Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Долинського районного суду Кіровоградської області з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] в якому просив розірвати шлюб, укладений між ним (позивачем) та відповідачем, зареєстрований 22.06.2020 виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, про що 22.06.2020 складено відповідний актовий запис № 3. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом відповідачем. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки, що зруйнувало їх сім`ю. Вони намагались вирішити свої сімейні проблеми, однак результату це не дало. Вважає, що збереження їх сім`ї неможливе та суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Зазначив, що з 2021 року фактичні подружні стосунки припинено, спільно господарство не ведеться, спору про спільне майно не має. Ухвалою від 11.05.2021 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Копія зазначеної ухвали отримана відповідачем 15.05.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Позивач звернувся до суду із заявою, яка зареєстрована у суді 07.06.2021 за вх. № 3165/21, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За наведених вище обставин та положень цивільного процесуального законодавства, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі наявних у суду матеріалів справи. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, які не суперечать законодавству, зокрема, тому, яке регулює сімейні правовідносини, та їх задоволення з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 22.06.2020 виконавчим комітетом Першотравневої сільської ради Долинського району Кіровоградської області, про що 22.06.2020 складено відповідний актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 22.06.2020. Сторони мають спільну дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої. Твердження позивача про те, що подружжям шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються та останні намірів їх відновлювати не мають наявними у справі доказами не спростовуються. За вказаних вище обставин та підстав позову, зазначених позивачем причин для розірвання шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, зокрема, позивача, яким пред`явлено позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При цьому, судом відзначається, що добровільність шлюбу, - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Положеннями ч. 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, під час розгляду справи за наявними у ній доказами обставини, наведені у ч. 2 ст. 110 СК України, за яких позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений, - судом не встановлені. Як зазначено у ч. 2 ст. 104 СК України - шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З клопотанням про надання строку для примирення сторони до суду не звертались. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При цьому, суд констатує, що з вимогою щодо відновлення дошлюбного прізвища відповідач не зверталась. Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, зокрема, те, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням ним його наслідків, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинено, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить суто формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу та шлюбно-сімейних відносин неможливе та буде суперечити інтересам, зокрема, позивача, у зв`язку з чим такий шлюб слід розірвати. Питання розподілу судових витрат слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, якими, крім іншого, передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат пропорційним до предмета спору з урахуванням, зокрема, значення справи для сторін, на підставі чого, враховуючи у даному випадку співвідношення розміру сплаченого позивачем судового збору до значення справи, як для позивача так і відповідача, - суд приходить до висновку, що тягар понесення судових витрат слід рівномірно поділити між сторонами шляхом відшкодування відповідачем позивачу половини понесених ним судових витрат, що складаються з судового збору у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved