Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Окіпської сільської ради Лубенського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) та земельну ділянку в порядку спадкування. У позові вказав, що 21 лютого 2002 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), що належала померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0269373, виданого на підставі розпорядження Лубенської РДА від 18.02.1997 року. На день смерті [PERSON] з ним проживала його дружина [PERSON], яка є спадкоємицею першої черги та фактично вступила в управління майном померлого, а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. 08.03.2006 року померла [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вищевказану земельну частку (пай), що був фактично прийнятий нею у спадщину після смерті [PERSON], а також на земельну ділянку площею 2,56 га, що належала [PERSON] згідно державного акту серії І-ПЛ №031417 від 18.10.2001 року. Спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], як такий, що проживав зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року, є позивач. 16 жовтня 2017 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку площею 2,56 га. 18 жовтня 2017 року позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадщини на пай. Однак, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Позивач прохає суд визнати, що йому в порядку спадкування після смерті [PERSON] належить: право на земельну частку (пай) площею 2,57 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Окіпської сільської ради Лубенського району, яка належала померлому [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0269373 від 05.03.1997 року. В судове засідання позивач не зявилася. Представник позивача за довіреністю [PERSON] надав суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Окіпська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, заперечень проти позову не надали. Третя особа - Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області свого представника в судове засідання не направило, про розгляд справи повідомлені. Третя особа Лубенська районна державна адміністрація, направила до суду клопотання про розгляд справи без участі свого представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Третя особа - приватний нотаріус Лубенського нотаріального округу [PERSON], направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 жовтня 2002 року помер [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть /а.с.7/ Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельного паю КСП «Окіп» Лубенського району Полтавської області, право на який належало померлому відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0269373 від 05.03.1997 року, виданого на підставі розпорядження Лубенської райдержадміністрації №67 від 18.02.1997 року. На день смерті [PERSON] з ним за адресою: вул.Партизанська, 38, с.Окіп Лубенського району Полтавської області проживала його дружина [PERSON], яка є спадкоємицею першої черги та фактично вступила в управління майном померлої, а тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину /а.с.8, 9/. За життя [PERSON] не встигла оформити право власності на вказаний земельний пай. Однак, [PERSON] фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому згідно діючого на той час законодавства, зокрема ч.1 ст.549 ЦК УРСР, визнається такою, що прийняла спадщину. Так, згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. 08.03.2006 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть /а.с.10/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), фактично прийнятого нею у спадщину після смерті [PERSON], а також на земельну ділянку площею 2,56 га, що належала померлій. /а.с.13/ Згідно рішення Лубенського міськрайонного суду від 20 червня 2017 року встановлено факт проживання позивача [PERSON] однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини з [PERSON], яка померла 08.03.2006 року в с.Окіп Лубенського району Полтавської області. /а.с.5-6/ Вказаний факт має преюдиційне значення відповідно до змісту ч.3 ст.61 ЦПК України. Відповідно до положення ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач є спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] і відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї Інших спадкоємців після померлої немає. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкового майна у вигляді вищевказаних земельної частки (паю) та земельної ділянки. Нотаріусом видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,56 га. Однак, постановою нотаріуса від 18.10.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно /а.с.13/. Правовстановлюючі документи на спадковий пай були втрачені, у звязку з чим в місцевій газеті були опубліковані оголошення. /а.с.15/ Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Крім того, чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на імя спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, позивач є єдиним спадкоємцем четвертої черги за законом, визнання права власності на земельну частку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги до територіальної громади в особі Окіпської сільської ради підлягають задоволенню.

Outcome: approved