Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму 3% річних в розмірі - 5326,25 грн., інфляційні нарахування в сумі - 15 448,75 грн. та пеню в розмірі - 25 200 грн. та судовий збір. Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 10.09.2014 року, що залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 09.10.2014 року, вказану справу було направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Києва. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.11.2014 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17.09.2009 року стався страховий випадок, але при зверненні до страхової компанії було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, тому позивачу був вимушений звернутись до суду. Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 01.10.2013 року було задоволено позов та стягнуто з відповідача кошти страхового відшкодування, 3% річних, інфляційні втрати та пеню згідно умов договору. Незважаючи на обов»язок боржника виконати вказане рішення суду, вказані кошти позивач отримав лише 28.05.2014 року, а відтак у зв»язку з несвоєчасним виконання рішення суду, позивач отримав збитків, оскільки національна валюта - гривня зазнала інфляції. Зважаючи на вказане судове рішення та вимоги законодавства (ст.ст.526, 988, 612, 625, 631 ЦК України), умов п.9.4.6 договору страхування відповідач прострочив виконання зобов»язання на 474 днів, тобто з наступного дня після винесення Житомирський апеляційним судом рішення, а саме з 08.02.2013 року по день, що передує виплаті позивачу коштів на виконання вказаного рішення суду - 27.05.2014 року. За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача додатково кошти пені в розмірі облікової ставки НБУ за вказаний період в сумі - 25 200 грн.; інфляційні втрати в розмірі 15 448 грн. за цей же період та 3% річних в сумі - 5326,25 грн. В судове засідання позивач не з»явився, але направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та задоволення його вимог в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити повністю, підтримавши свої письмові заперечення проти позову, наголошуючи на тому, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2013 року було зупинено виконання рішення Житомирського апеляційного суду від 01.10.2013 року, а тому період прострочення виконання зобов»язання значно менший, ніж зазначив у позові позивач. Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 01.10.2013 року було задоволено позов [PERSON] (надалі позивач) та з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі - 136 714,50 грн.; 3% річних в сумі - 11 955,96 грн. і інфляційні втрати в сумі - 13 671,45 грн. за період з 12.03.2010 року по 07.02.2013 року та пеню згідно договору в сумі - 20 589,58 грн. за період з 07.02.2012 року по 07.02.2013 року, а всього - 182 931, 49 грн. (а.с.12-13). За умовами ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до вимог ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили є обов»язковими для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб, громадян і підлягають виконанню на всій території України. Згідно наданих позивачем виписок по особовому рахунку від 16.06.2014 року, то 28.05.2014 року на державною виконавчою службою Шевченківського РУЮ в м.Києві на рухунок [PERSON] було перераховано в повному обсязі грошові кошти в сумі - 182 931,49 грн. на виконання вищевказаного рішення апеляційного суду (а.с.14). Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних або юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть у ній участь. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.1 п.3 ст. 988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити виплату у строк встановлений договором. Стаття 992 ЦК України встановлює відповідальність страховика, який у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 9.4.6. Умов договору страхування від 08.09.2009 року, укладеного між сторонами, Страховик несе майнову відповідальність за своєчасну сплату страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику/Вигодонабувачу пені за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла за період прострочення (а.с.5-11). Стаття 625 ЦК України встановлює обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший змір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, встановлено обов»язок відповідача сплатити позивачу наведені ним у цій позовній заяви види виплат, а саме: пені в розмірі облікової ставки НБУ, інфляційних втрат та 3% річних, але позивачем помилково обрахований період за який відповідач просить ровести такі виплати, а одже нараховані ним суми з огляду на наступне. Так, при розрахунку суми та періоду позивачем не враховано, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2013 року було зупинено виконання рішення Житомирського апеляційного суду від 01.10.2013 року, а тому період прострочення виконання зобов»язання значно менший, ніж зазначив у позові позивач. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2013 року рішення Житомирського апеляційного суду від 01.10.2013 року було залишено без змін, а тому саме з 18.12.2013 року повинен обраховуватись строк прострочення виплат, обрахованих позивачем. Згідно наданих представником відповідача платіжних доручень №2002, 2003, 22656 вбачається про перерахування коштів на виконання рішення Житомирського апеляційного суду від 01.10.2013 року на рахунок ВДВС Шевченківського РУЮ 28.04.2014 року, а тому свою зобов»язання перед позивачем відповідач виконав саме в цей день. Таким чином, період прострочення вплати становить 128 днів, а саме з 18.12.2013 року по 28.04.2014 року, за який необхідно стягнути обраховані позивачем виплати. Відповідно до розміщеної на офіційному сайті Національного банку України інформації, облікова ставка НБУ за вказаний період становила з 13.08.2013 року - 6,5%, а з 15.04.2014 року - 9,5%, а відтак сума пені складає - 6596 грн., а саме 136 714,50 грн. (сума простроченого страхового відшкодування) х (6,5% х 2) : 365 х 115 : 100 = 5599,67 грн.; 136 714,50 х (9,5% х 2) : 365 х 14 : 100 = 996,33 грн. Сума інфляційних втрат за 128 днів за цей же період з 19 грудня 2013 року по 28.04.2014 року включно 8 554, 79 грн. (грудень 2013 року індекс інфляції - 100,5%, що дорівнює - 242,55 грн., а за січень 2014 року - 100,2%, лютий - 100,6%, березень - 102,2 %, 28 днів квітня 103,3%, а саме 4210,80 грн.). Сума 3% річних становить за цей же період - 1438,31 грн., яка обрахована відповідно сума прострочки 136 714,50 грн. х 3 : 100 : 365 х 128. Відповідно до положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе позов задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача за період з 18.12.2013 року по 28.04.2014 року, що складає 128 днів, пеню в розмірі - 6596,00 грн., інфляційні нарахування в розмірі - 8 554 грн. 79 коп., три відсотки річних в розмірі - 1438 грн. 31 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial