Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кодимського районного суду з позовом до Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його тітки [PERSON]. В позові вказав, що 19 вересня 2002 року померла його тітка [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на її рухоме та нерухоме майно. Він є єдиним спадкоємцем спадщини за законом, однак своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, пропустивши встановлений для цього строк. Це було обумовлено відсутністю документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем, його важким матеріальним становищем, станом його здоровя (учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС). В судове засідання позивач не зявився, надавши до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, розглянувши без його участі. Представник Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи без нього(заява №02-16/184 від 14 липня 2016 року). Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, вправі заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У звязку з цим суд вважає можливим розглянути вказану цивільну справу без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши надані сторонами письмові докази, суд, враховуючи визнання позову відповідачем, що не суперечить вимогам закону та не порушує законних прав і інтересів сторін та інших осіб, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України вважає можливим позов задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, що 19 вересня 2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №300852, виданим 20 вересня 2002 року Лисогірською сільською радою Кодимського району Одеської області. Після її смерті залишилось спадщина на її рухоме та нерухоме майно. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] заповіту не склала, отже [PERSON] як племінник померлої, відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України є спадкоємцем за законом пятої черги. Факт родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] встановлено рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 26 травня 2016 року (справа №503/870/16-ц). Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину, або відмовитись від її прийняття. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття проживав окремо від спадкодавця, на протязі шести місяців з моменту відкриття спадщини повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 та стаття 1270 ЦК України). [PERSON] померла 19 вересня 2002 року, отже шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений ст.1270 ЦК України, закінчився 19 березня 2003 року. Саме з цього часу право позивача вважається порушеним, оскільки він внаслідок пропуску шестимісячного строку звернення до нотаріуса фактично був позбавлений можливості прийняти спадщину у встановленому законом порядку. Статтею 1272 ЦК України передбачені наслідки пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема ч.1 вказаної статті передбачає, що спадкоємець, який протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, вважається таким, що її не прийняв. Проте, частина 3 зазначеної статті передбачає можливість встановлення судом додаткового строку, достатнього для подання такою особою заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] через відсутність документів, які б підтверджували родинні відносини зі спадкодавцем, необхідність доведення цього родинного звязку в судовому порядку, а також через важке матеріальне становище та стан здоровя (відповідно до посвідчення серії А №036340 від 28 травня 1998 року є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 2 категорії) своєчасно не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої, пропустивши встановлений для цього шестимісячний строк. Вказані обставини суд визнає поважними і вважає необхідним визначити позивачеві додатковий строк у заявлений ним термін, достатній для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] При цьому, визначена у ч.2 ст.1272 ЦК України можливість позасудового захисту порушеного права позивача шляхом звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини відсутні, оскільки спадщину померлого ніхто не прийняв, а тому відсутня особа, яка могла б надати позивачеві такий дозвіл (п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved