Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з дійсною позовною заявою до Станично-Луганської селищної ради Станично-Луганського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступне. [INFO] помер його брат - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Протягом шести місяців він не подав заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки брат помер у м. Луганську, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, у зв`язку з чим позивач був вимушений встановлювати факт смерті в судовому порядку, на що йому знадобилося багато часу, та у зв`язку з чим він пропустив встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщину. Після встановлення факту смерті та отримання свідоцтва, позивач звернувся до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутакової І.Г. з питань оформлення спадкових прав, але оскільки у зазначений законом строк у шість місяців ним не було подано заяву про прийняття спадщину, він є таким, що не прийняв спадщину. У зв`язку із наведеним, просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини після померлого брата [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просив розглядати справу за відсутності відповідача, заперечень проти позовної заяви не має. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. З Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 28 листопада 2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-луганському районах Головного територіального управління юстиції у луганській області вбачається, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.8/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 15 липня 1950 року на ім`я [PERSON] , встановлено, що його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] /а.с.9/. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 25 січня 1956 року на ім`я [PERSON] , підтверджується, що його батьком є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] /а.с.10/. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] був братом померлого [PERSON] . З рішення Сватівського районного суду Луганської області №426/13527/19 вбачається, що факт смерті брата позивача [PERSON] - [PERSON] було встановлено в судовому порядку 15 листопада 2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого законом для подання заяви про прийняття спадщини /а.с.44-47/. З повідомлення приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутакової І.Г. № 97/01-09 від 03.03.2020 вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадкові справи не заводилися, заяв спадкоємців про прийняття або про відмову у прийнятті спадщини не надавались /а.с.38/. Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 59658327 та № 59658338, наданими приватним нотаріусом Бутаковою І.Г. підтверджується, що на ім`я [PERSON] , який помер [INFO] , спадкові справи не заводилися, інформація про наявні заповіти відсутня /а.с. 39-40/. Із роз`яснення приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутакової І.Г. № 489/01-16 від 05.12.2019 вбачається, що позивач звертався до нотаріальної контори з питань оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак йому було роз`яснено, що у зазначений законом строк у шість місяців ним не було подано заяву про прийняття спадщину, а тому він є таким, що не прийняв спадщину та було запропоновано звернутися з позовом до суду /а.с.11/. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Статтею 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Згідно роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вбачається, що «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права». Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Таким чином, оскільки факти, які викладені в позовній заяві знайшли своє підтвердження, суд приходить до висновку про те, що причини пропуску позивачем строку прийняття спадщини слід визнати поважними, оскільки останній вчасно не звернувся до нотаріальної контори, з підстав необхідності встановити факт смерті брата в судовому порядку, бо [PERSON] помер у м. Луганську, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а також за відсутності спору про спадщину, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved