Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визначення місця проживання дітей з батьком та просив визначити місце проживання неповнолітніх: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з батьком - [PERSON] , [INFO] , мотивуючи свої вимоги тим, що це найкраще відповідає інтересам дітей з огляду на характер, поведінку та спосіб життя їх матері - [PERSON] , шлюб з якою розірвано. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 липня 2019 року відповідно до ч. 6 ст. 56 ЦПК України, ст. 19 СК України було зобов`язано Службу у справах дітей Вінницької міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, незважаючи на наявність розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 26.12.2018 року №1070 «Про визначення місця проживання малолітніх дітей». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року було залучено до участі у справі Службу у справах дітей та сім`ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області (орган опіки та піклування). Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 серпня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2019 року було залучено до участі у справі орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2019 року було повернуто зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , за участю органу опіки та піклування Вінницької міської ради, органу опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про зупинення виконання розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 26.12.2018 року № 1070 «Про визначення місяця проживання малолітніх дітей». Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2019 року у судове засідання викликано свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 листопада 2019 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання про об`єднання справ в одне провадження. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. У судових засіданнях позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шикунова А.О. позов підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просили його задовольнити. При цьому, у судові засідання, які були призначені на 02.02.2021 року, на 24.02.2021 року та на 03.03.2021 року позивач [PERSON] не з`явився. Відповідач [PERSON] подала до суду заяву про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, однак суд дійшов до висновку, що підстави для залишення позову без розгляду відсутні, оскільки у судовому засіданні брала участь представник позивача [PERSON] - адвокат Шикунова А.О. При цьому, доказів розірвання договору про надання правничої допомоги між позивачем [PERSON] та адвокатом Шикуновою А.О. матеріали справи не містять, а ордер адвоката не містить відміток про ті чи інші обмеження повноважень представника. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні, оскільки є гарною матір`ю, діти дуже люблять її та прив`язані до неї, а також один до одного, вона як мати забезпечує належним чином як матеріальні потреби дітей, так і їх фізичний та духовний розвиток; до суду було подано відзив на позов від 09.07.2019 року (т. 1, а.с. 115-118). Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву від 12.11.2019 року, у якій просила розглянути справу у відсутність та підтримала висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.11.2019 року № 01-00-011-56834 (т. 2, а.с. 6, 60). Представник Служби у справах дітей та сім`ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, однак подав до суду заяву від 23.09.2019 року № 01-29/370, у якій просив розглянути справу без участі (т. 1, а.с. 203). Представник органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, однак подав до суду заяву від 09.12.2019 року № 07-21/3634, у якій просив розглянути справу без участі (т. 2, а.с. 53). Вислухавши пояснення учасників справи, показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом установлено такі фактичні обставини справи. Позивач [PERSON] є батьком, а відповідач [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторним Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01.03.2017 року та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18.04.2017 року (а.с.15-16). Шлюб між батьками дітей було розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.10.2018 року у справі № 127/10284/18, яке набрало законної сили 24.11.2018 року (т. 1, а.с.17). Згідно зі ст. 31 ЦК України малолітньою є фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Як вбачається з копії паспорта позивача [PERSON] серії [NUMBER] , він зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 13). Як вбачається з Довідки про реєстрацію місця проживання особи від 15.06.2019 року № 34134, з 09.03.2017 року по теперішній час відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 88). На момент звернення до суду з позовом малолітній [PERSON] , [INFO] , проживав з матір`ю - відповідачем [PERSON] , а малолітній [PERSON] , [INFO] , проживав з батьком - позивачем [PERSON] . На момент ухвалення рішення у справі малолітні діти [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають з матір`ю - відповідачем [PERSON] . Як вбачається з висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 08.11.2019 року № 01-00-011-56834, є недоцільним визначати місце проживання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (т. 2, а.с. 3-5). Позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування квартири від 06.03.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудика В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 835. Однак, на час ухвалення рішення суду позивач [PERSON] разом зі [PERSON] , з якою він перебуває у фактичних шлюбних відносинах, їх спільною малолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] , а також малолітньою дочкою [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 21.10.2020 року (т. 3, а.с. 145-146). Відомостей (доказів) щодо власника вказаного житлового будинку матеріали справи не містять. Відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , на підставі Договору дарування квартири від 15.05.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Гончар Т.М., зареєстрованого в реєстрі за № 938 (т. 4, а.с. 4-5). На час ухвалення рішення суду відповідач [PERSON] разом з малолітніми синами [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Актом обстеження житлових умов від 23.09.2020 року (т. 3, а.с. 64). При цьому, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.07.2020 року у справі № 127/18598/18 було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницябуд», за участі третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору Органу опіки і піклування Вінницької міської ради та [PERSON] про визнання договорів частково недійсними, визнання договору дарування недійсним, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності та поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні власністю та вселення; зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю задоволено; визнано особистою приватною власністю [PERSON] автомобіль MERCEDES-BENZ GL 320CDI, універсал-В, білого кольору, 2008 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Однак, постановою Вінницького апеляційного суду від 30.12.2020 року у справі № 127/18598/18 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01 липня 2020 року було скасовано в частині відмови у задоволенні позову про поділ спільного майна подружжя, яким є автомобіль MERCEDES-BENZ GL 320CDI універсал-В, 2008 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ; в частині відмови у задоволенні позовних вимог про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення; в частині задоволення зустрічного позову і в частині розподілу судових витрат та ухвалено нове судове рішення у цих частинах; позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] в частині поділу автомобіля та усунення перешкод у користуванні квартирою і вселення, задоволено частково; визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину автомобіля MERCEDES-BENZ GL 320CDI універсал-В, 2008 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 2987, зареєстрованого 22 липня 2015 року; визнано право власності за [PERSON] на 1/2 частину автомобіля MERCEDES-BENZ GL 320CDI універсал-В, 2008 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , об`єм двигуна 2987, зареєстрованого 22 липня 2015 року; зобов`язано [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] квартирою за адресою: [ADDRESS] ; вселено [PERSON] та малолітніх дітей[PERSON] , [PERSON] в квартиру за адресою: [ADDRESS] ; у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю, відмовлено; в іншій частині рішення суду залишено без змін (т. 3, а.с. 175-197). Ухвалою Верховного Суду від 19.02.2021 року у справі № 127/18598/18 було відкрито касаційне провадження, проте виконання судових рішень не зупинялося. Позивач [PERSON] є суб`єктом підприємницької діяльності (прокат товарів для спорту та відпочинку; діяльність туристичних операторів; діяльність туристичних агентств; надання інших послуг бронювання та пов`язана з цим діяльність; надання інших допоміжних комерційних послуг; організування інших видів відпочинку та розваг; інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля спортивним інвентарем у спеціалізованих магазинах; пасажирський морський транспорт; пасажирський річковий транспорт; діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; обслуговування напоями; діяльність страхових агентів і брокерів; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; ремонт і технічне обслуговування суден і човнів (т. 1, а.с. 24-28). Відповідач [PERSON] у період з 1 листопада 2018 року (наказ Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації від 30.10.2018 року № 215-к «Про призначення директора Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей») до 1 липня 2020 року (наказ Служби у справах дітей та сім`ї Київської обласної державної адміністрації від 26.05.2020 року № 104-к «Про звільнення з роботи директора Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей [PERSON] ») перебувала на посаді директора Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей (т. 1, а.с. 65; т. 2, а.с. 202-203). З 2 липня 2020 року відповідач [PERSON] перебуває на посаді провідного юрисконсульта відділу правової роботи Київського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (т. 3, а.с. 39-40). Як вбачається з наказу Комунального закладу «Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів із спеціалізованими класами з поглибленим вивченням математики і фізики № 34 Вінницької міської ради» від 21.09.2020 року № 177 «Про організацію сімейного (домашнього) навчання», учню 1-Г класу, [PERSON] з 21.09.2020 року було організовано сімейне (домашнє) навчання (т. 3, а.с. 106). Суд критично оцінює показання допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки зі вказаних показань вбачаються явно позитивні або явно негативні характеристики сторін [PERSON] (батька) та [PERSON] (матері), які є повністю протилежними одна одній, однак прихильність дітей до матері з показань допитаних у судовому засіданні свідків вбачається безсумнівно. Правовідносини, які склалися між сторонами, врегульовані нормами права таким чином. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом; під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею; той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з принципом 6 Всесвітньої Декларації прав дитини, затвердженої Резолюцією № 1386 Генеральної асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Суд бере до уваги, що врахування судами принципу 6 Декларації не є обов`язковим, однак у спірних правовідносинах вважає його врахування доцільним та необхідним. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 712/11527/17 (провадження № 61-18882св19), рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім - і якщо це не порушуватиме права та інтереси дитини - підлягають врахуванню інтереси батьків. Враховуючи викладене, на переконання суду, на даний час відсутні підстави для визначення місця проживання малолітніх дітей саме з батьком з огляду на таке. По-перше, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що проживання дітей саме з батьком на даний час буде найкраще відповідати їх інтересам щодо виховання, навчання, фізичного, духовного і морального розвитку, враховуючи вік дітей та їх прихильність до матері. На переконання суду, мати дітей - відповідач [PERSON] забезпечує належним чином як матеріальні потреби дітей, так і їх фізичний, моральний та духовний розвиток. По-друге, судом не встановлено жодної виключної обставини (алкогольної або наркотичної залежності матері дітей, асоціального способу її життя, відсутності засобів для існування, хвороби матері тощо), за наявності яких малолітні діти можуть бути розлучені зі своєю матір`ю. По-третє, під час розгляду даної цивільної справи батьком дітей - позивачем [PERSON] впродовж тривалого часу приховувалося від матері дітей - відповідача [PERSON] , місце фактичного перебування малолітнього [PERSON] , [INFO] , як не повідомлялося і суду; [PERSON] неодноразово стверджував у судових засіданнях, що місцем його та молодшого сина [PERSON] реєстрації та фактичного проживання є адреса: [ADDRESS] ; фактичне місце проживання дитини було встановлено лише після допиту у судовому засіданні свідка [PERSON] ; на переконання суду та згідно з вищевказаними положеннями чинного законодавства України, такі дії є неприпустимими, суперечать інтересам дітей. По-четверте, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2020 року у цивільній справі № 127/30529/18 було відібрано у [PERSON] малолітнього [PERSON] , [INFO] , і повернуто його матері [PERSON] , за місцем її проживання (т. 3, а.с. 5-8). Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року у цивільній справі № 127/30529/18 рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 липня 2020 року було скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , за участю органу опіки та піклування Вінницької міської ради, органу опіки та піклування Макарівської районної державної адміністрації Київської області, про відібрання неповнолітньої дитини було відмовлено (т. 3, а.с. 90-99). Однак, ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року було відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 127/30529/18 та зупинено дію постанови Вінницького апеляційного суду від 23 вересня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку (т. 3, а.с. 131-134). По-п`яте, рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2067 від 27.09.2018 року було встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зокрема: протягом тримісячного терміну: щовівторка з 17-00 год. до 19-30 год. у присутності матері дітей, щочетверга з 17-00 год. до 19-30 год. у присутності матері дітей, щосуботи з 10-00 год. до 19-30 год. у присутності матері дітей; після закінчення тримісячного терміну: щовівторка з 17-00 год. до 19-30 год. без присутності матері дітей, щочетверга з 17-00 год. до 19-30 год. без присутності матері дітей, щосуботи з 10-00 год. до 19-30 год. без присутності матері дітей; зобов`язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дітей та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дітей (т. 1, а.с. 120). Вказане рішення органу опіки та піклування позивачем [PERSON] не оскаржувалося. Отже, право батька дітей на участь у їх вихованні не є порушеним. Крім того, він не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом щодо визначення порядку та способів участі у вихованні дітей у разі виникнення спору. Таким чином, у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради, Служби у справах дітей та сім`ї Макарівської районної державної адміністрації Київської області як органів опіки та піклування, органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про визначення місця проживання дітей з батьком слід відмовити, оскільки це найкраще відповідає інтересам дітей. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed