Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання сина [PERSON], 10.11.2001р.н., у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення сином повноліття. В позовній заяві позивач зазначає, що до 23 квітня 2009 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Бродівського районного суду від 23 квітня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі у них 10 листопада 2001 року народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу їхній син [PERSON] залишився проживати із матірю. На підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2011 року з нього, на користь відповідачки [PERSON] стягувалися аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх його доходів до досягнення сином повноліття. Після досягнення сином 14-річного віку їхній син [PERSON] висловив бажання проживати зі ним. 11 січня 2016 року він звернувся до комісії із питань захисту прав дитини Бродівської районної державної адміністрації із письмовою заявою про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою проживання батька. Рішенням вищеназваної комісії від 03 лютого 2016 року № 4 визнано за доцільне визначити місцем проживання неповнолітнього [PERSON], [INFO] місце проживання його батька [PERSON] , [INFO] - вулиця Шашкевича, 30 у м. Броди Львівської області. Після постановлення рішення комісією із питань захисту прав дитини Бродівської районної державної адміністрації про доцільність визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] за адресою проживання батька, вважаючи, що з набранням чинності даного рішення відповідачка за даним позовом втратила право на отримання аліментів на утримання сина, який перестав з нею проживати, він звернувся до Бродівського районного суду із позовом про припинення стягнення аліментів. Рішенням Бродівського районного суду від 15 червня 2016 року його позов було задоволено та припинено право [PERSON] на отримання аліментів на утримання дитини [PERSON], які стягувалися з нього на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 05 квітня 2011 року. [PERSON] оскаржила рішення Бродівського районного суду до апеляційного суду Львівської області, однак ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 09 листопада 2016 року її апеляційну скаргу було відхилено, а оскаржуване рішення Бродівського районного суду залишено без змін. Таким чином на теперішній час неповнолітня дитина [PERSON], [INFO] проживає зпозивачем та перебуває на його утриманні. Дана обставина підтверджується актами обстеження умов проживання сімї, рішенням комісії з питань захисту прав дитини Бродівської районної державної адміністрації. Факт проживання [PERSON] зі ним, випливає також із рішення Бродівського районного суду від 15 червня 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області від 09 листопада 2016 року . Відповідач [PERSON] на протязі тривалого часу ухиляється від сплати коштів на утримання їхнього сина, який проживає зі ним, у добровільному порядку не вчиняє ніяких дій по його утриманню. Відповідачка має постійне місце праці, а від так має постійний дохід. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав суду письмову заяву, в якій просить суд дану цивільну справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, однак нею було подано заяву про відкладення розгляду справи. У заяві [PERSON] про відкладення розгляду справи не зазначено причини про відкладення розгляду справи. Тому суд вважає, що поважних причин неприбуття відповідача в судове засідання немає. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони розірвали шлюб 23.04.2009р., що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, що видане 06.04.2009р (а.с.5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 22.11.2001р.н., і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Встановлено, що неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї від 06.02.2017р. № 530 (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши подані докази, беручи до уваги вимоги ст. 180 Сімейного кодексу України, згідно якої батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття, суд рахує, що позов підлягає до задоволення і з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на неповнолітню дитину у частці від заробітку в розмірі 1/4, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду із позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів, дасть змогу забезпечити необхідні потреби дитині та на думку суду, таку суму аліментів зможе сплачувати відповідач. На підставі ст.ст. 182, 184 СК України,

Outcome: approved