Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди внаслідок отриманих професійних захворювань посилаючись на те, що протягом 16 років 10 місяців працював на ПАТ «ІнГЗК» машиністом бурової установки. В процесі роботи піддавався впливу підвищеної вібрації (до 115 дБ при нормативному значенні 101дБ), запиленості повітря робочої зони вільним діоксидом кремнію (від 10 до 70% - 12,2мг/м куб. при ГДК 2,0 мг/м куб.). Тривала праця в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, а саме загальна вібрація, запиленість робочої зони, призвела до виникнення у Позивача професійних захворювань (вібраційна хвороба першої-другої ст. з церебральним периферичним ангіодистонічним синдромом, радикулонейропатією на шийному та попереково-крижовому рівні з вираженим порушенням біомеханіки хребта, нейродистрофічним синдромом у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, деф. артрозу, в сполученні з періартрозом, ліктьових і колінних суглобів та хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої ст.). ЛН першого ст.), які за матеріалами розслідування було визнано як професійні. За результатами первинного огляду МСЕК від 26.04.2010 року позивачу було встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3-тю групу інвалідності. За результатами повторного огляду МСЕК від 22.04.2013 року позивачу було повторно встановлено 50% втрати працездатності та 3 групу інвалідності. Відповідно до п. 17 Акту розслідування хронічного професійного захворювання № 6 від 11.03.2010 року причиною професійних захворювань було визнано загальну вібрацію та підвищений вміст в повітрі робочої зони пилу. Вину ПАТ «ІнГЗК» у виникненні у позивача професійних захворювань встановлено п.19 Акту розслідування, відповідно до якого визнано, що за період його роботи адміністрація відповідача порушувала вимоги ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» в частині невиконання обов'язків зі створення здорових, безпечних умов праці відповідно до вимог нормативних актів з охорони праці. Внаслідок професійних захворювань позивач відчуває фізичні страждання та переживання, в звязку з постійним стійким болем та обмеженням рухів в усіх відділах хребта, його непокоїть скутість рухів у хребті, частий кашель та задуха. Позивачу необхідно багато часу для відновлення своїх сил при пересуванні. По причині приступів болю в попереку не має можливості вести активне життя, через болі в хребті не може виконувати роботи на земельній ділянці та допомагати своїй сімї вести господарство. Будь-яке пересування, навіть незначні рухи ініціюють у позивача приступи болю в спині та ліктьових суглобах, в результаті він відчуває постійний дискомфорт. Позивача постійно непокоїть біль у грудній клітці, заважає утруднене дихання, напади задухи по декілька разів на добу, приступи загострюються вранці та ввечері, при фізичних загрузках, при сирій погоді, в результаті чого виникає слабкість та головний біль. Позивач втратив домашній затишок і звичні нормальні життєві звязки, не може, як раніше спілкуватися зі своїми друзями, виїжджати на природу, прогулюватися пішки зі своєю дружиною, оскільки основний час він проводить вдома. Все це призводить до вимушених змін і порушень життєвих, особистих та побутових відносин позивача. Просить стягнути з ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь 50\~000 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. При вирішенні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Згідно записів в трудовій книжці позивача встановлено, що він працював на підприємстві (ПАТ «ІнГЗК») з 01.07.1985 по 01.11.1985 учнем бурильника свердловини верстаками шарошкового буріння; з 01.11.1985 по 27.07.1986, з 01.04.1988 по 06.10.1989, з 26.06.1990 по 01.10.1993, з 17.07.2000 по 20.07.2010 машиністом бурової установки в карєрі. За результатами первинного огляду МСЕК від 26.04.2010 року позивачу було встановлено 50% втрати професійної працездатності та 3-тю групу інвалідності. За результатами повторного огляду МСЕК від 22.04.2013 року позивачу було повторно встановлено 50% втрати працездатності та 3-тю групу інвалідності. Відповідно до п.17 Акту розслідування хронічного професійного захворювання № 6 від 11.03.2010 року причиною професійних захворювань було визнано загальну вібрацію та підвищений вміст в повітрі робочої зони пилу. Вину відповідача у виникненні у позивача професійного захворювання встановлено п.19 Акту розслідування, відповідно до якого визнано, що за період його роботи адміністрація відповідача порушувала вимогист.153 КЗпП Українитаст.13 Закону України «Про охорону праці» в частині не виконання обов'язків зі створення здорових, безпечних умов праці відповідно до вимог нормативних актів з охорони праці. При виконанні трудових обов'язків здоров'ю позивача заподіяна шкода і він отримав професійні захворювання, винним в отриманні позивачем профзахворювань є підприємство, де працював позивач. В зв'язку з професійними захворюваннями, позивач втратив працездатність в розмірі 50 відсотків та йому було встановлено 3-тю групу інвалідності. Щоденно відчуває фізичний біль, який носить постійний характер, не має можливості тривалий час ходити пішки, відчуває постійний біль в суглобах, через що позбавлений можливості в повній мірі займатися домашнім господарством, не може тривалий час знаходитися у вимушеній позі, що спричиняють йому незручності та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками професійних захворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання. Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статею 173 КЗпПУкраїни закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків. Стаття 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 50000,00 грн., також, суд враховує, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних професійних захворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних змін його життєвих зв'язків, а саме дійсно позивач втратив професійну працездатності в розмірі 50 %, що потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тому суд вважає необхідним стягнути з ПАТ «ІнГЗК» на користь позивача моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн., в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Outcome: partial