Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на підстави та обставини викладені в позовній заяві та просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування завданої майнової шкоди 134 884 (сто тридцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят чотири) грн. 10 коп. та у відшкодування завданої моральної шкоди 500 000 (пятсот тисяч) грн. 00 коп., в результаті злочину, внаслідок якого загинув син [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув по невідомій суду причині, про день слухання справи повідомлявся у відповідності до положень ст. 74 ЦПК України за адресою місця проживання чи місця перебування фізичної особи, зареєстрованої у встановленому законом порядку. Згідно ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 12 травня 2013 року о 17 годині 42 хвилини, в світлий час доби, по сухому асфальтобетонному покриттю проспекту 50 років Жовтня в м. Кременчуці, зі сторони вулиці Карнаухова, в напрямку вулиці [PERSON], керуючи мотоциклом [NUMBER], рухався [PERSON] В цей саме час, в зустрічному напрямку по проспекту 50 років Жовтня, від вулиці 60 років СРСР до вул. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], рухався водій [PERSON] Наближаючись до нерегульованого перехрестя вулиці [PERSON] - проспекту 50 років Жовтня м. Кременчука, водій [PERSON], не переконався у безпеці виконуваного маневру повороту ліворуч, не надав дорогу мотоциклу [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], що рухався по зустрічній смузі руху, тим самим порушуючи вимоги п.п. 10.1., 16.13. Правил дорожнього руху України. Водій [PERSON] загинув на місці пригоди. 30.05.2013 року, постановою слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Полтавській області, [PERSON] визнано потерпілим в кримінальному провадженні, внесеного 12.05.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013180090000708 відділом розслідувань ДТП СУ УМВС України в Полтавській області, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом ДТП, під час якої було смертельно травмовано сина позивача [PERSON] \- [INFO]. Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29.12.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, на підставі ст. 11 п. «В» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 роки звільнено від відбування призначеного покарання. Вирок суду набрав законної сили 29.01.2015 року. В результаті вчинення злочину водієм [PERSON], внаслідок якого загинув [PERSON], позивачу була завдана матеріальна та моральна шкода. Завдана матеріальна шкода полягає в наступному: Так, відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи № 07/401/13 від 25.07.2013 року: вартість відновлювального ремонту, КТЗ-мотоцикла «YAMAHA YZFR6» д.н.з. [NUMBER], який належить [PERSON] становить 167\~634 грн. 12 коп.; за проведення вказаної автотоварознавчої експертизи, витрачена сума 500 грн. 00 коп., що підтверджується відповідною квитанцією від 30.07.2013 року; Крім того позивачем були понесені наступні витрати на поховання, та на спорудження надгробного пам'ятника, а саме: на придбання ритуальних товарів була витрачена сума 4700 грн., що підтверджується товарним чеком від 13.05.2013 року, виданим ФОП [PERSON]; на проведення поминальних обідів були витрачені наступні суми, а саме: 5460 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією б/н від 15.05.2013 року, виданою ТОВ «АТП-15307»; 570 грн. 40 коп., що підтверджується фіскальним чеком № 15/275/9 від 17.05.2013 року; 269 грн. 25 коп., що підтверджується фіскальним чеком № 15/307/106 від 18.06.2013 року; 116 грн. 69 коп., що підтверджується фіскальним чеком № 15/307/105 від 18.06.2013 року, виданих ТОВ «Експансія» гіпермаркет «FOZZY»; 1399 грн. 26 коп., що підтверджується витратною накладною № 14329 від 18.06.2013 року, виданою ПП [PERSON]; на придбання одежі, для померлого була витрачена сума в розмірі 1289 грн. 04 коп., що підтверджується товарним чеком № 731 від 13.05.2013 року; на виготовлення та встановлення памятника померлому сину була витрачена сума в розмірі 30596 грн. 80 коп., що підтверджується накладною № 1 від 22.04.2014 року та актом № 1 прийому передачі виконаних робіт(надання послуг), виданих ФОП [PERSON] Загальна сума матеріальної шкоди, яка складається з витрат повязаних з похованням сина, матеріального збитку завданого в результаті пошкодження мотоцикла, проведенням автотоварознавчої експертизи, складає: 167634 грн. 12 коп. + 500 грн. 00 коп. + 4700 грн. 00 коп. + 5460 грн. 00 коп. + 570 грн. 40 коп. + 269 грн. 25 коп. + 116 грн. 69 коп. + 1399 грн. 26 коп. + 1289 грн. 04 коп. + 30596 грн. 80 коп. = 212535 грн. 56 коп. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу КХС № 779476, виданого 14.12.2005 року Кременчуцьким МРЕВ, власником автомобіля «ВАЗ-21121», державний номерний знак [NUMBER], є [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO]. В день ДТП цим автомобілем керував [PERSON] [PERSON], як власник транспортного засобу ВАЗ-21121 д.н.з. [NUMBER], яким керував [PERSON] в день ДТП-12.05.2013 року, застрахував свою цивільно-правову відповідальність в страховій компанії «Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша», що підтверджується відповідним полісом № АВ/8624563 від 10.01.2013 року, строк дії полісу з 11.01.2013 року по 10.01.2014 року. Під час розгляду кримінального провадження, відповідач [PERSON] добровільно частково відшкодував матеріальну шкоду в сумі 15\~000 грн., про що в судовому засіданні не заперечував представник позивача і зазначав, що позивач [PERSON] в цій частині претензій до відповідача [PERSON] не має. Крім того, страховою компанією «Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» позивачу була виплачено страхове відшкодування на загальну суму 62\~651 грн. 46 коп., що підтверджується випискою по картковому рахунку з ТВВБ № 10016/0200 м. Кременчука філії-Полтавське облуправління від 11.06.2015 року. З урахуванням добровільного часткового відшкодування відповідачем [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 15\~000 грн. та страховим відшкодуванням страховою компанією «Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» на загальну суму 62\~651 грн. 46 коп. залишається невідшкодованою майнова шкода у сумі 134\~884 грн. 10 коп.(212 535 грн. 56 коп. 15\~000 грн. 62\~651 грн. 46 коп. = 134\~884 грн. 10 коп.). Таким чином майнова шкода в розмірі 134 884 грн. 10 коп. завдана злочином, в результаті якої загинув син позивача [PERSON], підлягає відшкодовуванню відповідачем [PERSON]. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України: «кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової та моральної шкоди.» З огляду ст. 22 Цивільного кодексу України: «особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України: «майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.» Відповідно до ст. 1177 Цивільного кодексу України: «шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.» Статтею 1192 ЦК України передбачені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. Згідно вказаної статті з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати збитки у повному обсязі,при цьому розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1201 Цивільного кодексу України: «Особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати.» Відповідно до ч. 4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз'ясненням, даним у п.3 постанови N 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року «Про судове рішення», визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду. Внаслідок винних дій [PERSON] також заподіяно моральної шкоди, яка виявилася, в тому, що у зв'язку зі смертю сина [PERSON], позивач та вся сім'я пережили найсильніше почуття безвихідності, почуття відчаю та зазнали гострого тривалого психологічного стресу. Трагедія, в результаті якої загинув син позивача, перекреслила щасливе життя, перетворила його з веселого та радісного у скорботне та безнадійне. Після смерті сина позивач, дружина та діти фактично втратили інтерес до життя, не можуть спокійно спати, проводити роботи по господарству тощо. Трагедія що сталася порушила нормальні життєві зв'язки, втратили душевний спокій, багато часу повинні були витрачати на візити до слідчих, надання пояснень, збирання довідок, оформлення відповідних документів пов'язаних з проведенням досудового розслідування, зверненням за наданням правової допомоги, що створило додаткове психоемоційне навантаження та породило страх перед соціальною самотністю людини. Смерть сина суттєво вплинула на матеріальний рівень забезпечення сім'ї та майбутнє благополуччя, призвела до порушення життєвих планів і перспектив. Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 вказаної статі моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням майна. Частиною 3 зазначеної статті передбачені способи та розмір відшкодування моральної шкоди, де передбачено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Стаття 23 ЦК України передбачає вимоги розумності і справедливості при визначенні розміру відшкодування зазначеної шкоди. Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою,яка її завдала,за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом. Також відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4, зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року №5 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ ,заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Внаслідок неправомірних і незаконних дій [PERSON] вчиненим ним кримінальним правопорушенням та порушенням правил дорожнього руху позивачу спричинена моральна шкода, спричинену позивачу моральну шкоду, виходячи із засад розумності і справедливості та розміру спричиненої матеріальної шкоди, суд визначає в розмірі 250000 грн. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, від сплати судового збору звільняються позивачі, за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Outcome: partial