Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про визнання за ним права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог зазначив, що 18 липня 2015 року померла його сестра [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді 2/5 частин квартири [ADDRESS]. Він та відповідачі в справі є спадкоємцями першої черги за законом, однак [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно не претендують. Таким чином, позивач вважає, що фактично спадщину він прийняв, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відмову нотаріуса. Крім того, 01.01.2015 року він за розпискою придбав у відповідачів їх частки спірної квартири за 50000 грн. На підтвердження цього правочину, відповідачі передали йому ключі та документи від квартири. Відповідачі зобовязались нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу, однак через відсутність грошових коштів, зараз відмовляються це зробити. З зазначених підстав просить суд визнати за ним визнати право власності на спадкове майно та право власності на частки квартири відповідачів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві. Так, відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 18 липня 2015 року в м. Курахове Марїнського району Донецької області у віці 51 років. Згідно копії свідоцтва про народження, 07.09.1963 року народилася [PERSON], батьками якої зазначені [PERSON] та [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 15.08.1981 року міським відділом ЗАГС м. Красноармейська Донецької області, актовий запис № 404, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Лєнька». Згідно копії виписки з рішення Марїнського районного суду Донецької області від 03.06.1987 року зареєстровано розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу, 17.03.1995 року Курахівською міською радою Марїнського району, актовий запис № 33, зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу дружині присвоєне прізвище «Сорокіна». Згідно копії свідоцтва про народження, 10.04.1957 року народився [PERSON], батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, згідно наданих документів, [PERSON] є власником 2/5 частин квартири [ADDRESS]: 1/5 частини на підставі свідоцтва про право власності від 31.10.1995 року, виданого Органом приватизації КГРЕС в особі керівника [PERSON], 1/5 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 02.02.2012 року Курахівською міською нотаріальною конторою за р. № 100. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкодавця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на майно померлої сестри в порядку спадкування за законом. Також в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками по 1/5 частини кожен квартири [ADDRESS]. Згідно розписки від 01.08.2015 року [PERSON] та [PERSON] продали належні їм 2/5 частин квартири [ADDRESS] [PERSON] за 50000 грн. Зобовязалися до 01 січня 2016 року засвідчити угоду нотаріально. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В силу ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Згідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Викладені обставини дають суду підстави для визнання за позивачем права власності на 2/5 частини спірної квартири. На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 3, 7, 82, 215 ЦПК України, ст.ст. 220, 1262, 1268, 1278 ЦК України, суд

Outcome: approved