Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.09.2009 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено з червня 2018 року. 25.02.2019 р. ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. 19.04.2019 р. ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладене в позовній заяві, не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. За даних обставин суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі Глави 11 Розділу ІІІ ЦПК України. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 вересня 2009 року, актовий запис №1696 в Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї. Від шлюбу подружжя має сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть з червня 2018 року, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Так, відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача. Зокрема, з боку відповідача до суду не надходило доказів на підтвердження наміру та бажання зберегти шлюб та відновити шлюбно-сімейні відносини з позивачем. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved