overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював у відповідача з 04.02.2003 року. Починаючи з грудня 2012 року, з лютого 2013 року по 15 січня 2014 року відповідач не здійснював виплату заробітної плати. Позивач неодноразово звертався до керівництва заводу про виплату заборгованості із заробітної плати, сума заборгованості орієнтовно становить 15 843 грн. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. за час затримки його коштів, що передбачено ст.237-1 КЗпПУ. В судовому засідання позивач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача лише заборгованість по заробітній платі згідно довідки про заборгованість по зарплаті, наданої представником відповідача. Решту позовних вимог просив не розглядати. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов визнає в частині стягнення заробітної плати в розмірі 15686,27 грн. Заслухавши думку позивача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно копії трудової книжки звільнено з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України на основі наказу 3 від 15.01.2014 року. Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 25.02.2014 року становить 15686 грн. 27 коп., що підтверджується довідкою за №199 від 25.02.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача до початку слухання справи по суті. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював у відповідача з 2008 року і 31.07.2013 року був звільнений за згодою сторін згідно ст.. 38 КЗпП України. На день звільнення сума заборгованості по заробітній платі становила 9397 грн. 94 коп. Так як заборгованість по заробітній платі досі не ліквідовано позивач змушений звернутися до суду для захисту своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судове засідання з»явився, проти позовних вимог не заперечив. Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу 52-к від 31.07.2013 року звільнено за власним бажанням, а не за згодою сторін у відповідності до копії трудової книжки Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 24.03.2014 року становить 9397 грн. 94 коп., що підтверджується довідкою за №274 від 24.03.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював у відповідача і 24.09.2013 року був звільнений за власним бажанням згідно наказу 76к від 24.09.2013 року. На день звільнення сума заборгованості по заробітній платі становила 8048 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити йому дану заборгованість, проте останній по даний час не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату, середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Крім того, просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 3000 грн. за час затримки його коштів, що передбачено ст.237-1 КЗпПУ. В судовому засідання позивач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача лише заборгованість по заробітній платі згідно довідки про заборгованість по зарплаті, наданої представником відповідача. Решту позовних вимог просив не розглядати. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судове засідання з»явився, проти позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі не заперечив. Заслухавши думку сторін, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу 76-к від 24.09.2013 року звільнено за власним бажанням. Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 19.02.2014 року становить 8048 грн. 04 коп., що підтверджується довідкою за №182 від 20.02.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював у відповідача на посаді начальника виробничого бюро заготівельного цеху та 15.10.2013 року звільнений з роботи на підставі ст.38 КЗпП України. За весь період роботи зарплата нараховувалася, але виплачувалася невчасно. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням провести з ним розрахунок по заборгованості, яка утворилася внаслідок невиплати заробітної плати та розрахункових. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату та компенсації втрати грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати. В судовому засідання позивач [PERSON] зменшив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 7767,46 грн. (згідно поданої представником відповідача довідки). Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши думку позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу №84к від 15.10.2013 р. звільнено з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» на підставі ст.38 КЗпП України. Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 08.04.2014 року становить 7767,46 грн., що підтверджується довідкою за №308 від 09.04.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював у відповідача на посаді охоронника відділу охорони та 07.11.2013 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з ним не були проведені розрахунки та заборгованість відповідач перед ним по заробітній платі становить близько 16000 грн. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату та компенсацію за затримку виплати заробітної плати з розрахунку в розмірі його середнього заробітку по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні позивач [PERSON] подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої з урахуванням скрутного становища відповідача просить стягнути один середньомісячний заробіток в сумі 2041,28 грн. та заборгованість по заробітній платі в сумі 18210, 93 грн. (згідно поданих представником відповідача довідок). Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши думку позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу №94к від 07.11.2013 р. звільнено з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 13.02.2014 року становить 18210,93 грн., що підтверджується довідкою за №154 від 14.02.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 вищезгаданого кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З представленої суду представником відповідача довідки №150 від 14.02.2014 року вбачається, що середньомісячний заробіток позивача становить 2041,28 грн. Дана сума підлягає до стягнення з відповідача з урахуванням позиції позивача щодо стягнення в його користь середньомісячного заробітку за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданих сум заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працював у відповідача на посаді охоронника та 03.01.2014 року звільнений з роботи на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. При звільненні з ним не були проведені розрахунки та заборгованість відповідач перед ним по заробітній платі становить близько 15000 грн. Просить стягнути з відповідача в його користь невиплачену заробітну плату та судові витрати, пов»язані з оплатою юридичної допомоги в сумі 150 грн. В судовому засідання позивач [PERSON] збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 19387,08 грн. (згідно поданої представником відповідача довідки) та судові витрати в сумі 150 грн. Представник відповідача Бурмас Ю.