Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом (в подальшому уточнений) до [PERSON], [PERSON] «СГ «ТАС» про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.03.2014р. близько 21-40 водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] та, рухаючись по вул. Гагаріна від вул. Жужоми в напрямку вул.. [PERSON], біля будинку №55, виконуючи лівий поворот не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода-Октавія» д/н СА 7504ВН під керуванням позивача, який рухався на зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП пасажир автомобіля позивача [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відомості про ДТП були внесені до ЄРДР 08.03.2014р. у кримінальному провадженні №12014250050000468. В період з 08.03.14р. по 06.07.15р. тривало досудове розслідування. Ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.07.2015р. [PERSON] визнаний винним у скоєнні ДТП, але його звільнено від кримінальної відповідальності у зв»язку з примиренням з потерпілим. Автомобілі отримали механічні пошкодження, зокрема, - позивачеві завдано матеріальної шкоди. Про даний випадок було повідомлено [PERSON] «СГ «ТАС» страхувальником якої є власник автомобіля ГАЗ 3110 [PERSON], відповідно до полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За даними полісу, максимальна сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну становить 50000грн. Франшиза становить 950грн. 16.07.2015р. при подачі заяви про страхове відшкодування в [PERSON] «СГ «ТАС» Черкаська регіональна дирекція, позивачем було отримано рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування від 06.08.2014р. у зв»язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП. Крім того, 01.08.2015р. позивачем повторно отримано рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування від 06.08.2014р. З приводу неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП позивач зазначає, що 06.08.2014р. він особисто звернувся до працівника [PERSON] «СГ «ТАС» Черкаська регіональна дирекція з проханням надати роз»яснення про порядок відшкодування та перелік необхідних документів, які потрібно надати до страхової компанії для отримання страхової виплати. Роз»яснеь стосовно необхідності написання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП від представників СК не надходило, а було прийнято лише повідомлення про ДТП від 06.08.2014р. Разом з тим, до повідомлення ним надано висновок №58/14 від 19.05.2014р. судової авто товарознавчої експертизи, в якому зазначено, що експертиза була призначена за матеріалами кримінального провадження №12014250050000468, тобто було повідомлено [PERSON] «СГ»ТАС» про наявність кримінального провадження. Заяву про страхову відшкодування позивач не міг подати протягом одного року, оскільки в період з 29.09.2014р. по 14.01.2015р., а також з 19.02.2015р. по 10.03.2015р. перебував на лікуванні, що не давало фізичної можливості подати відповідну заяву до СК. Крім того, не міг своєчасно подати заяву, оскільки виконував професійні обов»язки (є військовослужбовцем ЗСУ). З заявою про виплату страхового відшкодування звернувся лише після отримання ухвали суду від 06.07.2015р. і набрала законної сили 14.07.2015р Згідно із висновком №58/14 судової авто товарознавчої експертизи, який складений 19.05.2014р., визначено, що вартість матеріального збитку, який завдано власнику автомобіля «Шкода Октавія», складає 224932грн. 19коп. Оскільки цивільна відповідальність [PERSON] застрахована в [PERSON] «СГ»ТАС», то саме цей страховик повинен відповідати перед позивачем за завдану йому в ДТП шкоду, в межах ліміту відповідальності, тобто в межах 49050грн. (50000 ліміт 950 франшиза). Таким чином, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 950грн. 00коп. франшизу, а також стягнути з [PERSON] «СГ»ТАС» на користь позивача 49050грн. 00коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди та витрати, понесені на оплату судового збору. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] повністю підтримали уточнені позовні вимоги в редакції від 21.01.2016р. і просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, будучи неодноразово повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] «СГ»ТАС» за довіреністю [PERSON] позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні, про що надано письмові заперечення. