Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом (в подальшому кілька разів змінений, остаточна редакція від 07.11.2014р.) до [PERSON] про стягнення грошової компенсації за ремонт проведений за спільні кошти подружжя та розподіл спільного майна подружжя. Ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 07.11.2014р. позовні вимоги [PERSON] про розподіл майна подружжя залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України, оскільки сторони порозумілися між собою. Між тим, [PERSON] просив стягнути з [PERSON] на свою користь компенсацію в розмірі 35023грн. 00коп. за ремонт, проведений за спільні кошти подружжя в квартирі [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.06.1993р. між сторонами було укладено шлюб, який на підставі судового рішення від 21.03.2013р. розірвано. Під час шлюбу, 13.03.2008р. згідно із договором дарування батько дружини [PERSON] подарував їй квартиру [ADDRESS]. На час укладення договору дарування вартість квартири, загальною площею 45,3кв.м., становила 15981грн. При цьому, квартира була в незадовільному стані: відсутній ремонт, сантехніка та меблі були непридатні для використання. Після отримання даної квартири, сторони за спільні кошти здійснили капітальний ремонт, в т.ч. перепланування квартири, встановлено нову сантехніку. Під час переобладнання, яке проводилось в період шлюбу між сторонами, були проведені внутрішні відділочні роботи, замінено вікна на металопластикові, замінено дверні заповнення, проведені роботи по заміні підлоги, було влаштовано декоративні перегородки та стелю, замінено електропроводку. Позивач зазначає, що належна [PERSON] вказана квартира під час спільного проживання за період з 2008р. по 2013р. внаслідок спільних трудових та матеріальних затрат була переобладнана таким чином, що її вартість значно збільшилась. Після розлучення колишня дружина - відповідач по справі, не визнає його права на отримання компенсації за проведений ремонт, хоча він вважає, що його вклад у вартість спірної квартири є істотним. Таким чином, посилаючись на ст. 62 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію за ремонт, проведений в квартирі за спільні кошти подружжя, в розмірі 35023грн. 00коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] повністю підтримали змінені позовні вимоги в редакції від 07.11.2014р. і просили їх задовольнити. Позивач зазначив, що ремонт в квартирі проводили він та його дружина, а їхні батьки допомагали грошовими коштами, хоча облік цього не проводився. Ремонтні роботи тривали в 2008 році близько пів року, а саме: були замінені вікна з дерев»яних на металопластикові; встановлені нові сантехніка, ванна, умивальник; покладено кахель та на підлогу ламінат; вбудовано дві шафи-купе; стеля з гіпсокартону; замінена електрика. Після ремонту вони проживали разом десь до лютого 2013р., а потім він пішов з квартири і відповідач замінила замки у вхідних дверях квартири. Вважає, що ремонт проведений капітальний, оскільки здійснено перепланування, проведені значні роботи, вкладені значні матеріальні кошти. Позивач брав кредитні кошти у банківських установах для використання їх у проведення ремонту в квартирі, погашав кредит, хоча підтверджуючих даних про те, що він тримав кошти і погасив кредит, немає. Всі будматеріали купувались за спільні кошти, а ремонтні роботи проводив позивач. Хоча деякі будівельні роботи здійснювали наймані працівники - заміна вікон та підлоги; сантехнічні роботи; малярні роботи та роботи по влаштуванню гарячої і холодної води, каналізації. На думку позивача, строки позовної давності не збігли, оскільки з лютого 2013р. він в квартирі не проживає. Визнав факт, що відповідач під час ремонтних робіт працювала перукарем, отримувала зарплатню. Він в цей не працював, а займався ремонтом у квартирі. Крім того, погодився з доводами відповідача про те, що остання після відпрацьованого робочого дня, приходила додому і допомагала у ремонтних роботах: вони разом клеїли шпалери, затирала шви кахля. Вважають, що слід з відповідача стягнути компенсацію за проведений ремонт, тобто за майно, яке було створене (проведена реконструкція квартири): душова кабіна, технічне і меблеве обладнання, яке не можливо розділити; фактично квартира є новоствореним об»єктом, оскільки це не та квартира, яка була до ремонту. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представники за довіреністю [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволенні позову, про що надано письмові заперечення. Вважають, що здійснення позивачем ремонту у квартирі, є його обов»язком, т.я. він близько 5ти років проживав у квартирі, користувався нею і, відповідно повинен був її утримувати. Відповідач вважала, що здійснюючи ремонтні роботи у квартирі, позивач, таким чином, робив свій вклад в сім»ю. Зазначили, що відсутні докази, що ремонтні роботи проводились на платній основі. Вважають, що ремонт проводився в 2008р. і позовна заява не подавалась до суду протягом трьох років, а тому збігли строки, передбачені ст. 257ЦК. Чеки, які надані позивачем, про придбання будматеріалів, не є належними доказами, оскільки не доводять той факт, що ці матеріали були придбані для ремонтних робіт саме у спірній квартирі, не підтверджено, що ці товари придбані безпосередньо позивачем за його кошти. Відповідач не погодилась з тим, що позивач, начебто, брав кредит у банку для ремонту у квартирі. Не заперечувала, що позивач проживав в квартирі десь до січня-лютого 2013р. Коли, в 2008р. близько пів року, проводився ремонт у квартирі, то він не працював - займався ремонтом, а вона працювала перукарем і заробляла гроші. Коли приходила додому, допомагала чоловікові у здійсненні ремонтних робіт - клеїла шпалери, затирала шви. Заперечують факт того, що квартира стала новоствореним об»єктом. В судовому засіданні свідок [PERSON] - мати відповідача, пояснила, що квартира [ADDRESS] була подарована її дочці, коли та перебувала у шлюбі з позивачем. [PERSON] півроку н працював і в цей час проводив ремонт у квартирі. Грошові кошти - близько 30тис.грн. на придбання будматеріалів та меблів у квартиру надавала вона - мати відповідачки, але жодних розписок не складала. Мати позивача надала на ремонтні роботи лише 3800грн. - на заміну вікон. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, свідка, експерта, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що змінені 07.11.14р. позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (вона ж [PERSON], а дошлюбне прізвище [PERSON]) з 26.06.1993р. перебували у шлюбі. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Соснівського райсуду м. Черкаси від 21.03.2013р. На підставі договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (реєстр №1581) від 13.03.2008р. [PERSON] подарував [PERSON] квартиру [ADDRESS], загальною площею 45,3кв.м. Відповідно до даних висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.08.2014р. №2385/13-23, №1149/14-23 дійсна (ринкова) вартість квартири [ADDRESS] в цінах на час складання висновку становить 323021грн.; дійсна (ринкова) вартість цієї квартири в цінах, станом на 13.03.2008р. становила 211609грн. 00коп.; вартість ремонтно-будівельних робіт, проведених в даній квартирі становить 70046грн. 00коп. Як передбачено ст. 3 ЦПК України, ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). Відповідно до ст. 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. В судовому засіданні встановлено і сторони з цим погодились, що вони, як своїми грошовими коштами, так і спільною особистою працею здійснювали ремонтні роботи у квартирі, тобто їхній вклад є рівним. З висновку судової будівельно-технічної експертизи від 22.08.14р. вбачається, що збільшення вартості квартири відбулося на суму 111412грн. 00коп. (323021грн. -211609грн.). Разом з тим, суд оцінює даний висновок критично, оскільки за висновком експерта у 2008р. за 1кв.м квартири ним враховано 923 долара США (за даними НБУ курс 1 долара США становив 5,05грн.), а у 2014р. за 1 кв.м цієї квартири враховано 7115грн., тобто в національній валюті - гривня. При цьому, станом на 22.08.14р. за даними НБУ 1 долар США становив 1336,54грн., тобто 532,50 доларів США. Таким чином, на думку суду, не доведено факту щодо істотного збільшення вартості майна (квартири). Посилання позивача на те, що він особисто проводив певні ремонті роботи у квартирі, їх вартість, а також те, що він витрачав особисті кошти, отримані ним по кредитних договорах, - у проведення вказаного ремонту і, таким чином, створив новостворений об»єкт, у розумінні вимог ст.ст. 10, 59-60 ЦПК України, не підтверджені відповідними доказами. Також, на думку суду, доводи відповідача та його представників про сплив строків позовної давності, що передбачені ст. 257 ЦК України, є безпідставними. Отже, з»ясувавши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, аналізуючи досліджені докази, суд вважає, що у задоволенні змінених позовних вимог [PERSON], викладених в редакції від 07.11.2014р., необхідно відмовити, оскільки ним не надано до суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів в обґрунтування заявлених вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed