Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, а саме: виключення відомостей про його батьківство з актового запису № 192 від 23 грудня 2020 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), у свідоцтві про народження дитини [PERSON] , [INFO] . В обгрунтування позову позивач зазначає, що 26 червня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2245. Шлюб між ними було розірвано, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) складено актовий запис № 50 від 28.07.2020 та видано свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу у відповідача [INFO] народилась дитина- [PERSON] , батьком якої, відповідно до ст.122 СК України було записано його, без його згоди та без повідомлення та зроблено відповідний актовий запис. Зазначає, що він не являється батьком [PERSON] , оскільки не мав жодних стосунків з [PERSON] . Просить позов задовольнити. Позивач позов підтримав, надав пояснення аналогічні тим, що містить позовна заява. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. 25.03.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 14 червня 2021 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області призначено у справі судову молекулярно-генетичну експертизу. Ухвалою суду від 26.10.2021 провадження по справі поновлено. Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26 листопада 2021 року підготовче судове засідання закрито та призначено судове засідання на 20.12.2021. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного. Вивчивши матеріали справи суд приходить висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України : кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами\~та іншими\~учасниками справи.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 26 червня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №2245. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис № 50. Після розірвання шлюбу у відповідача [INFO] народилась дитина- [PERSON] , батьком якої, відповідно до ст.122 СК України було записано [PERSON] . За клопотанням\~позивача була\~призначена судова молекулярно-генетична експертиза. Відповідно до повідомлення судового експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Зюбрій С.О. від 28.08.2021, відбір біологічних зразків не було проведено через неявку [PERSON] з малолітньою дитиною [PERSON] . Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (ч. 8 ст. 7 СК України). Отже, вирішуючи справу про оспорювання батьківства, суди повинні керуватися найкращими інтересами дитини, забезпечуючи баланс між інтересами дитини та сторін справ. Частиною 1\~ст. 122 СК України\~визначено, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Відповідно до\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини, зокрема, відповідно до\~ст. 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог\~ст. 109 ЦПК України\~у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Питання щодо походження дитини від батька суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, однак, відповідно до ч. 6\~ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, що спростовують його кровну спорідненість з дитиною, поведінку сторін суд вважає емоційною, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вказана обставина не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду при наявності додаткових доказів оспорювання кровної спорідненості його з дитиною. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. На підставіст.ст.7, 122,136 СК України,

Outcome: dismissed