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги в редакції від 21.01.2016р. підлягають до часткового задоволення за таких підстав: встановлено, що 06.03.2014р. близько 21-40 водій [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER] та, рухаючись в м. Черкаси по вул. Гагаріна від вул. Жужоми в напрямку вул.. [PERSON], біля будинку №55, виконуючи лівий поворот не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода-Октавія» д/н СА 7504ВН під керуванням [PERSON], який рухався на зустрічному напрямку. Відповідно до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Шкода-Октавія», 2012р. випуску належить на праві власності позивачеві [PERSON] Внаслідок ДТП пасажир автомобіля позивача «Шкода-Октавія» - [PERSON] отримала тілесні ушкодження. Відомості про ДТП були внесені до ЄРДР 08.03.2014р. у кримінальному провадженні №12014250050000468. Ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.07.2015р., яка набрала законної сили 14.07.2015р., - [PERSON] визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, але його звільнено від кримінальної відповідальності у зв»язку з примиренням з потерпілим [PERSON] Як вбачається із ухвали суду, страхова компанія не була залучена до участі у розгляді справи, а цивільний позов, який [PERSON] подавав до [PERSON] під час розслідування кримінального провадження, про відшкодування останнім матеріальної та моральної шкоди у розмірі 276282грн. 19коп., - залишено без розгляду на підставі, поданої [PERSON] заяви від 02.02.2015р. Крім того, внаслідок ДТП, автомобілі [PERSON] та [PERSON] отримали механічні пошкодження, зокрема, - позивачеві завдано матеріальної шкоди, яка відповідно до даних висновку №58/14 судової авто-товарознавчої експертизи від 19.05.2014р. становить 224932грн. 19коп. Також встановлено, що між [PERSON] «СГ»ТАС» та [PERSON] 04.12.2013р. укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників ТЗ АС/3448186, за умовами якого ліміт щодо відшкодування матеріальної шкоди становить 50000грн. 00коп., а розмір франшиза 950грн. 00коп. Забезпеченим транспортним засобом за даним полісом є автомобіль [NUMBER]. Позивач [PERSON] 06.08.2014р. подав до [PERSON] «СГ»ТАС» повідомлення про ДТП, яка мала місце 06.03.2014р. та ряд відповідних документів. Вище вказаний висновок №58/14 [PERSON] надав до [PERSON] 07.08.2014р. 08.08.2014р. автомобіль «Шкода-Октавія», належний позивачеві, було оглянуто представником страхової компанії, про що свідчить акт огляду ТЗ, який підписано і [PERSON] При цьому, на час огляду даного ТЗ, останній був вже відремонтований. 12.03.2015р. страховою компанією відмовлено у виплаті страхового відшкодування на підставі п.1.4 ст. 37 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (страховий акт №4906В/34/2015), про що [PERSON] повідомлено листом від 16.03.2015р. 16.07.2015р. [PERSON] повторно звернувся до страхової компанії із заявою про відновлення розгляду справи та виплату страхового відшкодування, надавши довідку про тимчасову непрацездатність та ухвалу Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.07.2015р. Отже, заяву про страхове відшкодування [PERSON] подано до страхової компанії лише 16.07.2015р., про що свідчить вхідний №424 від 21.07.2015р. Відповідачем позивачеві повторно направлено листа від 28.07.2015р. про відмову у виплаті страхового відшкодування. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України). За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ст. 1187 ч.ч.1, 2, 5 ЦК України). Як зазначено у статті 999 ЦК, законом може бути встановлений обовязок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоровя, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обовязкове страхування). Закон України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За положеннями статті 22 ЗУ Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004р. (в редакції, що діяла на час виниклик правовідносин), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 9 згаданого Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (ст. 12 ЗУ). Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (ст.36 п.36.6 Закону). Відповідно до ст. 28 згаданого Закону, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, в т.ч. з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Статтею 33 Закону визначено, які дії повинні вчинити особи у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), зокрема, - невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності , повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. Як передбачено статтею 35 Закону, зокрема, - п. 35.1, - для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.Крім того, стаття 35 Закону визначає перелік документів, які додаються до заяви про виплату страхового відшкодування. Страховик,

Outcome: partial