Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт батьківства [PERSON], [INFO], померлого 27 червня 2017 року, по відношенню до його сина, [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви [PERSON] посилається на те, що з 1995 року вона проживала у фактичному шлюбі з [PERSON] за місцем його проживання за адресою: [INFO]. 23.08.2003 року у них народився син, [PERSON]. Запис про батька у актовому запису було зроблено зі слів матері, згідно з вимогами ст. 55 КпШС УРСР (в редакції 1969 року). Батько дитини, [PERSON], за життя визнав своє батьківство щодо сина [PERSON], [INFO]. Так, згідно нотаріально посвідченої заяви від 06.02.2004 року, [PERSON] повідомляє компетентним органам, що являється батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого [PERSON]. 27 червня 2017 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] вважав сина [PERSON] своїм, спільно з заявником приймав участь в його утриманні та вихованні. Встановлення даного факту необхідно заявнику для належного оформлення майнових і немайнових прав дитини. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги від 31.07.2017 року, заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, які викладенні у рішенні вище. Представники заінтересованих осіб Новобаварського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлялися, надали заяви з проханням справу розглянути у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно із ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що 23 серпня 2003 року народився [PERSON]. Його матірю є [PERSON]. Дані про батька хлопчика, [PERSON], в свідоцтві про народження дитини внесені у відповідності до вимог ст. 55 КпШС УРСР ( в редакції 1969 року), зі слів матері. ( а.с. 13) Відповідно до ст.55 КпШС УРСР ( в редакції 1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спальної заяви батьків, батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є матірю неповнолітнього [PERSON], отже у неї існує право на звернення до суду з даною заявою. [PERSON], [INFO], помер 26 червня 2017 року, про що зроблено відповідний актовий запис. ( а.с. 12) Пленум Верховного Суду України в п. 15\~Постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~ зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. В третьому абзаці п.13 вказаної постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Крім цього, Пленум Верховного Суду України в абз.3-5 п.7постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вказав, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. В судовому засіданні заявник [PERSON] пояснила, що з [PERSON] вони проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1995 року по день його смерті. 23.08.2003 року у них народився син, [PERSON]. [PERSON] завжди вважав [PERSON] своїм сином, він виховував його, матеріально забезпечував. Факт визнання батьківства підтверджується нотаріально засвідченою заявою [PERSON] Згідно нотаріально засвідченої заяви [PERSON] до компетентних органів від 06 лютого 2004 року, він доводить до відома компетентних органів, що є батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого [PERSON], та згоден виконувати обовязки щодо його виховання, передбачені законодавством України. ( а.с. 14) З історії хвороби [PERSON], [INFO], в розділі до пологовий патронаж, в графі мати зазначена [PERSON], 39 років, а в графі батько [PERSON], 49 років. ( а.с. 53-55) Крім того, судом були досліджені світлини, на яких зображені чоловік з дитиною, як пояснила заявниця, це [PERSON] разом з їх сином [PERSON]. ( а.с. 15-36) Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є донькою заявниці, що її мати біля 23 років проживала однією сімєю з [PERSON] У них народився син [PERSON]. [PERSON] завжди займався вихованням сина, матеріально забезпечував. Отже, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали та вели господарство до зачаття дитини, після народження [PERSON] спільно займалися його вихованням, утриманням, а також те, що за життя [PERSON] визнавав своє батьківство щодо сина [PERSON]. Судом отримано достатньо доказів, які достовірно підтверджують факт походження сина [PERSON] від [PERSON], що підтверджено наявними у матеріалах справи документами. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для отримання права на матеріальну допомогу у зв'язку з втратою годувальника та для реалізації особистих немайнових та майнових прав сина. В іншому порядку встановити факт батьківства неможливо, тому заява підлягає задоволенню. Згідно з ч.2\~ст.259 ЦПК України\~рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. На підставі\~ст. 14 ЦПК України\~рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved