Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, та просив стягнути з [PERSON] на його користь 684 669,35 грн. матеріальної шкоди; стягнути з АТ «СГ «ТАС» на його користь 99 050 грн. матеріальної шкоди; стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 7827,10 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що при дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 22 липня 2019 року на автодорозі Київ-Чоп (с. Козьова), внаслідок зіткнення автомобіля марки «Івеко» з напівпричепом марки «Метако», ДНЗ [NUMBER] [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] та належного позивачеві транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ, моделі [NUMBER] , ДНЗ [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортний засіб позивача було пошкоджено, чим йому було завдано матеріальну шкоду. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9 січня 2020 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16 березня 2020 року було поновлено провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 липня 2020 року (протокольною, без винесення окремого процесуального документа) було залишено без розгляду клопотання представника позивача про виклик свідка та клопотання представника відповідача про призначення експертизи та про витребування письмових доказів відповідно до ч. 2 ст. 222 ЦПК України (суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом). Представник позивача - адвокат Дмитренко П.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив їх задовольнити, проте зазначив, що відповідачем ПрАТ «Страхова група «ТАС» за час розгляду справи було виплачене страхове відшкодування в межах ліміту. Представник відповідача - адвокат Бедін С.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні, оскільки позивачем не доведено розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь, а також не лише відповідач є винним у дорожньо-транспортній пригоді. Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - у судове засідання не з`явився, однак до суду було подано клопотання про розгляд справи у відсутність представника та відзив від 05.12.2019 року, згідно змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки зобов`язання за Полісом № АМ/9424854 від 11.02.2019 року страховиком виконано. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом установлено, що позивач [PERSON] є власником транспортного засобу - автомобіля марки MERCEDES-BENZ, моделі [NUMBER] , легковий універсал-В, 2014 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 28.10.2017 року (а.с. 9). Відповідач [PERSON] має посвідчення водія серії [NUMBER] та право керування автомобілем марки (моделі) IVECO MAGIRUS, ДНЗ [NUMBER] , належним [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 06.11.2004 року (відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон). З відповідачем Приватним акціонерним товариства «Страхова група «ТАС» 11.02.2019 року було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9424854, згідно якого Страховик зобов`язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування; об`єктом страхування є транспортний засіб марки (моделі) IVECO MAGIRUS, ДНЗ [NUMBER] ; страхова сума за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн.; розмір франшизи - 950 грн. 22.07.2019 року о 14.30 год. на автодорозі Київ-Чоп (с. Козьова), водій [PERSON] керуючи автомобілем «Івеко» з напівпричепом «Метако», д.н.з. [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенс», д.н.з. [NUMBER] , що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2019 року у справі № 127/22739/19 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 грн. (а.с. 11). Відповідно до ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, особою, яка є винною у завданні шкоди є відповідач [PERSON] . Відповідачем Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» було виплачене страхове відшкодування у розмірі 99050 грн. (відповідно до ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи), що підтверджується платіжним дорученням від 05.12.2019 року № 64974 (а.с. 56), що не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні, а тому позов у частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задоволенню не підлягає. Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; такими збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Як вбачається зі Звіту № 19/671 від 31.08.2019 року про оцінку автомобіля MERCEDES-BENZ ML 250 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ MERCEDES-BENZ ML 250 CDI, реєстраційний номер [NUMBER] , в результаті пошкодження при ДТП, станом на дату дослідження складає 782 769,35 грн. (дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження) (а.с. 12-18). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 9 січня 2020 року було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Як вбачається з Висновку експерта від 27.02.2020 року № 38, вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «ML 250 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , станом на час проведення експертизи, а саме 27.02.2020 становить 1 600 628,08 грн., та вартість матеріального збитку, завданого [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 22.07.2019 року станом на час проведення експертизи, а саме 27.02.2020, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження та становить 757 102,66 грн. (а.с. 68-83). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим; ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди; якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.06.2020 року у справі № 357/12491/18, порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватися не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. При цьому, суд звертає увагу, що ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Законом України № 5090-VI від 05.07.2012 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладено у новій редакції. Витрати на відновлювальний ремонт автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі «ML 250 CDI», реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , становлять 1 600 628,08 грн., що перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди - 757 102,66 грн. , а тому в силу вимог ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» даний транспортний засіб вважається фізично знищеним. При цьому, ні наданий позивачем Звіт № 19/671 від 31.08.2019 року про оцінку автомобіля, ні Висновок експерта від 27.02.2020 року № 38 не містять вартості транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди (зокрема, позивач не ініціював призначення експертизи щодо даного питання), а тому розмір шкоди, яка підлягає стягненню на користь власника транспортного засобу не доведена позивачем (відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом). Крім того, позивачем не надано до суду і доказів щодо розміру витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Отже, суд доходить до висновку, що позивачем не доведено розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню на його користь. Таким чином, суд доходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, слід відмовити повністю. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed