Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , права на земельну частку (пай) площею 0,6257 умовних кадастрових гектарів без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що розташована на території Староскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області, право на яку [PERSON] мала на підставі сертифіката серії ЛВ № 093389, виданого Староскварявською сільською радою 04.12.1995 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видано 28.11.1990 року. Його мати була прийомною дитиною, дочкою [PERSON] , як наслідок [PERSON] є його прийомною бабцею, а він її внуком. [PERSON] мала право на земельну частку (пай) площею 0,6257 га, про що їй було видано 04.12.1995 року сертифікат серії ЛВ № 093389. Стверджує, що 26.01.2012 року його бабою, [PERSON] , було складено заповіт, згідно якого вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла онуку, [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 22.04.2008 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області, тобто йому. Баба, [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Він як спадкоємець за заповітом звернувся 09.02.2016 року у Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , внаслідок чого було зареєстровано спадкову справу № 50/2016, номер у спадковому реєстрі 58549466, однак Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 1024/01-16 від 14.09.2020 року йому фактично відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на пай в порядку спадкування. Позивач вказує, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , осіб, які б мали право на обов`язкову частку і звернулися за прийнятям такої немає. Звертає увагу суду, що [PERSON] була незаміжня, рідних дітей не мала, померла у віці 86 років, її батьки померли ще за довго до її смерті. В шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] ніхто крім нього не звертався із заявою про прийняття спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину, обов`язкову частку. Отже своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом він може захистити лише в судовому порядку, а тому просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду письмову заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Представник відповідача, Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Жовківської районної державної адміністрації Львівської області на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, не заперечують проти позову. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Жовківської державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в підоготове судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від них на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні спору по суті покладаються на думку суду. А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви, клопотання про розгляд справи у їх відсутності. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився [INFO] у селі Стара Скварява, Жовківського району Львівської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії [NUMBER] , який виданий Жовківським РВ ГУМВС України у Львівській області 22.04.2008 року. Його батьком є [PERSON] , матір`ю- [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видано 28.11.1990 року. Суд враховує на твердження позивача, що його мати була прийомною дитиною, дочкою [PERSON] . Як наслідок [PERSON] є його прийомною бабцею, а він її внуком. [PERSON] мала право на земельну частку (пай) площею 0,6257 га, про що їй було видано 04.12.1995 року сертифікат серії ЛВ № 093389. Право [PERSON] на пай підтверджується копією Витягу з книги реєстрації сертифікатів земельних часток (паю) по Староскварявській сільській раді Жовківського району Львівської області № 459 від 10.09.2020 року. З копії дубліката заповіту вбачається, що 26.01.2012 року [PERSON] було складено заповіт, згідно якого вона на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом матиме право заповіла онуку, [PERSON] , паспорт [NUMBER] , виданий 22.04.2008 року Жовківським РВ УМВС України у Львівській області. Даний заповіт 26.01.2012 року посвідчений [PERSON] , секретарем виконкому Староскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області та зареєстрований в реєстрі за № 02. Відповідно до даних виконкому Староскварявської сільської ради заповіт не змінено та не скасовано. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. [PERSON] померла [INFO] , про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 15 та що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано Староскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 10.11.2015 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на право на земельну частку (пай). Суд враховує, що також [PERSON] на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Позивач як спадкоємець за заповітом звернувся 09.02.2016 року у Жовківську державну нотаріальну контору із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Внаслідок його звернення було зареєстровано спадкову справу № 50/2016, номер у спадковому реєстрі 58549466, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 42886368 від 09.02.2016 року. Державним нотаріусом Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області Галань О. Я. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва. Ним було зареєстровано право власності на даний будинок, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 63380829 від 13.07.2016 року. Однак як вбачається із листа Жовківської ДНК № 1024/01-16 від 14.09.2020 року Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) листом № 1024/01-16 від 14.09.2020 року фактично відмовила [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) із роз`ясненнями, що для видачі свідоцтва йому необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на пай, а у випадку відсутності такого документу роз`яснено про необхідність звернення в судові органи для оформлення права на пай в порядку спадкування. Суд бере до уваги і те, що позивач також звернувся в Жовківську державну районну адміністрацію Львівської області із заявою про видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) нового зразка на ім`я [PERSON] , однак листом № 02-36/1154 від 25.09.2020 року Жовківська РДА Львівської області його повідомила, що у зв`язку із втратою цивільної правоздатності фізичної особи, надати [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) нового зразка райдержадміністрація не може та рекомендовано йому для визнання права на земельну частку (пай) після смерті померлої [PERSON] звернутися в Жовківський районний суд Львівської області. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, що передбачено ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Ч. 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , інших осіб, які б мали право на обов`язкову частку і звернулися за прийняттям такої немає. Суд звертає увагу, що [PERSON] була незаміжня, рідних дітей не мала, померла у віці 86 років, її батьки померли ще за довго до її смерті. В шестимісячний строк після відкриття спадщини, тобто після смерті [PERSON] ніхто крім позивача не звертався із заявою про прийняття спадщини, про видачу свідоцтва про право на спадщину, обов`язкову частку. Осіб, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині та прийняли таку внаслідок проживання із спадкодавцем не має. Із копії довідки № 472, яка видана виконкомом Староскварявської сільської ради Жовківського району Львівської області 17.09.2020 року вбачається, що на день смерті померлої [INFO] [PERSON] , склад її сім`ї був наступний: онуки: [PERSON] , 1990 року народження, [PERSON] , 1987 року народження, [PERSON] , 1988 року народження, [PERSON] , 1996 року народження, [PERSON] , 2000 року народження, [PERSON] , 1995 року народження. Копією довідки № 473, яка видана Староскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 17.09.2020 року, стверджується, що [PERSON] , яка померла [INFO] , до дня смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] із онуком [PERSON] . Те, що [PERSON] , 1990 року народження, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] підтверджується копією довідки № 474, яка видана Староскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області. Заборон та арештів на пай, що знаходиться на території Староскварявської сільської ради немає, що підтверджується копією довідки № 458, яка видана Староскварявською сільською радою Жовківського району Львівської області 10.09.2020 року. Так як позивач проживав разом із [PERSON] на день її смерті, крім того звернувся в шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] в Жовківську ДНК із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, протягом цього ж строку не заявив про відмову від прийняття спадщини, а тому суд приходить до висновку, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON] , враховуючи норми ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Факт прийняття спадщини підтверджується і виданим позивачу нотаріусом свідоцтвом про право на спадщину за заповітом щодо житлового будинку. Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. На виконання вимог пункту 8 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори. [PERSON] ще за життя необхідно було обміняти сертифікат на земельну частку (пай) старого зразка на новий, який затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801. Однак вона цього не зробила. Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак позивачем не може бути пред`явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім`я спадкодавця нового зразка, оскільки його бабця померла, а тому втратила цивільну правоздатність та дієздатність. Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , прийняв після її смерті спадщину, оскільки проживав з нею на час смерті, крім того в шестимісячний строк звернувся за прийняття спадщини та не відмовився протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, яким є день смерті спадкодавця, від прийняття спадщини, однак спадщини на право на земельну частку (пай) в розмірі 0,6257 умовних кадастрових гектара, яке належало [PERSON] згідного сертифіката на право на право приватної власності на землю (середню земельну частку) старого зразка, не може оформити, так як відсутній правовстановлюючий документ на право на дану земельну частку (пай) нового зразка, який водночас не може бути виданий на ім`я померлої, оскільки вона втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому суд приходить до висновку, що право позивача на дану земельну частку (пай) підлягає захисту в судовому порядку, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved