Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, треті особи: [PERSON] , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курило Яна Олегівна про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , [INFO] , внаслідок чого відкрилась спадщина на частину будинку розташованого по [ADDRESS] . В листопаді 2019 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Курило Я.О. з заявою про фактичне прийняття спадщини за законом після смерті матері, однак отримав відмову нотаріуса на підставі відсутності доказів спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач, як спадкоємець мешкав за однією адресою зі спадкодавцем, однак при реєстрації місця мешкання, в паспорті громадянина України поставили невірну адресу реєстрації позивача та його померлої матері, яка різницця з інформацією, що викладена у правовстановлюючих документах, а тому на підставі викладеного позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим останній звернувся до суду із позовом про визначення додаткового строку в термін два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті його матері - [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 04.12.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Відповідно до ухвали суду постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 10.03.2019 року було проведено заміну неналежного відповідача Головного територіального управління юстиції у м. Києві на належного Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Відповідно до ухвали суду постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 02.06.2020 року було проведено заміну неналежного відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на належного [PERSON] , яка в ході розгляду справи виступала третьою особою у справі. Відповідно до ухвали суду постановленої шляхом внесення до протоколу судового засідання від 21.08.2020 року було закрито підготовче провадження у справі та вирішено призначити справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі посилаючись на обставини, що викладені в позові. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином, шляхом направлення поштової кореспонденції суду. Направила до суду клопотання, яке надійшло 07.09.2020 року про здійснення розгляду справи у її відсутності, одночасно зазначивши, що позивач дійсно мешкав зі своєю матір`ю за адресою: [ADDRESS] , а тому відповідачка визнає позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Курило Я.О., не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась судом належним чином. В ході розгляду справи направляла заяву, згідно якої просила здійснювати розгляд справи у її відсутності. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається з 24/100 частин жилого будинку надвірними будівлями під номером [ADDRESS] , яке належало спадкодавиці. Згідно інформації відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 07.05.1988 по 20.05.2019 року, знята з реєстраційного обліку по смерті. Згідно копії паспорта позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований по [ADDRESS] , приватний будинок. В обґрунтування вимог позовної заяви позивач посилається на те, що будучи єдиним спадкоємцем звернувся до приватного нотаріуса Курило Я.О. з метою прийняти спадщини за законом відносно майна своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , однак отримав відмову нотаріуса мотивовану тим, що [PERSON] пропустив термін для прийняття спадщини після смерті матері, що передбачений ст. 1270 ЦК України. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.03.2020 було витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Курило Я.О. належним чином посвідчену копію матеріалів спадкової справи померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповіді нотаріуса спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , не заводилась. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з вимогами ст.ст. 1220, 1221 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з вимогами ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд вважає, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений з поважних причин. При цьому суд виходить з тієї обставини, що як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом, померла [PERSON] , яка мешкає в [ADDRESS] , в тому числі з урахуванням 2/3 часток відмови на її користь дітей померлого - [PERSON] (позивача у справі) та [PERSON] (відповідача у справі) отримала у спадок піссля смерті чоловіка - [PERSON] 24/100 частин жилого будинку з надвірними будівлями під номером [ADDRESS] . Таким чином, виникла помилка в зазначенні місця реєстраційного обліку позивача та його померлої матері призвела до пропущення ним строку на подачу заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки позивач постійно проживаючи зі спадкодавицею фактично прийняв спадщину і видача свідоцтва про право на спадщину, в даному випадку не обмежена жодним строком. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви. Враховуючи наведене, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved