Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що він є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], яку купив у відповідача. У вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 13.10.2018 року відповідач зобов'язався знятись з реєстраційного обліку до 13.11.2018 року. Відповідач в зазначеній квартирі не проживає та до теперішнього часу він не виконав свої зобов'язання. Наявність реєстрації відповідача у квартирі порушує його права та інтереси, як власника квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Позивач вважає, що оскільки відповідач вже не власник вказаної квартири, тому він втратив право користування нею, у зв'язку з тим, що воно є похідним від права власності. Позивач звернувся з цим позовом до суду і просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Частиною 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з правовою позицією Постанови Верховного суду України від 16.01.2012 року по справі за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: [ADDRESS], належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 13.10.2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., в реєстрі № 1267, а також копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 141230006, наданого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О. від 13.10.2018 року. Відповідно до п. 4.2. договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 13.10.2018 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області Малаховою О.О., в реєстрі № 1267, відповідач [PERSON] до 13 листопада 2018 року повинен знятися з реєстрації місця проживання та звільнити квартиру. З копії довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 37506 від 19.11.2018 року, виданою відділом адміністративних послуг ЦНАП у м. Сєвєродонецьку вбачається, що до складу сім'ї/зареєстрованих за адресою: [ADDRESS], входять: [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач [PERSON] перестав бути власником спірної квартири, то, відповідно, він втратив право користування цією квартирою. Таким чином, реєстрація відповідача за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві приватної власності, створює перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності. При цьому суд враховує повне визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати по оплаті судового збору в суммі 768 грн. 40 коп., понесені позивачем.

Outcome: approved