Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя, визнання права власності на ? частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, визнання права власності на ? частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з надвірними будівлями та спорудами, виділення морозильної камери вітчизняного виробництва вартістю 3000 грн., зйомної металевої огорожі вартістю 3000 грн., телевізора «Самсунг» вартістю 1000 грн., пасіки (п'ять вуликів з бджолами) вартістю 1500 грн., автопричіпа вітчизняного виробництва вартістю 2500 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 1978 року співмешкав з відповідачкою, 15.04.1983 року уклав із нею шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], 1983 року народження, та доньку [PERSON], 1979 року народження. Спільне життя не склалося, 25.04.2014 року шлюб між ними було розірвано рішенням Шепетівського міськрайонного суду. В період шлюбу у 1986 році разом з відповідачкою побудував домоволодіння в [ADDRESS], до складу якого входить житловий будинок, сарай з гаражем та погріб. Вказане домоволодіння оформлене на [PERSON] Крім того, в 2011 році придбали будинок в [ADDRESS], право власності на який оформлене на нього. Крім того, у їхній спільній сумісній власності є також майно: морозильна камера вітчизняного виробництва вартістю 3000 грн., м'яка частина (розкладний диван, два крісла) вартістю 4500 грн., кухонна стінка вартістю 2500 грн., меблева прихожа вартістю 2000 грн., телевізор «Самсунг» вартістю 1000 грн., дві тумбочки під телевізор загальною вартістю 300 грн., триляж вартістю 900 грн., три ліжка дерев'яних загальною вартістю 1200 грн., швейна машинка «Зінгер» вартістю 800 грн., електричний бойлер вартістю 1900 грн., шнековий електричний насос вартістю 1300 грн., електричний каналізаційний насос вартістю 237 грн., газовий котел вартістю 4000 грн., електрокотел вартістю 3000 грн., котел на твердому паливі вартістю 2900 грн., електровитяжка вартістю 416 грн., дві ванни загальною вартістю 1200 грн., зйомка металева огорожа вартістю 3000 грн., пасіка з п'яти вуликів вартістю 1500 грн. та автомобільний причіп вартістю 2500 грн., на загальну суму 38153 грн. В зв'язку з розірванням шлюбу бажає поділили майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідач [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частину будинку [ADDRESS], автомобіля марки «Жигулі-6» б/в вартістю 20000 грн., автопричіпа нового до автомобіля марки «Жигулі-6» (державний номер [NUMBER] (паспорт серії [NUMBER], придбаний 06.06.2013 року) вартістю 5800 грн., роторної косилки вартістю 9000 грн., культиватора до трактора (б/в) вартістю 3000 грн., багатокорпусних вуликів разом з бджолосім'ями (вулик+одна сім'я) у кількості 35 одиниць загальною вартістю 47500 грн., виділення у власність холодильника «Індезіт» вартістю 1959 грн. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 липня 1978 року за особисті кошти придбала у [PERSON] будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу. Проживаючи в будинку з дочкою [PERSON], власними зусиллями почала будувати новий будинок на підставі рішення виконкому Грицівської селищної ради № 108 від 09.12.1982 року. В 1983 році зареєструвала шлюб з [PERSON] З травня 2013 року позивач у вказаному будинку не проживає. За час проживання в шлюбі з відповідачем вони придбали наступне майно: будинок в [ADDRESS] вартістю 43434 грн., трактор Т-25 державний номер [NUMBER] вартістю 24 тис.грн., причіп роторна косилка вартістю 9000 тис.грн., культиватор до трактора вартістю 3000 тис.грн., 3 телевізори вартістю 2500 грн., газову плиту вартістю 1159 грн., 2 дивани розкладні вартістю 1600 грн., двоспальне ліжко вартістю 1750 грн., односпальне ліжко вартістю 600 грн., автомобіль марки «Жигулі-6» вартістю 20000 грн., автопричіп новий до автомобіля марки «Жигулі-6» вартістю 5800 грн., бензопилу вартістю 3800 грн., електрозварювальний апарат вартістю 3000 грн., болгарку вартістю 900 грн., електронаждак вартістю 1300 грн., електроінкубатор вартістю 1200 грн., сейф вартістю 1500 грн., холодильник «Індезіт» вартістю 1959 грн., морозильну камеру вартістю 2500 грн., холодильник вартістю 1300 грн., алюмінієві бідони в кількості 6 штук вартістю 1200 грн., газові бідони в кількості 4 штуки вартістю 1000 грн., дзеркало (трельяж) вартістю 113 грн., вішалку вартістю 54 грн., диван вартістю 121 грн., кухню «Анна» вартістю 640 грн., твердопаливний котел вартістю 1000 грн., електрокотел вартістю 1310 грн., котел газовий «Вулкан» вартістю 2100 грн., бойлер на 80 л. вартістю 1023 грн., коврик 2 х 1,5 м вартістю 500 грн., коврик шерстяний 3х2 м вартістю 800 м., палас блакитного кольору 2,5 х 4 м вартістю 1000 грн., шиферну