Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

Позивач \~ [PERSON] звернувся\~до \~Дергачівського районного\~суду Харківської\~області з\~позовом \~до [PERSON] ,\~третя особа:\~Київський відділ\~державної виконавчої\~служби м.\~Харкова про\~припинення дії,\~що порушує\~право,\~а саме:\~припинити стягнення\~з [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] додаткових\~витрат на\~утримання сина\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~300,00\~(триста)\~гривень щомісячно,\~на підставі\~виконавчого листа\~№ 2/280/10,\~виданого Дергачівським\~районним судом\~Харківської області\~від 19.04.2017. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що на даний час на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області знаходиться виконавчий лист №2-280/10 виданий 10.03.2011 року Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] додаткових витрат на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300,00 (триста) гривень щомісячно починаючи з 30.01.2009 року і до повного видужання дитини (ВП N941854296). На виконанні Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області (старший державний виконавець Ляхова Т.Б.) знаходився виконавчий лист №2-817/2006 виданий 06.04.2009 року Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , починаючи з 28.09.2010 року і до повноліття (ВП N941850800). Постановою старшого державного виконавця Ляхової Т.Б. від 16.05.2018 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-817/2006 виданого 06.04.2009 року закінчено у зв`язку з повним погашенням боргу боржником. Про рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22.10.10 по справі № 2 -280/10 за позовом [PERSON] про стягнення з нього на її на користь додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] йому стало відомо 15.05.2018 року з листа старшого державного виконавця Киівського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Ляхової Т.Б на адресу ПВК Фірми «АМІГА», де він працює. Копію вказаного рішення він отримав тільки 22.05.18 . Під час розгляду справи за позовом [PERSON] до нього, у 2010 році він не заперечував проти стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , у зв`язку з тим, що дитина на той час дійсно хворіла, та просив суд розглядати справу за його відсутністю. Рішення суду у справі ним отримано не було. Дергачівським районним судом Харківської області від 22.10.2010 по справі №2-280/10 з нього стягнуті додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300,00 гривень щомісячно, починаючи з 30.09.2009 року і до повного видужання дитини. Визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для його задоволення, ураховуючи, що вирішуючи спір по суті, суд повинен дослідити матеріали справи, надати належну правову оцінку наявним у справі доказам та ухвалити судове рішення з урахуванням вимог законності та обґрунтованості, а не виходити виключно із факту визнання позову відповідачем. Наведене рішення суду не відповідає вимогам Цивільно-процесуального кодексу України. Відповідно до положень статті 185 Сімейного кодексу України, батько зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на свою дитину, якщо це обумовлено розвитком її здібностей, хворобою тощо. Згідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Як він розуміє, коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед . При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. В рішенні суду не наведено розрахунку майбутніх додаткових витрат на лікування дитини наперед на підставі діагнозів, рекомендацій лікарів, необхідності витрат на обстеження і так далі, у резолютивній частині судом не зазначено період виконання стягнень додаткових витрат. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» п. 13 Резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215 - 217 ЦПК; п. 14 При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. Частиною 1 ст. 6 Сімейного кодексу України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Таким чином, згідно з діючим законодавством України стягнення додаткових витрат на дитину, [PERSON] , у розмірі 300,00 гривень щомісячно, повинно бути припинено з досягненням ним повноліття [NUMBER] року. Однак, Київський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області відмовляється припинити стягнення з нього додаткових витрат на дитину і продовжує нараховувати заборгованість після досягнення нею повноліття, посилаючись на виконання виконавчого листа №2/280/10, яким встановлено початок стягнення 30.01.2009 року і не встановлено дати припинення стягнення. На даний час його син, [PERSON] , [INFO] , є повнолітнім та працездатним; працює, періодично працює за межами України в Польщі, здатний забезпечувати свої потреби самостійно. Він вважає, що стягнення з нього безпідставно додаткових витрат після досягнення сином повноліття порушує його права. 18.07.2018 року він звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області за роз`ясненням рішення суду від 22.10.2010 про стягнення з нього додаткових витрат. Ухвалою суду від 31 липня 2018 року в роз`ясненні рішення йому було відмовлено, у зв`язку з чим він звернувся з даним позовом до суду. 23 квітня 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 23 травня 2019 року. 23 травня 2019 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду на 24 червня 2019 року. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити та справу розглядати по суті за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча була вчасно повідомлена про час і місце розгляду справи, з заявами в суд про відкладення справи не зверталася, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними у справі доказами. Третя особа представник Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області Ляхова Т.Б. в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглядати справу по суті без участі представника та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства. \~ \~ \~ \~ Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~ \~ \~ \~Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] сплачує додаткові витрати у розмірі 300,00 гривень щомісячно на користь відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] до повного його видужання, на підставі виконавчого листа №2-280/10 виданого Дергачівським районним судом Харківської області від 10.03.2011, що знаходиться на виконанні Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області (ВП N941854296). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22.10.2010 по справі №2-280/10 з позивача стягнуті додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 300,00 гривень щомісячно, починаючи з 30.09.2009 року і до повного видужання дитини. Згідно із частиною першою статті 185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Отже, виходячи з аналізу статті 185\~СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. На даний час син позивача [PERSON] є повнолітньою та працездатною людиною, що підтверджується заявою, яку надав [PERSON] до суду 23.05.2019 та просив позов його батька [PERSON] задовольнити. \~ \~ \~ \~ Таким чином, згідно з діючим законодавством України стягнення додаткових витрат на дитину, [PERSON] , у розмірі 300,00 гривень щомісячно, повинно бути припинено з досягненням ним повноліття, тобто з 19.04.2017. \~ \~ \~ \~Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вбачає зміну обставин, що мають істотне значення, а саме: дитина на утримання якої позивач платив додаткові витрати у зв`язку з хворобою на даний час є повнолітньою та здоровою, крім того в рішенні суду конкретно не вказано до якого часу сплачувати додаткові витрати, тому є всі підставою для задоволення позову та припинення стягнення з позивача додаткових витрат на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Разом з тим суд не вбачає підстав для звільнення від стягнення позивача [PERSON] з дня досягнення дитиною повноліття з 19.04.2017, а вважає за можливим припинити стягнення з дня подачі позову, тому позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставі ст.ст.181,182,185 СК України,

Outcome: partial