Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

Позивач [PERSON]звернувся в суд із позовом до [PERSON]\~ про відшкодування\~ матеріальної та моральної шкоди. Свій позов обгрунтовує тим, що 9 травня 2010 року о 21:00 год., він, [PERSON] знаходився на своєму робочому місці на території приватної будівлі «Лелеча оселя», що на вул.І.Франка у с.Нагуєвичі, Дрогобицького району, Львівської області. У цей момент до нього підійшов [PERSON] та зненацька безпричинно вдарив його каменем в обличчя. Від удару він впав і втратив свідомість. Через деякий час він звернувся за медичною допомогою. Його було скеровано на стаціонарне лікування у НХВ Дрогобицької МЛ №1, у період з 11 по 19 травня 2010 року, з діагнозом «Струс головного мозку, забійна рана тьмяно-скроневої ділянки справа, забій нижньої щелепи, травматичний підвивих верхніх 5-8 зубів». Після лікування за деякий час у нього почались щоденні болі голови, запаморочення при ходьбі, перепади артеріального тиску. 25 травня 2010 року він був знову госпіталізований у терапевтичне відділення Підбузької районної лікарні, де перебував на стаціонарному лікуванні до 7 червня 2010 року. В результаті заподіяних ушкоджень був змушений робити терапевтичне і ортопедичне лікування дефекту зубощелепової системи внаслідок травми, лікувати струс головного мозку, забійну рану тьмяно-скроневої ділянки справа. На підставі вищевказаних подій було відкрито кримінальне провадження по обвинуваченню відповідача у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27 травня 2013 року вказане кримінальне провадження було закрито, відповідача звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням строків давності. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 жовтня 2013 року його позов задоволено частково. З відповідача стягнуто моральну шкоду у розмірі 500 грн., у решті позовних вимог відмовлено. Підставою для звернення із новим позовом стало те, що він зазнав нових збитків у зв'язку із протиправними діями відповідача 9 травня 2010 року. Зокрема, він продовжує відчувати постійні головні болі, запаморочення та вимушений звертатись за наданням медичної допомоги. Зокрема, 31 березня 2015 року, він знову змушений був купувати ліки, необхідні для його реабілітації та підтримання нормального стану, на які він витратив 268 грн., 85 коп. Загалом, з моменту заподіяння йому тілесних ушкоджень, він зазнав матеріальної шкоди у розмірі 3378,85 грн. Станом на сьогоднішній день він продовжує лікуватися, а тому у нього виникла необхідність звернутися до суду. В судове засідання позивач [PERSON] та його адвокат [PERSON] не з»явилися, однак поступила заява про збільшення позовних вимог, в якій вказано, що просять стягнути з відповідача [PERSON] розмір заподіяної шкоди, який у сумі становить 20278,85 грн., оскільки [PERSON] змушений нести витрати, пов»язані із завданням йому пошкодження здоров»я, зокрема вартість пошкодженої протезної конструкції з 4-х одиниць нижньої щелепи роту ліворуч становить 16500грн., що підтверджується висновком спеціалізованої установи, а саме довідкою за №15 від 13.05.2016р., а тому суд розглянув справу у відсутності позивача та адвоката [PERSON] на підставі наявних доказів по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак від нього поступило клопотання про закриття провадження у справі, у зв»язку із набранням законної сили рішенням суду у справі з приводу спору між тими самими сторонами, про той самій предмет і з тих самих підстав, крім того позивач [PERSON] вже звертався з аналогічним позовом та рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2013р., позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з нього в користь [PERSON] 500грн. моральної шкоди, в решті позовних вимог відмовлено, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів по справі. Що відповідно до ст.197 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з таких міркувань. Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до норм ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно ст.61 п.4 ЦПК України вбачається, що вирок у кримінальній справі, який набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали ці дії та чи вчинені вони цією особою, та оскільки судом не оспорюється той факт, що внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачу було заподіяно матеріальну шкоду, остання підлягає відшкодуванню. Судом враховано ту обставину, що доказами здебільшого є аптечні касові чеки на ліки, зокрема зміст чеків щодо дат і назв ліків має відповідати змісту виписки з історії хвороби, в якій зазначено яке саме лікування було призначене, та оскільки згідно представлених копій товарних чеків позивачем [PERSON] останнім витрачено на лікування внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] 3778,85 грн., відтак такі витрати підлягають стягненню з відповідача. Крім того, аналізуючи всі викладені судом обставини, суд приходить до переконання, що відшкодуванню підлягають виключно та шкода та ті пов`язані з нею витрати, які вже понесені, тобто витрати на вже проведене лікування, а витрати, що будуть понесені в майбутньому, зокрема витрати згідно представленої довідки за №15 від 13.05.2016р. на виготовлення протезної прескерамічної конструкції в кількості 4-х одиниць, відшкодуванню не підлягають, та по цих витратах може бути подано окремий позов вже після того, як ці витрати будуть понесені позивачем. Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності,

Outcome: approved