огорожу (зйомку) 65 м вартістю 5330 грн., багатокорпусні вулики разом з бджолосім'ями в кількості 35 одиниць загальною вартістю 47500 грн., телицю річну вартістю 5000 грн., корову вартістю 7000 грн., гуси в кількості 5 штук вартістю 750 грн., кури в кількості 5 штук вартістю 450 грн., кролі в кількості 15 штук вартістю 1650 грн., насіння кукурудзи вартістю 1000 грн., зерно пшениці 1 т вартістю 1500 грн., ячмінь 1 т вартістю 1800 грн., сокири в кількості 6 шт., молотки в кількості 6 шт, ключі різні вартістю 500 грн., тени для електричного котла (неробочі) в кількості 3 шт. вартістю 400 грн., заступи, вила, граблі в кількості 10 штук вартістю 320 грн., паяльні лампи в кількості 2 шт., вартістю 500 грн., набір склянок в кількості 200 шт. вартістю 2000 грн., ложки в кількості 200 штук вартістю 2000 грн., виделки в кількості 200 штук вартістю 2000 грн. Зазначене майно позивач, користуючись її тимчасовою відсутністю за місцем проживання, в листопаді 2013 року та лютому 2014 року, вивіз в [ADDRESS] за місцем свого проживання. Ухвалою суду від 25 березня 2015 року позов [PERSON] до [PERSON] в частині виділення морозильної камери вітчизняного виробництва вартістю 3000 грн., зйомної металевої огорожі вартістю 3000 грн., телевізора «Самсунг» вартістю 1000 грн., пасіки (п'ять вуликів з бджолами) вартістю 1500 грн., автопричіпа вітчизняного виробництва вартістю 2500 грн. залишено без розгляду. Ухвалою суду від 25 березня 2015 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] в частині визнання права власності на ? частину автомобіля марки «Жигулі-6» б/в вартістю 20000 грн., автопричіпа нового до автомобіля марки «Жигулі-6» (державний номер [NUMBER] (паспорт серії [NUMBER], придбаний 06.06.2013 року) вартістю 5800 грн., роторної косилки вартістю 9000 грн., культиватора до трактора (б/в) вартістю 3000 грн., багатокорпусних вуликів разом з бджолосім'ями (вулик+одна сім'я) у кількості 35 одиниць загальною вартістю 47500 грн., виділення у власність холодильника «Індезіт» вартістю 1959 грн. залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та пояснив, що під час шлюбу з відповідачкою побудували будинок [ADDRESS] та придбали будинок [ADDRESS]. В зв'зку з розірванням шлюбу вважає необхідним поділити це майно та визнати за ним право власності на ? частину вказаних будинків. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що будинок [ADDRESS] та будинок [ADDRESS] придбані сторонами під час шлюбу, тому є їхньою спільною сумісною власністю. В з'язку з припиненням шлюбних відносин позивач має право на половину спільного майна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково в частині визнання права власності на ? частину будинку [ADDRESS], в іншій частині позову заперечувала та пояснила, що будинок [ADDRESS] придбала до укладення шлюбу з відповідачем, згодом її розібрала та самостійно побудувала новий будинок, також під час шлюбу придбали з відповідачем будинок [ADDRESS]. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримала зустрічний позов та просила визнати за відповідачкою право власності на ? частину будинок [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов та зустрічний позов підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають значення для справи. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 15.03.1983 року по 25.04.2014 року, що підтверджується рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25.04.2014 року. За час шлюбу сторони набули у власність будинок [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 03.08.1987 року виконавчим комітетом Грицівськох селищної ради Шепетівського району, та будинок [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 17.03.2011 року, витягу про державну реєстрацію прав від 06.04.2011 року. Зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя. В зв'язку з розірванням шлюбу сторони мають право на поділ майна. Суд вважає необхідним поділити майно в рівних частках, оскільки сторонами не зазначено обставин, що мають істотне значення, для відступу від рівності часток. Посилання відповідача [PERSON] на те, що будинок [ADDRESS] є її особистою власністю, оскільки був побудований нею самостійно, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 липня 2014 року, яким встановлено, що вказаний будинок побудований сторонами на місці старого будинку під час перебування в зареєстрованому шлюбі в 1986-1989 роках та є спільною сумісною власністю подружжя. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та визнання за відповідачкою [PERSON] права власності на ? частину домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з позивача та відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved