overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 20 липня 2012 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося. Стосунки між ними поступово погіршувалися, зникло взаєморозіміння і взаємоповага, стали сваритися, що в кінцевому результаті призвели до припинення шлюбних відносин. Спільне господарство між ними не ведеться. Спору щодо майна та місця проживання дітей не має. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав і пояснив, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. При цьому доповнив, що вони не проживають більше двох років. Це його другий шлюб. Від першого шлюбу є донька. На даний час у нього є третя жінка, яка від нього вагітна. Просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 20 липня 2012 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Садівської сільської ради Баришівського району Київської області (актовий запис № 1). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають, на примирення не згодні. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 15 травня 2007 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20 липня 2012 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 05 вересня 2012 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 15 квітня 2014 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 22 листопада 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] проживали у спільному шлюбі близько двох років, вели спільне господарство та намагалися побудувати міцні сімейні відносини. Нажаль, сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має різні погляди на шлюб та сімю. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме їх інтересам. Майнових спорів між ними не має. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся у встановленому законом порядку. В матеріалах справи знаходиться заява позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти його задоволення. При цьому доповнила, що до одруження зустрічалася з позивачем близько року, а на час реєстрації шлюбу була від нього вагітна. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бочечка) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Березанського міського управління юстиції у Київській області (актовий запис № 164). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записано [PERSON], матірю [PERSON]. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії СТ №310872 від 02 липня 2012 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №171232 від 22 листопада 2014 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ОК №299698 від 15 травня 2015 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 22 листопада 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Спільних дітей від шлюбу не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки перестали розуміти один одного, вести спільне господарство, спільний бюджет. Постійні непорозуміння і конфлікти негативно відображаються на їх здоров'ї. Сім'я розпалася, шлюб існує формально. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи 07.02. та 22.02.2017 року не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлялася у встановленому законом порядку. 16.02.2017 року [PERSON] подала через канцелярію суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу. Просить суд позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Баришівського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 167). Від шлюбу спільних дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON]; -ксерокопією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 22 листопада 2014 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 25 червня 2005 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, фактично припинили шлюбні відносини. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав і пояснив, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 25 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис № 52). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сім'ю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER] від 02 грудня 1997 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 червня 2005 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 02 березня 2006 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії [NUMBER] від 03 листопада 2010 року; -довідкою №1089 від 14 листопада 2017 року, виданою виконкомом Морозівської сільської ради Баришівського району Київської області про склад сім'ї; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 28 жовтня 1995 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають двох синів повнолітнього [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з тим, що не розуміють один одного, постійно сваряться і не можуть дійти згоди в жодному питанні, ведуть різні бюджети, припинили шлюбні стосунки, останні роки проживають окремо. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, просить суд позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання на розгляд справи також не зявилася, подала через канцелярію суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на примирення не погоджується. Просить суд справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28 жовтня 1995 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Пушня) [PERSON] зареєстрували шлюб у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів міста Києва з філією Державного Центру розвитку сімї (актовий запис № 1905). Від спільного подружнього проживання сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України\~ кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON]; -ксерокопією паспорта [PERSON], серії СН №141022 від 25 квітня 1996 року; -ксерокопією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК №310391 від 28 жовтня 1995 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії І-БК №427118 від 06 серпня 1996 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], серії І-БК №193234 від 17 жовтня 2002 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 29 березня 2008 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки постійно виникали сварки, свідком яких нерідко ставав малолітній син. Спору щодо поділу подружнього майна не мають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим. [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав і пояснив, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29 березня 2008 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Войтович) [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Баришівського районного управління юстиції Київської області (актовий запис № 33). Від спільного подружнього проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у позивача та відповідача не склалося, оскільки у них різні характери та погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії СН №592409 від 21 серпня 1997 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб серії І-ОК №057344 від 29 березня 2008 року; -ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON] від 22 грудня 2009 року; -довідкою №2890 від 15 листопада 2017 року, виданою Баришівською селищною радою Київської області; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що він 29 жовтня 2011 року зареєстрував шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу дітей не мають. Сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони перестали розуміти один одного, ведуть різні бюджети, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбні відносини. Позивач вважає, що збереження шлюбу є недоречним і неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним, так як сімї не існує, а її подальше збереження суперечитиме його інтересам. Позивач [PERSON] просить суд шлюб між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав і пояснив, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. Просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов про розірвання шлюбу визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 29 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції у Київській області (актовий запис № 166). Від спільного подружнього проживання сторони дітей не мають. 24 червня 2017 року [PERSON] змінила своє прізвище «Бишовець» на дошлюбне «Шевчук», що підтверджується ксерокопією свідоцтва про зміну імені. Сімейне життя у них не склалося, оскільки мають різні характери та погляди на життя. Сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо три місяці, спільного господарства не ведуть, наміру зберегти сімю не мають. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Встановлені судом обставини підтверджуються: -ксерокопією паспорта [PERSON], серії СМ № 331125 від 06 лютого 2001 року; -ксерокопією свідоцтва про шлюб (видане повторно) серії І-ОК № 241548 від 28 березня 2018 року; -ксерокопією свідоцтва про зміну імені серії І-ОК № 008808 від 24 червня 2017 року; -іншими матеріалами справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовну заяву обґрунтовує тим, що з 08 вересня 2001 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони не змогли створити міцної сім'ї, втратили почуття один до одного. Вважає, що їхня сім'я повністю втратила своє існування, тому подальше збереження шлюбу, спільне життя їх як подружжя є неможливим та суперечить його інтересам. Між ними немає майнового спору, а також досягнута згода про утримання, проживання та виховання дітей, а саме: [PERSON] буде проживати з позивачем, [PERSON] буде проживати з відповідачкою. [PERSON] просить шлюб між ним та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав і пояснив, що примирення і відновлення сімейних стосунків неможливе. Тому просить суд позов задовольнити. Дочка [PERSON] за взаємною згодою між сторонами буде проживати з позивачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує проти його задоволення. Окрім того зазначила, що за взаємною згодою сторін з нею після розірвання шлюбу буде проживати менша донька [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Баришівського районного управління юстиції Київської області, (актовий запис №44). Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], відносно яких вони дійшли згоди, що старша донька [PERSON] після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем, а менша донька [PERSON] залишиться проживати з відповідачем. Подружнє життя між сторонами виявилось невдалим, оскільки супроводжується сварками. Спору щодо поділу майна немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років у відповідності до ч. 1 ст. 160 СК України, визначається за згодою батьків. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Встановлені судом обставини підтверджуються: - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 20 червня 1995 року; - ксерокопією паспорта [PERSON], серії [NUMBER], виданого 22 травня 2002 року; - ксерокопією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 08 вересня 2001 року; - ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого 05.11.2002 року; ксерокопією свідоцтва про народження [PERSON], [INFO]., серії [NUMBER], виданого 07.04.2010 року; - іншими матеріалами справи.

Outcome: approved