Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», треті особи на стороні відповідача: приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON], Теребовлянський районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 8246 від 10 серпня 2017 року вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 156905 грн. 94 коп. В обґрунтування вимог позивач вказує, що постановою головного державного виконавця Теребовлянського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області [PERSON] від 22.01.2018 року відкрито виконавче провадження ВП №55596214 про примусове виконання виконавчого напису №8246 виданого 10.08.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 01.03.2006 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2017 року у сумі 156905,94 грн., З яких: заборгованості за тілом кредиту - 19746,20 грн., заборгованості за відсотками - 126711,84 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2500 грн., заборгованості по штрафах (фіксована частина) - 500 грн., заборгованості по штрафах (відсоток від суми заборгованості) - 7447,90 грн. Стягнення здійснюється за період з 01.03.2006 р. по 31.05.2017 року. Вважає, що виконавчий напис щодо примусового стягнення заборгованості за кредитним договором від 01.03.2006 року виданий незаконно, оскільки вимоги за вказаним кредитним договором не є безспірними, минув трирічний строк з моменту коли у банку могло виникнути право на примусове стягнення таких коштів, крім того, в порушення порядку видачі виконавчого напису, про таке вчинення нотаріусом [PERSON] не повідомлявся чим порушено його право на подачу заперечень. Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, в позові вказав, про те що позовні вимоги підтримує повністю. Представник банку у судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи його було повідомлено належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву не подавав. Третя особа на стороні відповідача: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву про слухання справи без його участі. Представник третьої особи на стороні відповідача: Теребовлянського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Тернопільській області в судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи його було повідомлено належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено: Відповідно до укладеного кредитного договору, у формі договору приєднання, що складається з заяви позичальника та умов надання кредиту фізичним особам №б\\н від 01.03.2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] строковий кредит у розмірі 20000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснювалося в наступному порядку: щомісяця в період сплати. Позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж). Станом на 30.11.2013 року відповідач заборгував позивачу 112 743,56 гривень, й борг складається з наступного : 19 746,20 гривень - заборгованість за кредитом, 84 652, 43 гривень - заборгованість з процентів за користування кредитом, 25 00 гривні - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 500 гривень - штраф (фіксована частина) 5344,93 гривень - штраф (процентна ставка). Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 лютого 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за договором кредиту № б/н від 01 березня 2006 року в сумі 112743 грн. 56 коп. та 1127 грн. 44 коп. сплаченого судового збору. 02 жовтня 2014 року [PERSON] було подано заяву до Тернопільського міськрайонного суду про перегляд заочного рішення. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 21 жовтня 2014 року [PERSON] заяву про скасування заочного рішення задоволено. Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 11 лютого 2014 року по справі №607/23452/13-ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту від 01 березня 2006 року скасовано та призначено справу до розгляду в загальному порядку. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 05 листопада 2014 року цивільний позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON]В передано за підсудністю на розгляд Теребовлянського районного суду Тернопільської області. Ухвалою Теребовлянського районного суду від 13 березня 2015 року на підставі заяви стягувача позовну заяву ПАТ «КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду. Постановою головного державного виконавця Теребовлянського РВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області [PERSON] від 22 січня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №55596214 про примусове виконання виконавчого напису №8246 виданого 10 серпня 2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про стягнення з [PERSON] в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості по невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 01 березня 2006 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 31.05.2017 року у сумі 156905,94 грн. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 19746,20 грн., заборгованості за відсотками - 126711,84 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2500 грн., заборгованості по штрафах (фіксована частина) - 500 грн., заборгованості по штрафах (відсоток від суми заборгованості) - 7447,90 грн. Стягнення здійснюється за період з 01.03.2006 р. по 31.05.2017 року. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п.1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п.3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 Глави безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172. Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Однак, зазначена в виконавчому написі вимога про стягнення грошових коштів за Кредитним договором від 01.03.2006 року не є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 12 ст. 28 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть предявлятися також за місцем його виконання. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що оспорюваний виконавчий напис приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] від 10 серпня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за №8246 вчинено з порушенням вимог закону, а тому позовні вимоги про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконання є підставними т а підлягають до задоволення.

Outcome: approved