Р. в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши думку позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд встановив, що позивача, згідно наказу №1к від 03.01.2014 р. звільнено з ПАТ «Дрогобицький завод автомобільних кранів» за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. Розрахунок при звільненні з позивачем підприємством не було проведено. Заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі станом на 13.02.2014 року становить 19387,08 грн., що підтверджується довідкою за №156 від 14.02.2014 року, виданою бухгалтерією ПАТ «ДЗАК» та долученою до матеріалів справи представником відповідача. Згідно ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.79 ЦПК України, витрати на правову допомогу входять до складу судових витрат, пов»язаних з розглядом судової справи. Відповідно до ст.84 згаданого Кодексу, витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З оглянутої судом квитанцій за №7985 вбачається, що позивач сплатив 150,00 грн. за послуги адвоката за написання позовної заяви до суду, що в свою чергу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, про що в свою чергу не заперечив представник відповідача. Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та стягнення з відповідача вищезгаданої суми заборгованості, зважаючи зокрема на положення ч.1 ст.61 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що працює на посаді майстра лісу Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство». Наказом № 142 від 03 квітня 2017 р. його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення догану. Даний наказ вважає незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав посилаючись на обставини, викладені в позові. Також просив суд стягнути в користь відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу, оскільки між ним, як представником, та його довірителем - позивачем у справі було укладено договір про надання правової допомоги. Позивач за його послуги оплатив згідно розрахунку за актом приймання-передачі послуг №13а та квитанції про оплату -9264гривні . \~Представник відповідача в судове засідання не зявився, не повідомивши причини неявки, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому вимагає визнати за собою право власності на ? частину магазину розташованого у місті Вільнянську по вулиці Соборній № 51-б. Свій позов мотивує тим, що він разом відповідачем придбав будівлю магазину. здійснює в ній торгівлю, проводить поточні ремонти, сплачує усі необхідні платежі за користування нею, але ним втрачені відповідні правовстановлюючі документи. Позивач у судовому засіданні підтримав позов, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно поданої заяви, проти позову не заперечує та просить розглядати справу за своєї відсутності. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та охоронюваних інтересів інших осіб та може бути прийнято судом. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, абз.6 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», у звязку із визнанням відповідачем позову, яке прийнято судом, інші мотиви рішення судом не наводяться. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу автомобіля [NUMBER] укладену між [PERSON] та [PERSON], визнати право власності на автомобіль легковий седан ВАЗ-21063 зеленого кольору, 1986 року випуску, обєм двигуна 1233 куб. см., бензиновий номер кузова ХТА 21063DG1438308, реєстраційний номер [NUMBER] за [PERSON], та знати арешт з автомобіля [NUMBER] накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції Херсонської області [PERSON] та державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області [PERSON] Зважаючи на складність на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №455. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву в якій просить: провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). В судовому засіданні встановлено, між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції Запорізької області, актовий запис №455 (а.с.3). Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2014 року, у зв'язку з втратою почуття кохання та взаєморозуміння. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, у зв'язку з неявкою відповідача, суд не мав можливості з'ясувати її думку щодо залишення прізвища або його зміни після розірвання шлюбу. Тому, суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище «[PERSON]». На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 2 жовтня 1976 року Новодніпровською сільською радою Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, актовий запис №36. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав заяву в якій просить: провести розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, будучи належним чином повідомленою про місце і час судового засідання, про причини неявки до суду не повідомила. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що сім`я остаточно розпалася та примирення між сторонами не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім того, у зв'язку з неявкою відповідача, суд не мав можливості з'ясувати її думку щодо залишення прізвища або його зміни після розірвання шлюбу. Тому, суд вважає за необхідне залишити відповідачу прізвище «[PERSON]». На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], в якому просить присудити аліменти на утримання доньки [PERSON], 30 версеня [INFO],та стягувати їх з [PERSON] в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше встановленої законодавством суми. Позивач та представник позивача в судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи судом повідомлені належним чином. До суду подали заяви про слухання справи за їх відсутності, позов підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, до суду подав заяву слухати справу за його відсутності, позов підтримує. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] Анатолієвною та [PERSON] було укладено шлюб від 03 вересня 1994 року, про що відділом Великохайчанською сільською радою Овруцького району Житомирської області видано свідоцтво №257887. Від цього шлюбу сторони мають дітей [PERSON], та [PERSON], [INFO]. Із матеріалів справи вбачається, що малолітня донька [PERSON] проживає із позивачем. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Під час розгляду цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів по суті, на підставі досліджених судом доказів по справі, їх оцінки та аналізу у сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів на дитину, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином,

Outcome: approved