Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом до відповідачів Банилівської сільської ради, [PERSON], де третіми особами без самостійних вимог на стороні відповідачів є [PERSON], [PERSON], [PERSON] Посилається на те, що [INFO] помер його батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. Крім нього, спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька [PERSON] є його матір [PERSON], яка на частку у спільному майні подружжя не претендує, від своєї частки у спадковому майні відмовилась. Також спадкоємцями за законом першої черги є його брат [PERSON] та сестри [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли та на неї не претендують. Він, як спадкоємець за законом, своєчасно прийняв спадщину, вступив в управління спадковим майном, оскільки на момент смерті спадкодавця постійно проживав та був зареєстрований у спадковому будинку в [ADDRESS]. Під час оформлення спадщини, виявилось, що існують розбіжності у їх з померлим батьком прізвищах і відсутні документи, які підтверджують факт родинних відносин між батьком та сином, а саме прізвище батьків в свідоцтві про одруження зазначено «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть батька «[PERSON]», у його свідоцтві про народження прізвище батьків зазначено «[PERSON]». Крім того, державним нотаріусом було відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить встановити факт родинних відносин, що померлий [INFO] [PERSON], був його батьком, та визнати за ним право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме, житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS], який належав померлому [INFO] [PERSON] До початку розгляду від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному об'ємі, просить позов задовольнити. До початку розгляду справи від відповідача Банилівської сільської ради надійшла заява, в якій вони позовні вимоги визнають в повному об'ємі та просять справу розглядати без участі представника сільської ради. До початку розгляду справи від відповідачки [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнає, просить позов задовольнити. До початку розгляду справі від третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] надійшли заяви, в яких позовні вимоги [PERSON] визнають, справу просять розглядати за їхньої відсутності. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В числі передбачених способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Судом встановлено, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 27.05.2013 року виконавчим комітетом Банилівської сільської ради, Вижницького району Чернівецької області. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS]. З копії технічного паспорту на будинок, вбачається, що житловий будинок в [ADDRESS], 1971 року побудови, вартістю 74371,00 грн., оформлений на ім'я [PERSON] З довідки Банилівської сільської ради №672 від 10.10.2013 року, вбачається, що [PERSON], постійно проживав і перебував на реєстраційному обліку за місцем постійного проживання в [ADDRESS] з 1971 року по [INFO], тобто по день смерті. Спадкоємцями першої черги за законом є: дружина - [PERSON], сини - [PERSON], [PERSON], дочки - [PERSON], [PERSON] З довідки виконкому Банилівської сільської ради №673 від 10.10.2013 року, вбачається, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який помер [INFO] є одна і та сама особа та доводиться батьком [PERSON], [INFO], який проживає по [ADDRESS]. З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що батьками [PERSON], який народився [INFO] є [PERSON], [PERSON]. З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.02.2014 року вбачається, що прізвище чоловіка до державної реєстрації шлюбу і після державної реєстрації шлюбу 24.05.1970 року, актовий запис №13 зазначено - [PERSON]. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач [PERSON], надав докази того, що померлий [INFO] [PERSON], був його батьком. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Правилами ст.1268 ЦК України, встановлено, що прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] Крім нього, спадкоємцями першої черги за законом є дружина та діти померлого - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини. Інших спадкоємців та осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадковому майні немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №328/2013. Відповідно до ст.1273 ч.1, ч.5, ч.6 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно ст.1274 ч.2 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст.1275 ч.2. ч.3 ЦК України якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну. Положення цієї статті не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця. Таким чином, позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, в межах строку визначеного ст. 1270 ЦК України, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та документів, які підтверджують факт родинних стосунків із спадкодавцем йому було відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчинені нотаріальних дій №1420/02-31 від 09.12.2013 року. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Як видно з представлених доказів, житловий будинок 1971 року побудови знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер, інші особи на володіння та користування даними будинками на підставах, передбачених законом, своїх прав не заявляють, придатність будинків для проживання ніким не оспорюється. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Згідно вимог ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді;4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили. Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи зазначені вимоги закону, а також з урахуванням наведених вище досліджених судом доказів, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому судом не встановлено порушення нічиїх прав.

Outcome: approved