Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, в якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1», який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. Позивач посилається на те, що [INFO] померла його мати, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку за зазначеною адресою. Позивач своєчасно звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ на будинок - договір купівлі-продажу № 603 від 08.12.1997 року нотаріально не посвідчений, тому він змушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач, виконавчий комітет Лозівської міської рада Харківської області, надали клопотання про розгляд справи за відсутності представника, просять вирішити справу на власний розсуд. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON], матері позивача, на підставі договору купівля-продажу № 603 від 08.12.1997 року (а.с.12), який був зареєстрований в Лозівському БТІ 10.12.1997 року за № 4617. Мати позивача, [PERSON], померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 06.12.2016 року Лозівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 752 (а.с.9). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з вищезазначеного житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок станом на 05.03.2005 року (а.с.15-19). Згідно моніторингу цін щодо середньої вартості житлового будинку площею 68,5 кв.м. в [ADDRESS], Лозівська філія Універсальної біржі «Україна» повідомляє, що середня вартість станом на грудень 2017 року склала дає 63900,00 грн. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При житті [PERSON] заповіт не складала. Спадкоємцем майна померлої за законом є її син - [PERSON], позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.10), листом Лозівської державної нотаріальної контори Харківської області ГТУЮ у Харківсбкій області № 453/02-14 від 14.03.2017 року (а.с.20). Позивач своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою на отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, однак у вчиненні вказаної нотаріальної дії йому було відмовлено з тих підстав, що ним не було надано належним чином оформлених правовстановлюючих документів на нерухоме майно, тому що договір купівлі-продажу житлового будинку не був нотаріально посвідчений, що підтверджується постановою Лозівської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.07.2017 року за № 12394/02.31 (а.с.21-22). Інших спадкоємців на спірне майно крім позивача судом не встановлено. Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Право власності на житловий будинок було зареєстровано за [PERSON] в Лозівському БТІ 10.12.1997 року за № 4617, згідно реєстраційного посвідчення, та з 1997 року до 2017 року ніким не оспорювалось. Відповідно до п.1.4 Правил державної реєстрації об'єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству за № 56 від 13.12.1995 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 19.01.1996 року за № 31/1056, які були чинними на час укладення біржової угоди, державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок власників нерухомого майна. В переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться така державна реєстрація об'єктів нерухомого майна, що знаходиться у власності юридичних чи фізичних осіб серед інших у п. 6 визначено - договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею. Отже, реєстрація Лозівським БТІ за покійною [PERSON], матір'ю позивача, права власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на грудень 1997 року не суперечить чинному законодавству. Крім того, в зв'язку зі смертю матері позивача втрачена можливість нотаріального посвідчення сторонами вказаного біржового договору купівлі-продажу. В судовому засіданні не встановлено про порушення прав інших осіб при визнанні права власності на спірний будинок. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивачем при подачі позову до суду судовий збір не сплачений. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачем не надано до суду документів щодо звільнення його від сплати судового збору, тому суд вважає необхідним стягнути з позивача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved