Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Міністерства палива та енергетики про стягнення компенсації, шкоди від профзахворювання та моральної шкоди, в якому зазначив, що з 04.09.1985р. по 31.03.1997р. він перебував у трудових відносинах з виробничим об'єднанням по здобичі вугілля «Селидіввугілля» і в грудні місяці 1988 року Київським науково-дослідним інститутом гігієни, праці та профзахворювання йому було встановлено профзахворювання правого органу слуху. Наказом Управління по монтажу, демонтажу і ремонту гірно-шахтного обладнання виробничого об'єднання «Селидіввугілля» за № 112 від 17.05.1990р. йому було призначено відшкодування шкоди в заробітку 56 карбованців 60 коп. щомісячно строком на 1 рік., однак вказані виплати йому не проводились, у зв'язку з тим, що він був переведений на іншу роботу з навчанням без відриву від виробництва і адміністрація вважала, що йому на період навчання вищевказані відшкодування не повинні проводитись, з чим він не згоден, що спонукало його звернутись до суду з вказаним позовом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] під час розгляду справи протягом тривалого часу неодноразово доповнював позовні вимоги та змінював їх, залучав нових відповідачів та частково відмовлявся від позовних вимог щодо окремих відповідачів, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить: - стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» у відшкодування шкоди від профзахворювання 1463,78 грн. за період з 29.03.2000 по 31.03.2001; - стягнути з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Селидове Донецької області у відшкодування шкоди від профзахворювання 18 103,03 грн. за період з 24.02.2005 по 30.09.2011. Ухвалою суду від 8.11.2012 року (а.с. 201 т.2) позовні вимоги до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Шостка Сумської області про стягнення невиплачених сум при відшкодуванні шкоди від професійного захворювання залишено без розгляду. Позивач, будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'являвся не одноразово. 21.02.2014 року позивач також не з'явився в судове засідання. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Поважність причини неявки в суд документально не підтвердив. Згідно вимог ст.157 ЦПК України - суд розглядає справи протягом розумного строку. Враховуючи вимоги даного закону, а також те, що справа тривалий час не знаходить свого вирішення в суді, суд вважає необхідним розглянути справу по суті у відсутності позивача. Представник відповідача Державного підприємства «Селидіввугілля» в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином .В справі є письмова заява , де відповідач просить розглядати справу без їх участі . Представник відповідача відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Селидове Донецької області в судове засідання не з'явився , в письмовій заяві просить суд справу розглядати без їх участі. Суд , дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного: Згідно довідки №1/19 від 25.04.1997 року (а.с. 3 т.1) [PERSON] працював в Управлінні по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання Виробничого об'єднання «Селидіввугілля» з 04.09.1985р по 15.07.1990р гірником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем у шахті, а з 16.07.1990 по 30.03.1997 експедитором з перевезення вантажів і звільнений з 31.03.1997 у зв'язку з ліквідацією підприємства. Згідно виписки з акту огляду МСЄК (ЦС 2-4/08 а.с.10 т.1) та довідки МСЄК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках (Серія 2-18 АС №046579 від 29.03.2000р.) (ЦС 2-4/08 а.с.17 т.1) позивачу при переогляді значиться підтвердженим з 18.02.2000 року 15% втрати професійної працездатності у зв'язку з професійним захворюванням безстроково. Відповідно до п.1 Постанови КМУ від 23 червня 1993 р. N 472 Про затвердження Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків (далі - Правила) (втратила чинність на підставі Постанови КМ N 807 від 11.07.2001) до створення Фонду соціального страхування від нещасних випадків і професійних захворювань виплата відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків здійснюється безпосередньо власником або уповноваженим ним органом. Згідно п.1 Правил власник підприємства, установи і організації (надалі - підприємство) або уповноважений ним орган (надалі - власник) несе матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням ним трудових обов'язків (надалі - ушкодження здоров'я), а також за моральну шкоду, заподіяну потерпілому власником фізичного чи психічного впливу небезпечних або шкідливих умов праці. Власник звільняється від відшкодування шкоди, якщо доведе, що шкода заподіяна не з його вини, а умови праці не є причиною моральної шкоди. Відповідно до п.2 Правил доказом вини власника можуть бути: акт про нещасний випадок на виробництві або акт про професійне захворювання; висновок службових осіб (органів), які здійснюють контроль і нагляд за охороною праці та дотриманням законодавства про працю, або профспілкового органу щодо причин ушкодження здоров'я; медичний висновок про професійне захворювання; вирок або рішення суду, постанова прокурора, висновок органів дізнання або попереднього слідства; рішення про притягнення винних осіб до адміністративної або дисциплінарної відповідальності; рішення органів соціального страхування про відшкодування власником витрат на допомогу працівникові в разі тимчасової непрацездатності у зв'язку з ушкодженням здоров'я; показання свідків та інші докази. Пункт 4 Правил передбачає, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику ушкодженням здоров'я (надалі - потерпілому) складається з: виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності; виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам сім'ї та утриманцям померлого); компенсації витрат на медичну та соціальну допомогу (посилене харчування, протезування, сторонній догляд тощо). За наявності факту моральної шкоди потерпілому відшкодовується моральна шкода. Згідно п.5 Правил ступінь втрати працездатності визначається медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) у відсотках до професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги. Відповідно до п.9 Розділу II Правил розмір відшкодування втраченого потерпілим заробітку встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності і середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я. Утрачений заробіток або його частина відповідно до ступеня втрати професійної працездатності виплачується власником у повному розмірі, тобто без урахування розміру пенсії по інвалідності, а також незалежно від одержуваних потерпілим інших видів пенсій, заробітку (доходу) і стипендії. Відповідно до висновку комісійної судово-економічної експертизи № 3066 з додатками до нього (а.с.33-48 т.2) сума відшкодування шкоди за період з 29.03.2000р. по 01.04.2001р. складає 635,44 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На протязі тривалого знаходження справи в суді позивач не надав необхідних доказів в підтвердження своїх позовних вимог. Так, стверджуючи про те, що належним відповідачем по справі є Державне підприємство «Селидіввугілля», не довів суду данні обставини, що підтверджували би правонаступництво Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання Виробничого об'єднання «Селидіввугілля» з урахуванням того, що з боку відповідача було надане письмове заперечення з додатками (а.с. 82-100 т.2), в якому ДП «Селидіввугілля» заперечував проти визнання його в якості відповідача та правонаступництва, посилаючись на те, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Управлінням по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання, що входило до складу виробничого об'єднання «Селидіввугілля» в якості структурного підрозділу, де він і отримав професійне захворювання і з якого у 1997 році був звільнений. Згідно наказу Міністерства вугільної промисловості України від 13.01.1981р №19 (шляхом виділення шахт Селидівського регіону з комбінату «Красноармійськвугілля») було створено виробниче об'єднання «Селидіввугілля», до складу якого увійшло ряд шахт, в тому числі й Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання. Судом встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 116 від 17.02.1996 року «Про структурну перестройку у вугільній промисловості» та наказу Міністерства вугільної промисловості України від вересня 1996 року № 447 (а.с. 92 т.2) у вересні того ж року наступні шахти: шахта №1-3 «Новогродівська», шахта «Росія», шахта «України», шахта «Курахівська», шахта ім.. Д.С. Коротченка були корпоратизовані та на їх базі були створені відкриті акціонерні товариства, які відповідно до наказу Міністерства вугільної промисловості України від 30.12.1996 № 667 (а.с. 93 т.2) увійшли до складу новоствореного відкритого акціонерного товариства Державна холдингова компанія «Селидіввугілля» (далі - ВАТ ДХК «Селидіввугілля»). Згідно Наказу ВАТ ДХК «Селидіввугілля» від 28.01.1997 року №5 (а.с.94 т.2) структурна одиниця виробничого об'єднання «Селидіввугілля» - Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання було у 1997 році ліквідоване. Відповідно до п. 10 вказаного наказу правонаступником з фінансових зобов'язань УМДРГШО є шахта «Гірник». Згідно наказу Міністерства вугільної промисловості України від 16.03.2000р. № 93 (а.с.95 т.2) Державне підприємство по видобутку вугілля «Шахта «Гірник» було ліквідоване. Відповідно до п.7 цього наказу генерального директора компанії «Укрвуглереструктуризація» зобов'язано прийняти на баланс підприємства кредиторську заборгованість шахти з заробітної плати, заборгованість з відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю працівника при виконанні ним трудових обов'язків, заборгованість по забезпеченню працівників окремих категорій населення побутовим вугіллям… Наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.02.2003 року № 96 (а.с.96 т.2) ВАТ ДХК «Селидіввугілля» було реорганізовано та на базі частини виділених з нього структурних підрозділів було створено нове державне підприємство «Селидіввугілля» (далі - ДП «Селидіввугілля»), яке не є правонаступником за зобов'язаннями ВАТ ДХК «Селидіввугілля». До складу ДП «Селидіввугілля » і відповідно його статуту входять відокремлені підрозділи - шахти № 1-3 «Новогродівська» , «Росія» , «Україна» , «Курахівська» та ім. Д.Коротченко ; Автобаза.Охорона.Виробниче управління теплофікації. Учбово-курсовий комбінат .Селідоввуглепоставка. Санаторій-профілакторій «Здоров'я» . санаторій - профілакторій ш. «Україна» (т.2 а.с. 82-96). Згідно наказу Міністерства палива та енергетики України від 18.08.2004р № 492 (а.с.97 т.2) було створено Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія». Відповідно до п.7 цього наказу була припинена діяльність ряду державних підприємств, в тому числи і ДП «Селидіввугілля», шляхом реорганізації - приєднання до складу ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», яке стало їх правонаступником. З січня по червень 2005 року ДП «Селидіввугілля» входило до складу ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» як відокремлений підрозділ, який згідно наказу Міністерства палива та енергетики № 237 від 26.05.2005 року (а.с.100 т.2) було виділено зі складу ДП «Донецька вугільна енергетична компанія» і знову утворено державне підприємство «Селидіввугілля», яке згідно п.12 вказаного наказу Міністерства палива та енергетики є правонаступником усіх прав і обов'язків ДП «ДВЕК», пов'язаних з діяльністю виділених з його складу відокремлених підрозділів та виробничих одиниць. Із всього вищевикладеного витікає, що ДП «Селидіввугілля» (код ЄДРПОУ 33426253) не має ніякого жодного відношення до Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання Виробничого об'єднання «Селидіввугілля», та до ВАТ ДХК «Селидіввугілля». Можливість суду з'ясувати питання правонаступництва Управління по монтажу, демонтажу та ремонту гірничошахтного обладнання Виробничого об'єднання «Селидіввугілля», вичерпана. З боку позивача ніяких клопотань з цього приводу заявлено не було. Крім того, відповідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України саме на позивача покладено обов'язок щодо доведення правомірності своїх вимог та надання необхідних доказів, але позивач не надав жодного доказу, який дав би підстави вважати ДП «Селидіввугілля» належним відповідачем по справі. Згідно ч. 4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Таким чином , виходячи з наведеного судом встановлено , що відповідач по справі ДП «Селидіввугілля» не є тим підприємством яке повинно відповідати за зобов'язаннями УМДГРШО та ВАТ ДХК «Селидіввугілля» з яким був у трудових відносинах позивач , поскільки не являється їх правонаступником . Відповідно до ст.21 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» №1105-ХІV від 23.09.1999 (далі - Закон №1105-ХІV) у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я. Згідно ч.1 ст.34 Закону №1105-ХІV сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Згідно ст.36 Закону №1105-ХІV Фонд соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Перелік документів, необхідних для призначення щомісячних страхових виплат затверджено п. 3.1 «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затв. Постановою правління Фонду від 27.04.2007р №24, а саме: 1) заява потерпілого про призначення страхових виплат; 2) акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 (якщо стався нещасний випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався); 3) акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 (якщо такий складався); 4) акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 (якщо таке встановлено); 5) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (якщо було засідання суду з цього питання); 6) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності; 7) довідка про середню заробітну плату (доход); 8) копія трудової книжки або витяг з неї, засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред'явленні оригіналу; 9) довідка про розмір пенсії по інвалідності (якщо вона призначена) унаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (у тому числі про розмір одержуваних надбавок); 10) довідка будинку-інтернату для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці про розмір вартості утримання потерпілого в ньому; 11) протокол засідання комісії з питань охорони праці підприємства, а у разі, якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих органах виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому на виробництві (у разі встановлення комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров'я настало не лише з причин, що залежать від роботодавця, а і внаслідок порушення застрахованою особою нормативних актів про охорону праці). Згідно наданих суду заперечень відділенням виконавчої дирекції Фонду в м.Селидове Донецької області (а.с. 22, 133 т.2) [PERSON] на обліку в відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Селидове Донецької області не перебував, особова справа щодо нього як потерпілого не формувалася. 07.02.2005 р. позивачем цінним листом на адресу Фонду було надіслано пакет документів для вирішення питання призначення страхових виплат, але в зв'язку з виявленням недоліків (виписка з трудової книжки завірена товариством інвалідів праці «Перемога», нотаріальна копія акту за формою П-4 не відповідає оригіналу, який знаходиться в архіві Селидівської міської СЕС, складений 17.01.1989р., ненадана довідка з Пенсійного Фонду про вид та розмір пенсії, заява про призначення страхових виплат надана не на відповідному бланку) заява та додані документи були повернуті позивачу. Більше позивач до відділення Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Селидове Донецької області не звертався. Судом встановлено, що подані до відділення Фонду позивачем документи для вирішення питання призначення страхових виплат не відповідають вимогам, встановлених вищезазначеним Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, а саме позивачем було надано копію трудової книжки, завіреної не тією особою; згідно листа управління Пенсійного фонду України в м.Шостка (а.с. 20 т.2) [PERSON] перебуває на обліку в управлінні, з 29.02.2000 за його заявою [PERSON] переведено на пенсію за віком, проте ним не було надано довідки про вид та розмір пенсії. Що стосується не відповідності нотаріально завіреної копії акту за формою П-4 оригіналу, що знаходиться в архіві Селидівської міської СЕС, складеному 17.01.1989 році, то суд позбавлений можливості встановити наявність невідповідності в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи оригіналу форми П-4. Таким чином, суд вважає за необхідне в задоволенні позову [PERSON] до Державного підприємства «Селидіввугілля», відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Селидове Донецької області про стягнення невиплачених сум відмовити.

Outcome: dismissed