Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнення просить стягнути з відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 227762,77 грн. та вирішити питання щодо стягнення судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України. [PERSON] обґрунтований тим, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання спільної дитини сторін [PERSON], 20.04.2000р.н., згідно рішення Люботинського міського суду Харківської області від 11.12.2001р. Водночас, відповідач свої обовязки по утриманню дитини не виконує, в звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 30521,25 грн., яку відповідач не погашає. Виходячи з викладеного, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення пені за прострочення виплати аліментів. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій поданий позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив, ніяких заяв не подав, в звязку з чим, а також з урахуванням положень ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу в заочному порядку. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 29 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-ВЛ № 176892, виданий відділом РАГС Люботинського міського управління юстиції (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 139044 (а.с. 6), який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачем, про що свідчить довідка виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області № 03-10/284 від 05.02.2015р. про склад сімї та акт квартального комітету № 17 від 11.02.2015р. (а.с. 10, 11). Згідно рішення Люботинського міського суду Харківської області від 11 грудня 2001 року відповідач зобовязаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу), але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця (а.с. 7-8). Відповідно до розрахунку заборгованості по виконавчому листу про стягнення аліментів за відповідачем утворилася заборгованість по виплаті аліментів в період з 01 липня 2010 року по 01 лютого 2015 року в сумі 30474 гр. 87 коп. Згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач, будучи обізнаним про поданий проти нього позов про стягнення неустойки, до суду не зявився та не подав належних та допустимих доказів поважності причин невиплати аліментів, в звязку з чим суд вважає, що заборгованість виникла з вини відповідача. Розмір неустойки за прострочення виплати аліментів складає 227762,77 грн., що підтверджується розрахунком, доданим до позовної заяви. Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судовий збір, згідно ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved