Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], актовий запис №1620, яка була його рідною матір'ю,що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Відповідно до свідоцтва про його народження, його матір'ю вказано - [PERSON]. Свідоцтво про смерть також видано на прізвище - [PERSON]. Однак, у його паспорті була допущена помилка в перекладі прізвища та зазначено «[PERSON]» замість «[PERSON]». Після смерті матері відкрилася спадщина на майнові права на майно, яке їй належало, а саме: земельна ділянка площею 7,69 га, розташована на території Ботієвської сільської ради Приазовського району (Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації від 15 березня 2004 року №149). В травні 2017 року він звернувся до державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, відповідно до постанови від 17 травня 2017 року йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки кадастровий номер, зазначений у Державному акті не співпадає з кадастровим номером, зазначеним у Витязі з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER].Окрім того відмовлено у зв'язку із тим,що не підтверджені родинні стосунки з померлою матір'ю,оскільки прізвище померлої матері - [PERSON], а його прізвище - [PERSON], тобто при видачі йому паспорту дуло допущено помилку в перекладі. Відповідно до вказаного вище державного акту, кадастровий номер земельної ділянки вказано:[NUMBER]. А відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вказано: [NUMBER]. Отже в державному акті на право власності на земельну ділянку допущено помилку у зазначені кадастрового номеру. На теперішній час, враховуючи ту обставину, що його мати померла, а кадастрові номери є різними, то дана обставина унеможливлює прийняття та оформлення спадщини, оскільки відповідно до п.4.15 гл.10 розділ ІІ «Порядку вивчення нотаріальних дій нотаріусами України»: «Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації ,проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна». Згідно п.4.18 гл.10 розділу11»порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»:»за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку». Отже,прийняти та оформити спадщину в позасудовому порядку є неможливим,та єдиним способом захисту його Конституційних прав та інтересів є звернення до суду із даним позовом. Згідно вимог чинного законодавства, будь - які виправлення в державному акті не допускаються і видача Держземагенством нового державного акту на право власності на земельну ділянку із зазначенням правильного кадастрового номера є неможливою. Окрім того, відповідно до листа виданого відділом Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області, Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку має дійсний та правильний кадастровий номер на земельну ділянку площею 7,6900 га, а саме: [NUMBER]. Просить суд встановити факт, що він, [PERSON] є рідним сином померлої [INFO] року [PERSON], а також визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області,площею 7,69 га (кадастровий номер [NUMBER]) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] року, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на землю серії [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи,надавши заяву про розгляд справи в його відсутність( а.с.34). Представник позивача адвокат Гречко І.М. в судове засідання не з'явилась,будучи належним чином сповіщеною про день та час розгляду справи,надавши заяву про розгляд справи без її участі,позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити ( а.с.35) Представник відповідача Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області до суду не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямувавши заяву про розгляд справи у відсутності представника, та зазначив, що проти позову не заперечує ( а.с.52 ) Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Приазовському районі Запорізької області до суду не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи, спрямувавши заяву про розгляд справи у відсутності представника відділу, та зазначив, що проти позову не заперечує. (а.с.56) Відповідно до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини та відповідні до них правовідносини з приводу набуття права власності на майно у порядку спадкування за законом. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Мелітопольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 11 жовтня 2016 року, актовий запис №1620(а.с.13),яка була матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження позивача( а.с.14). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 7,69 га для ведення особистого селянського господарства на території Ботієвської сільської ради і на підставі розпорядження голови Приазовської райдержадміністрації від 15.03.2004 року, №149 вона власником земельної ділянки, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (а.с. 15). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № [NUMBER],виданий Управлінням Держкомагенства 27.04.2017 року( а.с.6-10) вказаний кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER],право власності належить -[PERSON] Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2017 року, складеного державним нотаріусом Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області (а.с.11,а.с.43) видно, що [PERSON] в оформленні спадщини після смерті його матері [INFO] року [PERSON] на земельну ділянку, площею 7,69 га, розташовану на території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено, у зв'язку з тим, що кадастровий номер земельної ділянки, зазначений у Державному акті не співпадає з кадастровим номером, зазначеним у Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку,а також було встановлено розбіжність у прізвищах заявника([PERSON].),а у спадкодавця([PERSON].),тобто необхідно встановити факт родинних відносин. Відповідно до спадкової справи № 623/2016, відкритої 06.12.2016року після померлої [INFO] року [PERSON],[INFO], яка на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS]( а.с.50-55) встановлено, що 06.12.2016 року на адресу державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори Запорізької області надійшла заява від єдиного спадкоємця її сина - [PERSON] про прийняття спадщини за законом у вигляді земельної ділянки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1225 ЦК України встановлює, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування від 30.05.2008 р. встановлює, що відповідно до ст. 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України 1. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.... 2. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.ст.125,126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом і виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушень, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений Законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язкі, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень статті 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи надані по справі докази, у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки позивач [PERSON].є єдиним спадкоємцем земельної ділянки, площею 7,69 га, розташована території Ботієвської сільської ради Приазовського району Запорізької області, що належить спадкодавцю [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. На підставі викладеного,

Outcome: approved