Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу автомобіля марки Ford, модель GALAXY 2.3, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 1997 року випуску, синього кольору укладеним, оскільки 12 січня 2015 року позивачем було придбано у відповідача за кошти вказаний автомобіль, однак при зверненні до Бобринецького МВ ДАІ при УМВС України в Кіровоградській області позивачу було відмовлено у постановці на облік даного автомобіля через відсутність доказів укладення договору купівлі-продажу автомобіля та наявні розбіжності між реєстраційними номерами автомобіля та відомостями всеукраїнських державних баз. Однак відповідач ухиляється від належного оформлення договору купівлі-продажу автомобіля та постановки на облік автомобіля на ім'я позивача (а.с.24-25). Позивач позов підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві додатково пояснивши, що він взимку 2015 року за усною домовленістю придбав у відповідача за кошти в сумі 50000 грн. вказаний автомобіль передавши кошти відповідачу, а останній передав йому автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про його реєстрацію. Автомобіль на себе не перереєстрував та на відповідача вказаний автомобіль не зареєстрований. Представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи вважається повідомленим належним чином (а.с.45). Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, свідків, дослідивши письмові докази прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Ford, модель GALAXY 2.3, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], 1997 року випуску, синього кольору, зареєстрований на [PERSON] (а.с.6-7). За правилами ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові. Однак, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що відповідач [PERSON] не являється власником вказаного автомобіля, а отже не може бути стороною спірного договору купівлі-продажу вказаного автомобіля, який останньому не належить. Також суду не надано будь-яких доказів наявності у відповідача повноважень на відчуження вказаного автомобіля від імені та в інтересах його власника. Вказана обставина є підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до вимог ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього кодексу; правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Договір купівлі-продажу автомобіля має свою специфіку. Так, торгівля транспортними засобами здійснюється відповідно до Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 р. № 1200. За правилами п.п. 7, 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 грудня 2009 р. N 1371 із змінами і доповненнями) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є зокрема оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб'єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб'єктів уповноваженою особою і скріплені печаткою (за її наявності) . Таким чином, договір купівлі-продажу автомобіля підлягає укладенню в письмовій формі, чото сторонами дотримано не було, що свідчить про те, що сторонами не було досягнуто в письмовій формі згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі-продажу автомобіля. Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи спірний автомобіль, згідно п.п. 7, 8 вищезазначеного Порядку, не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за його власником, заява від нього про зняття з обліку автомобіля не подавалась. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що з позивачем приїхав подивитись автомобіль та позивач придбав у [PERSON] автомобіль, після чого претензій між ними не було. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що в першій половині січня 2015 року приїхали з позивачем подивитись автомобіль у [PERSON] в м. Бобринець та позивач придбав у останнього автомобіль Ford GALAXY, мінівен, за кошти в сумі 50000 грн. Отже, на підставі наведеного можна дійти висновку, що при вирішенні справи про визнання укладеним договору купівлі-продажу для суду має першочергове значення з'ясування питання, чи була наявна між сторонами домовленість щодо всіх істотних умов договору, у тому числі щодо ціни майна (товару). При цьому допустимими доказами такої домовленості можуть бути лише письмові докази, якими відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Таким чином, суд не бере до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON], які є недопустимими доказами (ст. 59 ЦПК України) укладення спірного договору. Проте жодного письмового доказу на підтвердження домовленості між сторонами щодо укладення договору купівлі-продажу автомобіля та стосовно всіх істотних умов цього договору, у тому числі ціни, позивачем не наведено. Відсутні такі докази й у матеріалах справи. Крім того, способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ст. 16 ЦК України. Однак ст.16 ЦК України не передбачено такого способу захисту цивільних прав, який обрав позивач, - визнання договору укладеним, що також є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем обрано спосіб захисту права, що не передбачений ЦК України.

Outcome: dismissed