Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування уточненої заяви заявник послався на те, що [INFO] померла мати його дружини [PERSON] . До цього [INFO] померла його дружина [PERSON] . З жовтня 2007 року [PERSON] почав мешкати з померлою [PERSON] , як одна сім`я, хоча був зареєстрований за іншою адресою, вели спільне господарство та він доглядав за нею, оскільки за віком та станом здоров`я вона потребувала догляду. За життя [PERSON] 13.07.2013 року уклала спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Топчий Н.В., зареєстрований в реєстрі під № 216, відповідно до якого розпорядилася після своєї смерті передати позивачу [PERSON] у власність належну їй квартиру. Після її смерті [PERSON] оформив у свою власність дану квартиру та зареєструвався у ній. Також після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 6,8600 га, що розташована на території Оборотнівської сільської ради Сватівського району, державний акт ЯБ № 460392, земельної ділянки площею 7,7900 га, що розташована території Оборотнівської сільської ради Сватівського району, державний акт ЛГ № 087621, майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. 8 Березня, та вкладів в банківських установах та інше майно. Інших спадкоємців за законом, або за заповітом у [PERSON] не має. 02.10.2019 року [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Топчий Н.В., яка винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з тим що він як спадкоємець не був зареєстрований зі спадкодавцем за однією адресою та не надав доказів сумісного проживання однією сім`єю з померлою згідно ст.1264 ЦК України. На даний час заявник не може оформити свої спадкові права без встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Позивач вважає, що оскільки він фактично постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Тому заявник з урахуванням уточнених вимог просить встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , у період з жовтня 2007 року та на час відкриття спадщини - [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач [PERSON] просив позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у заяві та суду пояснив, що в 2007 році він забрав з с. Оборотнівка Сватівського району до м. Лисичанська свою тещу [PERSON] , придбав їй квартиру та разом з дружиною та [PERSON] проживали однією сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Він весь цей час був зареєстрований за іншою адресою. В 2017 році померла його дружина [PERSON] та він продовжував проживати разом з тещею [PERSON] , піклувався про неї, доглядав, оскільки вона в силу свого віку та стану здоров`я потребувала допомоги, також здійснив поховання останньої за свій рахунок. Не наполягав на вимогах про стягнення судового збору та просив позов в цій частині не розглядати. Представник відповідача - Нижньодуванської селищної ради Сватівського району Луганської області у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечував та просив рішення прийняти на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, допитавши позивача як свідка у порядку ст.234 ЦПК України, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Лисичанським МВ УМВС України у Луганській області 07 грудня 1999 року, [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Софіївка Сватівського району Луганської області, з 02.02.2005 року по 11.02.2019 року був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ; з 11.02.2019 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 20 жовтня 1974 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (після одруження [PERSON] ) (а.с.12). В 2007 році позивач [PERSON] разом з дружиною [PERSON] забрали до себе в м. Лисичанськ з с. Оборотнівка Сватівського району тещу позивача - [PERSON] , придбали їй квартиру та стали разом з нею проживати за адресою: [ADDRESS] , оскільки остання за віком та станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду. Весь цей час позивач [PERSON] був зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . [INFO] померла дружина позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 27 лютого 2017 року (а.с.13). Після смерті дружини позивач [PERSON] продовжив проживати разом з тещею [PERSON] , піклувався про неї та доглядав її. [INFO] померла теща позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 30 січня 2019 року (а.с. 14). Після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] поховав померлу за власні кошти (а.с.16-18). За життя спадкодавець [PERSON] уклала спадковий договір, відповідно до якого розпорядилася після своєї смерті передати у власність позивачу [PERSON] належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] позивач [PERSON] оформив право власності на вищевказану квартиру та зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . Також після смерті спадкодавця [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок площею 6,8600 га та 7,7900 га, які розташовані на території Оборотнівської сільської ради Сатівського району Луганської області, майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства ім. 8 Березня, вкладів в банківських установах та іншого майна (а.с.19-22). Позивач [PERSON] як спадкоємець четвертої черги за законом звернувся 02 жовтня 2019 року до приватного нотаріуса Лисичанського міського нотаріального округу Топчий Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу Топчий Н.В. 02.10.2019 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , у зв`язку з тим, що перевірити факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та підтвердити факт родинних відносин між померлою та спадкоємцем немає можливості. Спадкодавець (теща позивача) [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] фактично з 2007 року мешкав та вів сумісне господарство з [PERSON] за вищевказаною адресою включно по день її смерті -27 січня 2019 року та здійснив її поховання, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Лисичанська житлово-експлутаційна контора № 12 № 233 від 01.10.2019 року (.а.с15). Допитаний в судовому засіданні як свідок позивач [PERSON] пояснив, що в 2007 році він забрав з с. Оборотнівка Сватівського району до м. Лисичанська свою тещу [PERSON] , та з цього часу проживав разом з нею та дружиною [PERSON] однією сім`єю в квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Після смерті в 2017 році його дружини [PERSON] він продовжував проживати разом з тещею [PERSON] , піклувався про неї, доглядав, оскільки вона в силу свого віку та стану здоров`я потребувала допомоги, вони вели спільне господарство. Також поховав її за свій рахунок. З урахуванням викладеного у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість показів [PERSON] , допитаного як свідка у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Водночас, згідно з наведеною Постановою Пленуму Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно вимог ч. 1, 5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. В п.21 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року зазначено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] постійно проживав із спадкодавцем [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто на день її смерті - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, з матеріалів справи, судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем четвертої черги. Враховуючи відсутність інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої [PERSON] , суд приходить до висновку, що обставини, викладені [PERSON] в обґрунтування позову знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а отже позов про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивач просив не розглядати питання щодо стягнення судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved