, ст.ст. 215, 317 ч. 1, 321, 391, 721 ч. 1 ЦК України, ст. 152 ЗК України позивач просить задовольнити його вимоги. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, пославшись на вищевикладені факти та докази. Відповідач [PERSON] і його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали і пояснили суду, що [PERSON] являється добросовісним набувачем земельної ділянки площею 0,0992 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і посуд, яка розташована по [ADDRESS], що була отримана ним у дарунок від дарувальника [PERSON] на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 08.07.2008 року, а тому жодних підстав для визнання недійним договору дарування земельної ділянки не існує. Крім того представник відповідача зазначив, що рішенням апеляційного суду Київської області від 19.12.2013 року було відмовлено у задоволенні позову [PERSON], в якому ставились вимоги: про скасування рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га; визнання незаконним та скасування державного акту серії КВ № 108522 виданого [PERSON] 04.11.2005 року на право власності на вищевказану земельну ділянку; визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0,0992 га укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 08.07.2008 року і зареєстрованого в реєстрі № 1-3438; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №019150 площею 0,0992 га по [ADDRESS], виданого 20.10.2010 року на ім'я [PERSON] Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 06.03.2014 року залишив без змін вказане рішення апеляційного суду Київської області. На даний час ці судові рішення є чинними, а тому обставини встановлені в них не доказуються при розгляді інших справ, що передбачено положеннями ч. 3 ст. 61 ЦПК України. Як у справі яка була предметом розгляду апеляційним судом, так і у даній справі сторони та третя особа є тотожними. Тому висування аналогічних вимог в другому позові суперечить ч. 2 ст. 223 ЦПК України. Представник відповідача - Богуславської міської ради Кордюкова Я.О. в судовому засіданні заперечувала проти позову з посиланням на те, що на даний час Богуславська міська рада не може вирішити питання про приватизацію земельної ділянки, на якій розташований гараж позивача, оскільки вказана земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки, на яку має право власності відповідач [PERSON] Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Богуславському районі Сахно О.П. в судовому засіданні пояснила, що на час приватизації земельної ділянки відповідачем [PERSON] не вимагалось діючими нормами земельного законодавства зазначати на кадастрових планах земельних ділянок розташування житлових будинків та господарських будівель і споруд, а тому під час приватизації земельної ділянки не було виявлено в технічній документації із землеустрою нерухомого майна, що знаходилось на земельній ділянці, яку приватизував [PERSON] Суд, заслухавши сторони і їх представників, представника третьої особи, свідка та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов залишити без задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 14 липня 2003 року на підставі договору купівлі-продажу гаража, посвідченого приватним нотаріусом Богуславського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2604, та після реєстрації права власності на дане нерухоме майно в КП КОР «Білоцерківське МБТІ», позивач [PERSON] набув право власності на гараж, що розташований по [ADDRESS] (теперішня адреса гаража: [ADDRESS]). Зі змісту вищевказаного договору вбачається, що продавцем даної нерухомості був [PERSON] Позивач не може реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки, так як земельна ділянка, на якій розташований його гараж, раніше була передана у власність відповідачу [PERSON] на підставі рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року, в складі земельної ділянки по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га та [PERSON] було видано державний акт серії КВ № 108522 04.11.2005 року на право власності на вищевказану земельну ділянку 02 липня 2008 року зазначену земельну ділянку [PERSON] подарував [PERSON], який також отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0992 га по [ADDRESS], що підтверджується копією договору дарування та копією відповідного державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач [PERSON] в жовтні 2012 року звертався до Богуславського районного суду з позовом, в якому просив скасувати рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га.; визнати незаконним та скасувати державний акт серії КВ № 108522 виданий [PERSON] 04.11.2005 року на право власності на вищевказану земельну ділянку; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0992 га укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 08.07.2008 року і зареєстрований в реєстрі № 1-3438; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №019150 площею 0,0992 га по [ADDRESS], виданий 20.10.2010 року на ім'я [PERSON] Рішенням апеляційного суду Київської області від 19.12.2013 року [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову. Зокрема судом апеляційної інстанції було встановлено, що передача у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0922 га для будівництва будинку по [ADDRESS] та послідуюче її відчуження [PERSON] не порушують грав [PERSON], поскільки ні у першого власника гаража [PERSON], ні у послідуючих його власників, в тому числі [PERSON], не виникло право користування земельною ділянкою, на якій розміщений гараж. Колегія суддів прийшла до таких висновків, поскільки гараж був зведений [PERSON] самовільно і після узаконення на момент його відчуження [PERSON] у 1995 році земельна ділянка під гараж у встановленому ст. 19 ЗК України порядку [PERSON] не надавалася, зокрема не виготовлявся проект відведення земельної ділянки, не визначалася її площа, проект не затверджувався рішенням ради та не видавався державний акт на право користування ділянкою. Тому за таких обставин підстави для задоволення позову відсутні. Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ 06.03.2014 року залишив без змін вказане рішення апеляційного суду Київської області і на даний час ці судові рішення є чинними. Згідно положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільні господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо яких встановлено ці обставини. Таким чином, вимоги позивача про скасування рішення 19 сесії Богуславської міської ради IV скликання від 25.02.2005 року в частині безоплатної передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки по [ADDRESS] з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0992 га; визнання незаконним та скасування державного акту серії КВ № 108522 виданого [PERSON] 04.11.2005 року на право власності на вищевказану земельну ділянку; визнання недійсним договору дарування земельної ділянки площею 0,0992 га укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Богуславської районної державної нотаріальної контори 08.07.2008 року і зареєстрованого в реєстрі № 1-3438; визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №019150 площею 0,0992 га по [ADDRESS], виданого 20.10.2010 року на ім'я [PERSON], не підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення сорок восьмої сесії шостого скликання Богуславської міської ради №1012-48-УІ від 25.11.2014 року в частині відмови йому в наданні дозволу на розробку документації із землеустрою по оформленню права на земельну ділянку площею близько 0,0026 га для обслуговування та експлуатації існуючого гаража по [ADDRESS] та визнання за ним права на приватизацію вказаної земельної ділянки, суд вважає, що ці вимоги також не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до положень п.п. а), б) ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Оскільки земельна ділянка площею близько 0,0026 га для обслуговування та експлуатації існуючого гаража по [ADDRESS], яку бажає приватизувати позивач, на даний час знаходиться у власності відповідача [PERSON] і в нього не вилучена та не передана до земель комунальної власності, то як наслідок орган місцевого самоврядування діяв правомірно при винесенні оскаржуваного рішення. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed