Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «БЕРКАНА-С» про стягнення невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки в розрахунку, в обґрунтування якого зазначив, що 17.12.2007 Наказом №2/к його було прийнято на роботу в ТОВ «БЕРКАНА-С» на посаду адміністратор магазину. 07.03.2008 Наказом №18к його було звільнено з займаної посади за ст. 38 КЗпП України. За домовленістю з роботодавцем було передбаченого місячний посадовий оклад в розмірі 2500,00 грн. та позмінний робочий графік (4х4 - чотири робочих, чотири вихідних, та встановлено 12-годинну тривалість робочого дня, 08:00 до 20:00 години). Основним робочим місцем було визначено магазин « OSTIN », розташований за адресою: м. Дніпро, бульвар Зоряний, 1А (ТРЦ «ДАФІ»). Загалом, за час роботи на підприємстві, за основною посадою та основним графіком роботи, було відпрацьовано 42 робочих дні: - 17, 18, 19, 20, 25, 26, 27, 28.12.2007 року; - 2, 3, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 18, 19, 20, 21, 26, 27, 28, 29.01.2008 року; - 3, 4, 5, 6, 11, 12, 13, 14, 19, 20, 21, 22, 27, 28, 29.02.2008 року; - 1, 6, 7.03.2008 року. Порушень трудової дисципліни та графіку роботи з боку позивача - зафіксовано не було. Навпаки, мало місце систематичного виконання обов`язків у вихідні та святкові дні, понаднормово та в нічний час, в зв`язку з виробничою необхідністю - безпосередньо процес підготовчих дій по введенню в експлуатацію та відкриття магазину (початок діяльності об`єкту), а згодом виконання аналогічних дій для початку функціонування другого магазину підприємства розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Марії К`юрі, 5 (ТРЦ «МАТЕРИК»). Причиною звільнення стали постійні та систематичні невиплати заробітної плати підприємством, та невідповідність виплаченої заробітної плати до рівня домовленостей. Розуміння можливостей та правових підстав в захисті власних інтересів в будь-якому порядку крім добровільного - не існувало, оскільки боржником не було надано жодного нормативного документу на підтвердження порушеного права (відомості про нарахування та виплату заробітної плати, розрахункові листи, посадова інструкція, трудовий договір, накази, графіки змінності та табелі обліку робочого часу, наказ про розмір нарахованих сум належним при звільненні, тощо). 11.10.2020, досліджуючи власну довідку про доходи Форми ОК-5, він отримав докази підтвердження фактичної невиплати заробітної плати. З наведеної довідки вбачається відсутність будь-яких нарахувань за період часу з 17.12.2007 по 31.12.2007, та з 23.02.2008 по 07.03.2008. Тобто, відповідачем не виконано кінцевий розрахунок всіх належних сум при звільненні позивача.12.10.2020 він зателефонував на гарячу лінію підприємства за номером телефону [NUMBER] , внаслідок чого оператор зафіксував його звернення до керівництва ТОВ «БЕРКАНА-С» стосовно надання зворотного зв`язку відносно врегулювання порушення законодавства про працю, проте, станом на день подання позову, відповідач на його звернення жодним чином не відреагував. 11.01.2021 ним подано до Канівського міськрайонного суду заяву про видачу судового наказу про стягнення з ТОВ «БЕРКАНА-С» невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки в розрахунку. 13.01.2021 Канівським міськрайонним судом винесено ухвалу по справі № 697/33/21 про відмову у видачі судового наказу. 20.01.2021 на юридичну адресу відповідача рекомендованим листом направлено досудову вимогу з клопотанням про розгляд можливості вирішення спору та надання копій документів. Кур`єрською службою ПАТ «УКРПОШТА» зазначене рекомендоване відправлення не вручено та повернуто відправникові 29.01.2021. Заборгованість по заробітній платі за березень 2008 року становить заробітну плату за три робочі дні (1, 6, 7.03.2008), вихідну допомогу та компенсацію за невикористану відпустку (5 днів). З довідки ОК-5 вбачається, що за останній робочий місяць (місяць звільнення), відсутні будь-які нарахування заробітної плати, що є очевидним фактом невиплати заробітної плати та всіх належних сум при звільненні в березні 2008 року. Оскільки відповідачем не надано жодного документу необхідного для точного розрахунку несплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки при розрахунку, такий розрахунок здійснений позивачем з застосуванням показників мінімальної заробітної плати, що гарантована Державою, а відтак- відсутній спір щодо розміру невиплаченої заробітної плати. З урахуванням мінімальної заробітної плати, яка в березні 2008 року становила 515,00 грн. - несплачена заробітна плата за березень 2008 року становить 110,36 грн.: 515/14*3=110,36. Розмір належної до сплати вихідної допомоги становить 1545,00 грн. :515,00*3=1545,00. Сума невиплаченої компенсації за невикористану відпустку становить 85,85 грн.: 5*17,17=85,85. Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 08.02.2008 по 29.01.2021 становить 305588,61 грн. Позивач зазначає, що позовну заяву подано з дотриманням процесуальних строків, оскільки саме на роботодавця покладено обов`язок ознайомлювати працівника з правами та надавати документи, що регламентують трудові взаємовідносини. Про порушення своїх прав довідався лише 11.10.2020. Зазначає, що у разі оскарження нормативно-правового акту строк такого оскарження буде вимірюватися усім часом цього документа, а в даному випадку оскарженням є відсутність нормативно-правового акту, тобто наказу про розміри нарахованих та належних сум до виплати при звільненні позивача. За порушення строків виплати заробітної плати передбачена відповідальність для роботодавця. Просить суд стягнути з ТОВ «БЕРКАНА-С» на його користь невиплачену заробітну плату за березень 2008 в розмірі 1741,21 грн. та середній заробіток за час затримки повного розрахунку при звільненні за весь час затримки розрахунку, який з 08.03.2008 по 29.01.2021 становить 305588,61 грн. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області, після усунення недоліків позовної заяви від 05.02.2021, відкрито провадження у справі. Відповідач, який повідомлявся належним чином шляхом надіслання поштової кореспонденції та повідомленням на сайті про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву до суду не надіслав. У відповідності з ч.8, 10 ст. 128 ЦПК України судова повістка юридичній особі направляється за її місцезнаходженням або за місцезнаходженням її представництва, філії, якщо позов виник у зв`язку з їхньою діяльністю. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки всі судові повістки, які направлялися відповідачу за його зареєстрованим місцем знаходження, не були вручені та повернулися з поштовою відміткою про причини невручення - відсутність особи за адресою місцезнаходження, днем вручення судової повістки відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України є день проставлення такої відмітки. Відповідно до ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Просив врахувати, що відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 04.03.2021 є співмірними до форми ОК-5 за перший квартал 2008 року та підтверджує розмір заробітної плати, нарахованої відповідачем за час роботи та свідчить про відсутність виплат за березень 2008 року. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності з вимогами ст. 94 КЗпП України, заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ч.1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно із записами № №7, 8 в трудовій книжці серії [NUMBER] , дата заповнення 30.08.2002, [PERSON] був прийнятий на посаду адміністратора магазину ТОВ «Беркана-С» згідно із наказом № 2/к від 17.12.2007, 07.03.2008 - звільнений за власним бажанням у відповідності до ст. 38 КЗпП України, підстава - наказ № 18/к від 07.03.2008. Як вбачається із довідки форми ОК-5 від 25.01.2021 - індивідуальні відомості про застраховану особу - у 2008 році страхувальниками застрахованої особи - [PERSON] є, відповідно до кодів ЄДРПОУ, «Беркана-С» та ТОВ «АТБ-Маркет». Зокрема, страхувальником ТОВ Беркана-С» в січня 2008 року було нараховано [PERSON] сума заробітної плати для нарахування пенсії 700,00 грн, в лютому 2008 року - 400,00 грн. З заробітку сплачені страхові внески в ПФУ. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників ДФС України про суми виплачених доходів від 11.12.2020 відомості про нараховані та виплачені доходи [PERSON] за 2008 рік відсутні. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників ДФС України про суми виплачених доходів від 04.03.2021 за 1 квартал 2008 року заробітна плата [PERSON] з якої сплачений податок на доходи фізичних осіб становить 1100,00 грн. У силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки заробітна плата - це винагорода працівника за виконану роботу, у спорі щодо стягнення заборгованості заробітної плати підлягає встановленню як кількість фактично відпрацьованих працівником робочих днів, так і розмір заробітної плати за ці дні. В матеріалах справи, первинні документи про розмір нарахованої позивачеві заробітної плати за березень 2008 року відсутні, а отже неможливо визначити кількість робочих днів, відпрацьованих позивачем на підприємстві, в березні 2008 року, та встановити, який реальний розмір заробітної плати був нарахований чи повинен бути нарахований позивачу за ці дні. Відсутні також докази про кількість невикористаних позивачем календарних днів щорічних відпусток в період його роботи в ТОВ «Беркана-С». Застосування ж для цього даних наданих позивачем у власному розрахунку чи індивідуальних відомостях застрахованої особи, довідках Фіскальної служби України є неможливим, оскільки вони не містять необхідної інформації. Аналогічні зауваження, як щодо законності розрахунків, так і їх правових підстав, і до обґрунтування вимог про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за затримку розрахунку по день фактичного розрахунку. Суд зазначає, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК). Належних та допустимих доказів наявності заборгованості ТОВ «Беркана -С» перед [PERSON] суду надано не було. Крім того, частиною 1 статті 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ч.1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Середній заробіток за час затримки розрахунку не є заробітної платою, а тому положення ч.2 ст. 233 КЗпП України про право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, не розповсюджуються на вказані вимоги. Суд звертає увагу, що вимоги ч.1 ст. 233 КЗпП України є спеціальними, а тому застосовуються не залежно від заяви сторін про необхідність застосування строків позовної давності. Доводи позивача про те, що про порушення своїх прав він міг довідатися лише 11.10.2020, коли досліджував довідку форми ОК-5, є необґрунтованими. Так, позивач після звільнення з ТОВ «Беркана-С» отримав трудову книжку з записом про його звільнення 07.03.2008 року. З пояснень позивача, жодних виплат у березні 2008 року він не отримав. Тобто з часу отримання позивачем трудової книжки з відповідним записом слід рахувати строк звернення до суду, встановлений ч.1 ст.233 КЗпП України. Суд також наголошує, що наказ про звільнення та нарахування належних сум до виплати при звільненні працівника, не є нормативно-правовим актом як доводить позивач, а тому строки щодо оскарження нормативно-правових актів на наявні правовідносини не поширюються. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Змагальна форма цивільного процесу (ст. 12 ЦПК України) визначає покладання тягаря доказування на самі сторони і зняття із суду обов`язку по збиранню доказів. Суд у цьому випадку тільки дає оцінку доказам. Судочинство має характер спору, змагання сторін перед судом у доведенні обставин, взятих за підставу їхніх вимог та заперечень. Оскільки, суду не було надано належних доказів щодо предмета спору, не встановлено факту порушення відповідачем строків розрахунку належних [PERSON] при звільненні виплат, вимоги позивача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed