Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності. Позивач звернувся до нотаріуса з метою відчуження своєї квартири, де стало відомо від нотаріуса, що в розділі, який відкритий на квартиру зареєстровано обтяження у вигляді арешту нерухомого майна за № 1326062 від 29.10.2004 року, який накладено Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою, згідно ухвали від 29.10.2004 року Оболонського районного суду м.Києва, про арешт нерухомого майна боржника. 26.08.2021 року, позивач звертався до начальника Оболонського відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про вилучення запису про арешт майна боржника, оскільки позивач не є боржником у будь-якому із виконавчих проваджень, що знаходиться на виконанні, проте відповідь не отримано. На даний час позивач позбавлений можливості розпорядитися власністю, а тому просить суд зняти арешт з майна, а саме: квартири [ADDRESS] , накладений одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою, згідно ухвали № 2-3944 від 29.10.2004 року, Оболонського районного суду м. Києва, про арешт нерухомого майна боржника, реєстраційний номер обтяження № 1426062. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано в провадження судді Яценко Н.О. Ухвалою від 08.09.2021 року по справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву з посиланням на те, що ними не накладався арешт на нерухоме майно [PERSON] . Просили суд проводити розгляд справи без участі їх представника та постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі сторін за наявними у справі доказами. Дослідивши письмові докази по справі, суд доходить до наступного висновку. В ході розгляду справи встановлено, що в провадженні Оболонського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа за № 2-5167/2004 р. по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та процентної ставки за договором позики за користування сумою боргу. На даний час матеріали справи знищено. В порядку забезпечення позову ухвалою від 23.11.2004 року (справа № 2-3944/2004) накладено арешт на квартиру , яка належить [PERSON] на праві приватної власності, розташована за адресою : [ADDRESS] . Ухвалою від 22.10.2004 накладено арешт на майно [PERSON] - а саме на житловий будинок за адресою [ADDRESS] . Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22.12.2004 року позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] борг в розмірі 53000 грн., проценти в розмірі 25440 грн. та судові витрати в сумі 552 грн. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва змінено рішення Оболонського районного суду м.Києва від 22.12.2004 року стосовно стягнення суми відсотків з 25440 грн. до 2544 грн. Як убачається з Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в державному реєстрі існує арешт накладений на квартиру за адресою [ADDRESS] , власник [PERSON] , де зазначено підстава обтяження: ухвала, 2-3944, 29.10.2004, Оболонський районний суд м.Києва, проте арешт судом накладено ухвалою від 23.11.2004 року. Відповідач суду повідомив, що згідно деталізованої інформації із змінами з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 400/8. 14.04.2005 р. за № 1878386 накладено арешт на все майно [PERSON] , на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 400/8 від 11.04.2005 року виданої районним ВДВС Оболонського району м.Києва. 24.06.2005 за № 1878386 вилучено обтяження на підставі постанови про зняття арешту з майна боржника № 400/8 від 22.06.2005 районним відділом державної виконавчої служби Оболонського району в м.Києві. На даний час виконавче провадження знищене. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згадані вище способи захисту мають універсальний характер, вони можуть застосовуватись до всіх чи більшості відповідних суб`єктивних прав. Разом з тим, зазначений перелік способів захисту цивільних прав чи інтересів не є вичерпним. Як вказує позивач накладення арешту на майно порушує його права, як власника, захист якого передбачено статтею 41 Конституції України, статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України. Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Враховуючи те, що на даний час у виконавчій службі не перебуває виконавче провадження в межах якого було накладено арешт на майно позивача , а наявний арешт позбавляє позивача розпорядитися власністю, а тому суд доходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved