Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на користь позивача, а саме: змінити розмір аліментів, згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2012 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення донькою повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області, між позивачем та відповідачем було розірвано шлюб. Під час спільного проживання в них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Онуфріївського районного суду по справі 119/1385/12 стягувались аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень щомісячно. На даний час це мізерні кошти, і вона не може повністю забезпечити та задовольнити потреби дитини одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби лікування, відвідування необхідних гуртків. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін. 26 березня 2019 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про збільшення розміру аліментів, в якому зазначено, що рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 1119/1385/12 було зменшено розмір аліментів у зв`язку з тим, що у 2004 році відповідач втратив працездатність внаслідок поясничного остеохондрозу (центральна грижа диску). До 31 травня 2007 року він перебував на обліку в УПФУ в Онуфріївському районі як інвалід, та отримував пенсію у зв`язку з інвалідністю. А так як в нього були відсутні кошти для проходження МСЕК, то він втратив статус інваліда. Через ці обставини судом було зменшено розмір аліментів і позивач визнала позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, про що подала відповідну заяву до суду під час розгляду справи. Дані обставини підтверджуються рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області, копія якого міститься в матеріалах справи. З 2004 року і по даний час він є непрацездатним, що підтверджується епікризом з Кіровоградської обласної лікарні № 7365. відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та і в інших випадках, передбачених цим кодексом. Аналізуючи положення даної статті можна зробити висновок, що розмір аліментів може бути змінено лише у разі зміни матеріального чи сімейного стану, а також погіршення чи поліпшення стану здоров`я платника чи одержувача аліментів. Однак позивач не навела жодних аргументів, які б підтверджували дані обставини, та не надала жодних доказів для обґрунтування таких обставин. Позивач не заявляє та не надає жодних доказів на підтвердження покращення його матеріального становища чи поліпшення стану здоров`я, що є обов`язковими вимогами при доведенні доцільності збільшення розміру аліментів. Крім того, з 2007 року він не працює та не може влаштуватись на роботу через хворобу та втрату працездатності. Оскільки в нього не було можливості пройти комісію МСЕК для підтвердження статусу інваліда, він втратив і відповідний статус і виплати в зв`язку з інвалідністю і на даний час фактично проживає і знаходиться на утриманні матері, яка утримує його лише на власну пенсію, яка складає 1807 гривень. Позивач заявляє вимогу щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів, однак дана вимога є незаконною, адже відповідно до абзацу 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначено у ч.2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Тобто, гарантований розмір аліментів, встановлений ст.. 182 Сімейного кодексу України, застосовується лише у тому випадку, якщо суд прийме рішення про стягнення аліментів вперше, однак ніяк не тоді, коли судом вже винесено рішення про стягнення аліментів. Отже, позивачем не доведено жодних обставин, які б підтверджували необхідність і можливість збільшення розміру аліментів, а посилання на зміну законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів не підлягає задоволенню, оскільки такі зміни не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень. Тому прохав в задоволенні позовних вимог [PERSON] , щодо збільшення розміру аліментів відмовити в повному обсязі. 03 квітня 2020 року до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від позивача надійшла змінена позовна заява про зміну позовних вимог, в якій зазначено, що позивач [PERSON] прохає змінити розмір аліментів, згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2012 року та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання повідомлена належним чином, завчасно надала до канцелярії суду заяву про розгляд справи без її участі, на уточнених позовних вимогах наполягає в повному обсязі та прохає їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. У відзиві на позовну заяву зазначив, що прохає розглядати справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши надані матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції Кіровоградської області. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 04.03.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції в Кіровоградській області, після розірвання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2012 року позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів задоволено. Стягнуто [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - 150 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням чинності і до повноліття дитини, тобто до [INFO] . Відповідно до довідки № 1438 від 04.12.2019 року, виданої Онуфріївською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - чоловік, [PERSON] , [INFO] - донька; [PERSON] , [INFO] - син. Відповідно до епікризу № 7365 відповідач [PERSON] знаходився на лікуванні в НХО КОБ з 14.04. по 29.04.2004 року. Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суму виплачених доходів та утримання податків № 702 від 19.03.2020 року, встановлено, що в період з 1 кварталу 2012 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи відповідача [PERSON] - відсутня. Відповідно до довідки № 275 від 17.03.2020 року, виданої Онуфріївською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , та має наступний склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] . У відзиві на позовну заяву про збільшення позовних вимог відповідач посилається на те, що він перебуває на утриманні своєї матері та надає суду довідку про доходи № [NUMBER] , яка видана пенсіонеру [PERSON] , що вона перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Кіровоградській області і отримує пенсію за віком, яку суд не приймає до уваги, оскільки відповідач є особою не пенсійного віку та має право працювати. Згідно довідки №27 від 03.02.2020 року, виданої ТОВ «Слобожанська фармацевтична компанія», позивач [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Слобожанська фармацевтична компанія», займає посаду завідувача аптеки та за період з липня 2019 року по грудень 2019 року отримала без урахування аліментів в розмірі 24578,09 гривень. Відповідно довідки № 13 про стан здоров`я, виданої [PERSON] про те, що вона знаходиться на «Д» обліку в сімейного лікаря з діагнозом «Залізодефіцитна анемія середнього ступеня тяжкості». Частиною 1 ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. За правилами ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У відповідності до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я когось із них та інші випадки, передбачені СК України. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Отже, закон надає право платнику аліментів звернутися до суду про зміну розміру аліментів, що визначені рішенням суду. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Відповідно до рішення Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 1119/1385/12 з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання спільної дитини у розмірі 150,00 грн. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 2218 гривень. Таким чином, встановлений рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2012 року розмір аліментів на утримання дитини не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини відповідно до норм діючого на даний час законодавства. Крім того, матеріальне становище суд повинен оцінювати не тільки виходячи з розміру заробітку (доходу) платника аліментів. Різноманітні аргументи щодо браку коштів у платника аліментів мають сприйматися критично, а до уваги належить брати рівень його життя, який слід оцінювати непрямими методами (зокрема, за його витратами та наявністю певного майна). Принцип врахування лише трудових доходів платника аліментів, на що посилається відповідач, не відповідає сучасним реаліям соціально-економічного розвитку суспільства. Тому при визначенні розміру аліментів слід виходити з оцінки майнового стану платника аліментів, а не з врахування його трудових доходів. Можливість другого з батьків утримувати дитину тлумачиться розширено і не обмежується лише наявністю в нього офіційного доходу, необхідно також враховувати фінансування витрат такого з батьків, наявність у нього рухомого і нерухомого майна. Згідно зі ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем же у свою чергу не надано суду належних та допустимих доказів погіршення його матеріального стану та стану здоров`я порівняно з часом винесення рішення про стягнення аліментів. Так, суд зазначає, що відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено копію епікризу № 7365 2004 року. Проте, вказаний документ не може бути визнано належним та допустимим доказом в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України, так як він лікувався в 2004 році, інвалідності немає. Таким чином, суд вважає необхідним змінені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та змінити розмір аліментів, визначений рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18 жовтня 2012 року у справі № 1119/1385/12 та стягувати з [PERSON] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до повноліття дитини. Згідно з абз. 4 п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, слід стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved