Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-01 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до ПрАТ «Киїстар», в якому просить стягнути з відповідача 39,65 грн. - залишок коштів на рахунку абонентського номеру [NUMBER] станом на 22 грудня 2014 року та 500,00 грн. за завдану моральну шкоду. В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що з 2008 року користується послугами стільникового зв'язку оператора «Beeline» (в подальшому «Київстар») без абонентської плати за [NUMBER]. 29 грудня 2014 року отримав на вищевказаний номер смс-повідомлення, в якому було вказано, що його номер автоматично, без його згоди переведено на тариф «Вільна мережа» з подобовою абонентською платою в сумі 1,25 грн. Вказує, що одразу зателефонував оператору, повідомив, що тариф для нього є неприйнятним, та отримав відповідь, що може не користуватись зв'язком. Враховуючи вказане, написав заяву про повернення коштів, сума яких станом на 22 грудня 2014 року становила 39,65 грн. 07 січня 2015 року написав заяву про повернення коштів вх.№5272041018 та 09 лютого 2015 року повторно звернувся до відповідача із заявою вх.№5287239488, але отримав відповіді, в яких вказано процедуру повернення коштів. 04 грудня 2015 року він звернувся до відповідача із заявою щодо реєстрації за ним абонентського номеру [NUMBER] вх.№5458108036, на яку отримав відповідь від 09 грудня 2015 року, в якій вказано, що абонентський номер станом на 04 грудня 2015 року зареєстрований за ним. 21 грудня 2015 року знову звернувся із заявою до відповідача про повернення коштів, на яку отримав відповідь, що кошти повертаються у разі відмови від передплачуваних телекомунікаційних послуг та користування персональним номером. 06 січня 2015 року він вкотре звернувся до відповідача із заявою про відмову від користування передплачуваних телекомунікаційних послуг та користування номером [NUMBER] з проханням повернути залишок коштів у сумі 39,65 грн., однак отримав відповідь від 03 лютого 2015 року про те, що відповідач немає наміру повертати кошти. Вказує, що йому була заподіяна моральна шкода, розмір якої він оцінює у 500,00 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у такій та просив позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, надала пояснення про те, що відповідач діяв в межах чинного законодавства, вказала, що позивач до 04 грудня 2015 року діяв як знеособлений абонент, тому його заява про повернення суми залишку з рахунку абонентського номеру не підлягали до задоволення. Заслухавши пояснення осіб, які беруть у розгляді справи, дослідивши інші матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що [PERSON] з 2008 року користувався послугами стільникового зв'язку оператора «Beeline» без жодної подобової абонентської плати за [NUMBER]. 04 грудня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просить зареєструвати його як абонента, що користується телефонним номером [NUMBER] та окрему заяву з проханням надати йому оригінал підтвердження реєстрації абонентського номеру [NUMBER] на прізвище [PERSON] (а.с.3 - 3 зворот). У відповідь на вищезазначені заяви відповідач надав позивачу відповідь від 09 грудня 2015 року вих.№5458108036/03/03/02, в якій вказує, що абонентський номер [NUMBER] станом на 04 грудня 2015 року зареєстрований за [PERSON] у відповідності до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 11 серпня 2011 року №393 (а.с.4 зворот). 21 грудня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою з проханням повернути залишок на рахунку вищевказаного абонентського номеру в сумі 39,65 грн. (а.с.4). 31 грудня 2015 року відповідач надав відповідь позивачу за вих.№5494708255/03/03/02, в якій вказує, що згідно пункту 2.1 «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 11 серпня 2011 року №393, повернення невикористаної частки коштів з особового рахунку зареєстрованого відповідно до Порядку абонента здійснюється у разі відмови від передплачених телекомунікаційних послуг та користування персональним номером (а.с.5 зворот). 06 січня 2016 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Київстар» із заявою, в якій відмовляється від передплачених телекомунікаційних послуг та користування номером [NUMBER] та просить залишок коштів в сумі 39,65 грн. перерахувати в 8 поштове відділення міста Львова на вул. Валовій, 14 на прізвище [PERSON] (а.с.5). Листом від 03 лютого 2016 року за вих.№5506060002/03/03/02 відповідач повідомляє [PERSON], що наявна сума коштів на балансі абонентського номера [NUMBER] становить 18,40 грн. та просить переглянути своє рішення щодо припинення обслуговування вищевказаного абонентського номера (а.с.6). Згідно з ч.1 ст.10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з вимогами ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Таким чином, в судовому засіданні встановлено за допомогою належних та допустимих доказів, що позивач дотримався порядку повернення коштів з балансу рахунку абонентського номеру, передбаченого Порядком реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладення договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв'язку України від 11 серпня 2011 року №393, а тому відмова відповідача у поверненні коштів є неправомірною та такою, що порушують права споживача [PERSON] Разом з тим, суд не погоджується із покликанням позивача на розмір суми залишку на рахунку та приймає до уваги, як належні, покликання представника відповідача про те, що станом на дату реєстрації абонентського номеру [NUMBER] за [PERSON], а саме на 04 грудня 2015 року, сума коштів на балансі вищевказаного абонентського номеру становила 18,40 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення залишку коштів на рахунку абонентського номеру [NUMBER] підлягає до часткового задоволення, а саме у сумі 18,40 грн. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Однак, позивачем не доведено, яку саме моральну шкоду йому було заподіяно відповідачем, у чому така полягала та не надано жодних доказів на підтвердження наявності такої, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відтак, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що з відповідача - Приватного акціонерного товариства «Київстар» на користь державипідлягає стягненню 551,20 грн. судового збору. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved