Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 14 червня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 923. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 14 червня 2006 року. Під час шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними було припинено близько року тому, спільне господарство не ведеться з того ж часу. Проживають з відповідачкою оремо. Подружнє життя не склалося через несучість характерів, непорозуміння та відсутності спільних поглядів на життя та сім'ю. Подальше сумісне життя і збереження сім'ї з відповідачкою є неможливим. В судовому засіданні 07 лютого 2014 року, позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Пояснив суду, що за сім років подружнього життя з відповідачем у них дуже часто виникали конфлікти. З його сторони були спроби зберегти сім'ю, але це не призводило до позитивних результатів та налагодженню відносин. Зазначив, що поведінка відповідача є неадекватною, вона конфліктна людина. Відповідач в судовому засіданні 07 лютого 2014 року, позов не визнала, пояснила суду, що саме з подачі позивача виникають конфлікти, зазначила, що любить позивача, хоче виправити все, просила надати час для примирення. . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 14 червня 2006 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). У відповідності до ст. 111 Сімейного кодексу України, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07 лютого 2014 року [PERSON] та [PERSON] надавався строк на примирення терміном в три місяці. В судове засідання 12 травня 2014 року, яке було призначено судом після примирення, позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, просив позов задовольнити. Зазначив в заяві, що примирення між ним та відповідачем не відбулося. Відповідач в судове засідання 12 травня 2014 року не з'явилася, подала до суду заяву, з проханням розглянути справу у її відсутність, зазначила в заяві, що примирення між ними не відбулося, на розірвання шлюбу погоджується. Згідно положення частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань. За правилом частини 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з грудня 2013 року, не ведуть спільне господарство, не мають спільного бюджету. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов'язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи наведене та

Outcome: approved