Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до відповідача [PERSON], третя особа Головне управління державної міграційної служби у Дніпропетровській області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, посилаючись на те, що 26 квітня 2013 року він купив житловий будинок [ADDRESS]. На момент купівлі будинку в ньому був зареєстрований відповідач, який знаходиться із 2006 року у розшуку, місце знаходження його встановлено не було. 21.11.2014 року він отримав довідку про те, що [PERSON] у розшуку не знаходиться. Реєстрація його у будинку обмежує його право як власника щодо користування та розпорядження належним йому майном. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним, [PERSON], права користування та розпорядження своїм майном за адресою: [ADDRESS], шляхом зняття з реєстрації за вказаною адресою [PERSON] Позивач надав суду заяву про слухання справи без його присутності, у заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідача було повідомлено про час та місце слухання справи. Заяв чи клопотань не надходило. Представник Головного управління державної міграційної служби Дніпропетровської області на розгляд справи не з'явився, повідомлений належним чином про час, дату та місце слухання справи. Заяв чи клопотання не надходило Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням думки позивача, в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: Житловий будинок з господарськими спорудами за [ADDRESS] належить [PERSON] на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про придбання майна із прилюдних торгів від 26.04.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області. Відповідно до домової книги в будинку значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], 1951 року народження. Згідно довідки начальника Марганецького МВ УМВС України в Дніпропетровській області від 05.02.2007 року, [PERSON] знаходиться у розшуку як безвісно відсутній з грудня 2006 року. Згідно довідки Марганецького МВ УМВС України від 21.11.2014 року, [PERSON] у розшуку не знаходиться. Згідно довідки голови квартального комітету, [PERSON] з 2006 року в будинку [ADDRESS] не проживає. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В зв'язку з реєстрацією в будинку Відповідача, Позивач не може розпорядитися на власний розсуд будинком, що є перешкодою у володінні, розпорядженні майном на власний розсуд. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved