Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Подільської районної державної адміністрації Одеської області вказуючи, що [INFO] померла її мати [PERSON] , останнє місце проживання якої було м.Подільськ (колишня назва м.Котовськ) Одеської області. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,2777 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІІІ-ОД №079103, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 2004 року №103/04 та на земельну ділянку площею 2,2216 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІІІ-ОД №079102, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 2004 року №103/04. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги після матері, інших спадкоємців за заповітом або за законом немає. Іі батько, [PERSON] помер [INFO] . 29 вересня 2008 року вона звернулась до Котовської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, після смерті матері, була заведена спадкова справа №585/2008, номер у спадковому реєстрі 45526712. В зв`язку з тим, що оригінал правовстановлюючого документу, державного акту на вищевказане спадкове майно був втрачений, постановою Шостої одеської державної нотаріальної контори від 12 вересня 2018 року вих.№ 4106/02-31 їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину. Про втрату оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку вона подала оголошення в газету «Эхо недели» та витребувано у відділі у Подільському районі Держгеокадастру копії оригіналів. У зв`язку з цим, просила постановити рішення суду визнати за нею, [PERSON] , в порядку спадкування за законом, як за спадкоємицею першої черги після [PERSON] , яка померла [INFO] право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,2777 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІІІ-ОД №079103, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 2004 року №103/04, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 5№00081 та на земельну ділянку площею 2,2216 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІІІ-ОД №079102, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 2004 року №103/04, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 5 №00080. Ухвалою суду від 11.12.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явились, позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник Подільської районної державної адміністрації Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти заявлених вимог не заперечують. Вважають подану позовну заяву [PERSON] обґрунтованою, а надані матеріали достатніми для визнання права власності на спадкове майно. Згідно ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право та примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ч. 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в м.Котовську Одеської області, у віці 78 років померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 17 вересня 2008 року, актовий запис №414. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02 березня 2005 року в с.Олександрівка Котовського району Одеської області у віці 67 років помер [PERSON] , актовий запис №5. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все її майно, у тому числі і на земельну ділянку, площею 2,2777 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІІІ-ОД №079103, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 2004 року №103/04, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 5№00081 та на земельну ділянку площею 2,2216 га на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт серії ІІІ-ОД №079102, виданий Котовською районною державною адміністрацією Одеської області 01 червня 2004 року, на підставі розпорядження Котовської районної державної адміністрації Одеської області від 23 березня 2004 року №103/04, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 5 №00080. За життя [PERSON] заповіту не складала, крім позивачки, інших спадкоємців за заповітом або за законом немає. Постановою державного нотаріуса шостої Одеської державної нотаріальної контори №4106/02-31 від 12.09.2018 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,2216 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та на земельну ділянку, площею 2,2777 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , які належали [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09 вересня 1961 року, [PERSON] , народилась [INFO] в м.Котовську Одеської області, в графі «батько» записано (російською) « [PERSON] », в графі «мати» записано (російською) « [PERSON] ». Згідно копії довідки про кладення шлюбу №704 від 10 липня 2018 року, в архіві відділу по м.Іркутську (Ленінський район) служби записів актів громадянського стану Іркутської області є запис акту про укладення шлюбу (російською) між [PERSON] и [PERSON] № 718 від 20 вересня 1986 року, після укладення шлюбу прізвище дружини (російською) « [PERSON] ». Про втрату оригіналів державних актів позивачем було розміщено оголошення в газету «Эхо недели», випуск №33 (568) від 15 серпня 2018 року. Згідно відповіді Приморської державної нотаріальної контори №1678к/02-14 від 17.12.2019 року вбачається, що в Приморській державній нотаріальній конторі у місті Одеса знаходиться спадкова справа за № 585/2008 р., до майна [PERSON] , яка померла [INFO] , останнє місце реєстрації та проживання якого було Одеська область, м.Подільськ (коляшня назва Котовськ). У вищевказаній спадковій справі знаходиться заява про прийняття спадщини від імені дочки [PERSON] , громадянство РФ відомостей про інших спадкоємців немає, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Статтею 1216 Цивільного кодексу України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Згідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Відповідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Зі змісту ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Постановою пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» п.10. наголошено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У відповідності до п.4.14 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання право встановлювальних документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Відповідно до вимог п. 4.20 Розділу 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оформлення та видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку проводиться на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Таким чином відсутність у позивача [PERSON] можливості надання нотаріусу належні правовстановлюючі документи на спадкове майно, позбавляє її права на оформлення спадщини в нотаріальному порядку. Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи, що визнання за позивачем права приватної власності на земельні ділянки не порушують нічиїх прав та інтересів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved