Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, третя особа [PERSON], в якому просить визнати за ним право власності на 1 / 2 частину земельної ділянки площею 0,034 га, наданої для садівництва, що розташована в садівничому товаристві «Фенікс» на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 04.07.2013 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, в тому числі 1 / 2 частина земельної ділянки площею 0,034 га, наданої для ведення садівництва в садівничому товаристві «Фенікс» на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області. До кола спадкоємців після смерті спадкодавця увійшли позивач та його сестра [PERSON], яка в нотаріальному порядку відмовились від прийняття спадщини після смерті матері на користь позивача. 1 / 2 частину вищевказаної земельної ділянки спадкодавець отримала у спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] (батька позивача), який помер 24 липня 2008 року, іншу 1 / 2 частину успадкував позивач. Оскільки, спадкодавець після смерті свого чоловіка та батька позивача перебувала за межами України, вона не отримала Державного акту про право приватної власності, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на частину земельної ділянки після її смерті. Зважаючи на те, що державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину позивач змушений звертатися до суду з зазначеним позовом про визнання права власності. У судове засідання позивач зявився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просить задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, однак подав суду заяву, у якій просить розглядати справу у відсутності представника відповідача, щодо позовних вимог покладається на розсуд суду. Третя особа у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак зявилася у судове засіданні 17.06.2016 р., зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання позову третьою особою не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.07.2013 року померла [PERSON], що підтверджується Витягом з реєстру актів про смерть № 03398 Р.2 S.B01 рік 2013, виданий [PERSON] Риму, який перекладений з італійської мови на українську дипломованим перекладачем [PERSON], що посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2434. Внаслідок смерті [PERSON] у відповідності до ст.1220 ЦК України відкрилась спадщина. Встановлено, що складу спадщини після смерті [PERSON], згідно ст. 1218 ЦК України, крім іншого, увійшло право власності на 1 / 2 частини земельної ділянки площею 0,034 га, наданої для ведення садівництва в садівничому товаристві «Фенікс» на території [PERSON] сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину серії ВМО №010645 від 02.10.2009 року видане державним нотаріусом [PERSON] Львівської державної нотаріальної контори [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 24.07.2008 року, зареєстроване в реєстрі за №2-1582. Встановлено, що [PERSON] за час життя своїм правом власності на випадок смерті на зазначене вище спадкове майно не розпорядилася, тому спадкування у відповідності до ст.ст. 1217, 1258 ЦК України здійснюється за законом почергово. У відповідності до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги спадкування після смерті [PERSON] є її діти, позивач [PERSON], факт родинних відносин першої лінії споріднення із спадкодавцем стверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-СГ №449503 від 18.03.1981 року, та третя особа [PERSON], яка від прийняття спадщини після смерті матері відмовилась, що стверджується заявою про відмову від реалізації спадкових прав від 07.04.2016 року зареєстровану у [PERSON] Львівській державній нотаріальній конторі. Встановлено, що спадкоємці, які відповідно до ст.1241 ЦК України, мали б право на обовязкову частку у спадковому майні померлої відсутні, а тому, беручи до уваги наведене вище, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який претендує на спірне спадкове майно після смерті матері [PERSON]. [PERSON] Львівської державної нотаріальної контори вих.№785/02-14 від 18.04.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] у звязку з тим, що остання належним чином не оформила своє право власності на належну їй частину спірної земельної ділянки. Із заявою про видачу зазначеного свідоцтва позивач звернувся до нотаріальної контори 15.03.2016 року. Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відтак, спадкодавець фактично набула у власність, проте за життя не встигла виготовити правовстановлюючих документів на спірну частину земельної ділянки, яку вона набула на підставі свідоцтва про право на спадщину, що видане після смерті її чоловіка [PERSON]. Беручи до уваги, те, що інший спадкоємець першої черги спадкування відмовилась від свого права на спадщину після смерті матері, визнала позовні вимоги та не заперечує проти визнання права власності на спірне майно за позивачем, а задоволення позову не порушує прав та інтересів інших осіб, суд прийшов до переконання про повне задоволення позовних вимог.

Outcome: approved