Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, та в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору міни, посвідченому 10.10.1995 року в Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі , р. № 1-5451. Загальна площа квартири - 56,7 кв.м., житлова площа - 37,3 кв.м. [PERSON] та [PERSON] є її діти, а [PERSON] її брат. [INFO] померла [PERSON] за місцем постійного проживання та реєстрації. На час смерті [PERSON], в спірній квартирі разом з нею постійно мешкала та була зареєстрована лише вона. Позивач на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, та в обумовлений законом строк звернулися до Першої ХДНК із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про відмову у прийнятті спадщини, а [PERSON] та [PERSON] спадщину після померлої [PERSON] не прийняли. Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2016р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON], оскільки у правовстановлюючому документі не визначені частки співвласників. У зв'язку з чим позивач просить визначити частки у праві спільної сумісної власності в квартирі [ADDRESS], загальною площею - 56,7 кв.м., житловою площею - 37,3 кв.м., визнавши, що [PERSON] належить 1/4 частина вказаної квартири ; [PERSON] - 1/4 частина вказаної квартири ; [PERSON] - 1/4 частина вказаної квартири ; [PERSON] - 1/4 частина вказаної квартири [ADDRESS], загальною площею - 56,7 кв.м., житловою площею - 37,3 кв.м., визнати, що склад спадщини після померлої [PERSON] складає 1/4 частину квартири [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] у місті Харкові, а всього - на 1\\2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею - 56,7 кв.м., житловою площею - 37,3 кв.м. У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, не з'явилися, позивач та відповідачі надали суду заяви про підтримання позову та про розгляд справи у їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі договору міни, посвідченому 10.10.1995 року в Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі , р. № 1-5451. Загальна площа квартири - 56,7 кв.м., житлова площа - 37,3 кв.м. Згідно довідкою про шлюб з [PERSON], свідоцтва про розірвання шлюбу з [PERSON], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON]; копії свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] виходячи заміж змінювала прізвище [PERSON] на [PERSON]. (а.с.7-10) Як випливає із змісту статей 355 та 368 ЦК України, правом спільної сумісної власності є право власності двох або більше осіб (співвласників) на майно без визначення часток кожного з них у праві власності. Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Як вбачається з ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Отже законом встановлена презумпція рівності часток співвласників спільної сумісної власності. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належало по 1/4 частки кожний у спільній сумісній власності квартири [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). На час смерті [PERSON], в спірній квартирі разом з нею постійно мешкала та була зареєстрована позивач [PERSON] (а.с.18) Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до положень ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти, а відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до листа Першої Харківської державної нотаріальної контори від 30.11.2016 року, після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON] та [PERSON] звернувся з заявою про неприйняття спадщини; свідоцтва про право на спадщину не видавались. (а.с. 55) Як вбачається з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.09.2016р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON], оскільки у правовстановлюючому документі не визначені частки співвласників. (а.с.16) Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві власності належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах, а саме по 1/4 частині, а позивач, як спадкоємець, має право на набуття права власності на частину квартири після смерті [PERSON], однак в позасудовому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину позбавлена можливості через те, що у правовстановлюючому документі не визначені частки співвласників. На підставі викладеного,

Outcome: approved