Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, придбаного у період шлюбу, зазначивши, що з відповідачкою вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.01.2012 року по 16.02.2021 року, який був розірваний по рішенню Куп`янського міськрайонного суду Харківської області. У період шлюбу було придбано по договору купівлі-продажу від 08.06.2015 року, посвідченому приватним нотаріусом Куп`янського міського нотаріального округу Харківської області, квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає, що половина вказаної квартири належить йому, оскільки є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Дана кватира не є особистою приватною власністю. За таких обставин, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири у порядку поділу майна подружжя, а також стягнути з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1145,84 грн., витрат на проведення експертизи у розмірі 300 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 4000 грн. Ухвалою суду від 19.08.2021 р. провадження у справі відкрито. Позивач [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника - адвоката Пуїтаєвича Є.В., позов підтримує та просить задовольнити. Від представника позивача - адвоката Пухтаєвича Є.В. до суду надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачка [PERSON] також подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позов визнає у повному обсязі, не заперечує проти його задоволення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2012 року, який був розірваний по рішенню Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року (а.с.16,17). Згідно Інформації з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 269740410 від 18.08.2021, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Куп`янського районного нотаріального округу Харківської області, за № 2068 (а.с.9). У спірній квартирі значаться зареєстрованими: [PERSON] та [PERSON] , 2012 року народження, що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 26.07.2021 р. № 15-21/9534 (а.с.18). Оціночна вартість квартири за адресою: [ADDRESS] , складає 229167,08 грн., що підтверджується довідкою від 11.08.2021 р. ФО-П [PERSON] , яка має Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 28.02.2005 р. № 2313, Сертифікат № 774/19 суб1єкта оціночної діяльності від 11.10.2019 р., кваліфікаційний сертифікат № 0006х від 28.11.1998 р. (а.с.7-8, 10-12). За змістом ст.ст. 60, 63, 70, 71 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Згідно частини першої статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з частинами першою, третьою статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, третьої статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Вищевказана стаття визначає правила розпорядження подружжям майном, що є об`єктом їх спільної сумісної власності. Таке розпорядження здійснюється шляхом укладення дружиною та/або чоловіком різноманітних правочинів з іншими особами. Якщо правочин щодо спільного майна укладає один з подружжя, то воля другого з подружжя, його згода на укладення правочину має бути з`ясована окремо. Отже, у сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст.ст.77, 78 ЦПК України), і це є її процесуальним обов`язком (ст.ст.12, 81 ЦПК України). Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Таким чином, оскільки спірна квартира була придбана сторонами у період зареєстрованого шлюбу, то це майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а та обставина, що воно зареєстроване на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку в такому майні. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені судові витрати, що належним чином підтверджені доказами, які подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (ст. 95 ЦПК України). Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Так, позивачем було сплачено судовий збір за подання позову до суду у розмірі 1145,84 грн. (а.с.1), а тому 50 відсотків судового збору підлягають поверненню позивачу, інші 50 відсотків судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Крім того, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті на професійну правничу допомогу адвоката Пухтаєвича Є.В., розмір яких згідно квитанції № б/н від 13.08.2021 р. складає 4000 грн. (а.с.20), та витрати, понесені на експертну оцінку нерухомого майна, розмір яких згідно квитанції до приьбуткового касового ордера від 11.08.2021 р. складає 300 грн. (а.с.19).

Outcome: approved