Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 11 листопада 1999 року за біржовим контрактом № 26096 (договору купівлі-продажу), укладеним на Маріупольській універсальній товарній біржі, він придбав у [PERSON], [PERSON], і [PERSON], двокімнатну квартиру, корисною площею 43,80 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., розташовану на другому поверсі 5 поверхового будинку за адресою [ADDRESS] за 4 630,00 грн. Вони домовилися про всі істотні умови договору, що відображено в підписаному ними договорі купівлі-продажу №26096, від 11.11.1999 року. При цьому були виконані всі умови угоди, крім нотаріального посвідчення договору: відповідачі отримали гроші і передали йому всі документи і ключі від квартири та виїхали з міста в невідомому йому напрямку, і засвідчити угоду нотаріально в даний час не представляється можливим.Просить визнати договір купівлі-продажу по біржовому контракту №26096 від 11.11.1999 року укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] дійсним. Позивач [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явився, але надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до відкритого судового засідання не з'явилися, але надали заяви, згідно яких з позовними вимогами [PERSON] згодні, просять їх задовольнити та розглянути справу без їх участі. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідачів, які були належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги найшла своє підтвердження та позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Оскільки цивільні правовідносини між сторонами виникли до 01.01.2004 року, то згідно п.4 Заключних та перехідних положень, при розгляді справи підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України 1963 року. В силу ст. 47 ЦК України, коли одна із сторін повністю або частково виконала умови договору, який потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення договору, суд вправі, за вимогою сторони, яка виконала умови угоди, визнати угоду дійсною. У даному випадку, суд вважає, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, хоча позивач виконав умови угоди. Договір купівлі -продажу квартири, сторонами якої являються громадяни, укладений на товарній біржі, в порушення вимог ст. 227 ЦК України, яка передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР в редакції 1963 р. право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. З наданого біржового контракту, зареєстрованого за № 26096, укладеного 11.11.1999 року на Маріупольській універсальній товарній біржі, вбачається, що між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] (а.с.5). Згідно реєстраційного свідоцтва Бюро технічної інвентаризації міста Маріуполя від 12.11.1999 року квартира [ADDRESS], на підставі біржового контракту № 26096 від 11.11.1999 року, зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] (а.с.9). При таких обставинах, суд вважає встановленим, що між сторонами мав місце договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], бо продавцем, відповідачем по справі, було передано майно у власність покупця -позивача, а покупець прийняв майно та сплатив за нього визначену договором суму грошей.

Outcome: approved