Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду, за наступними підставами: На праві приватної власності [PERSON] належить житловий будинок № 145 по вул. Енгельса в смт. Володарське, Володарського району, Донецької області. Відповідачі по справі [PERSON] є донькою дружини від першого шлюбу, а [PERSON] онукою. В будинку вони зареєстровані, але фактично не проживають понад 6 місяців, ніякого майна, що йому належить, в будинку немає, у добровільному порядку відповідачі не виписується, що й спонукало позивача звернутись до суду з зазначеною позовною заявою, так як він не може розпорядитися своїм майном на власний розсуд і на підставі чого просить [PERSON] та [PERSON] визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Позивач в судовому засіданні пояснив, що відповідачки не є членами його сімї: [PERSON] є донькою від першого шлюбу його дружини, а [PERSON] онукою. На прохання дружини він зареєстрував відповідачів в своєму будинку , який розташований поблизу з будинком де він проживає з дружиною. Він зареєстрував їх. Договір на проживання з ними не укладався.З квітня 2015 року відповідачі в будинку не проживають, але в добровільному порядку не виписуються, в утриманні будинку участі не приймають, у звязку з чим він не має можливості розпорядитися власним майном на свій розсуд. Крім того, їх реєстрація в будинку збільшує його витрати на утримання будинку . Просить суд позов задовольнити та у звязку з повторною неявкою відповідачів ухвалити по справі заочне рішення. Відповідачі у судове засідання не з*явились, хоча належним чином, відповідно до ст. 74 ЦПК України, були повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що дає суду право розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та постановити заочне рішення про що не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу від 29.06.1985 року [PERSON] є власником будинку № 97 по вул. Енгельса в смт. Володарське, Володарського району, Донецької області, який відповідно до довідки Володарської селищної ради Донецької області № 1646 від 10.07.2013 року домоволодіння, що належить на праві приватної власності (реєстраційний надпис на документі про право власності від 13.08.1983 року № 484) [PERSON], після інвентаризації житлових будинків в смт. Володарське зареєстроване за адресою: [INFO]. Згідно домової книги та довідки Володарської селищної ради № 4257 від 10.11.2015 року в будинку № 145 по вул. Енгельса в смт. Володарське зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. Згідно паспорта, позивач зареєстрований за адресою [INFO], що свідчить про те, що сторони разом не проживають і відповідачі не є членами його сім»ї. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] та [PERSON] в будинку, що належить [PERSON] не проживають вже понад 6 місяців, речей, що їм належать в будинку не має. За будинком приглядають [PERSON], які проживають недалеко від цього будинку. Згідно з положеннями ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, про що говориться у ст. 321 ЦК України. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які визначають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до ст. 158 ЖК України користування жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі. з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов'язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Згідно з ст. 810 ЦК України до договору найму житла, крім найму житла, що є об'єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення ЦК України Кодексу, якщо інше не встановлено законом . Відповідно до ч.1 цієї статті за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. На підставі положень ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування інакше як з підстав і в порядку , передбачених законом. На підставі досліджених доказів судом встановлено, що [PERSON]І і [PERSON] проживали в спірному будинку, який належить позивачу, лише за згодою власника, без достатніх правових підстав, тому що між позивачем і відповідачами не укладався договір найму спірного житлового приміщення, який повинен бути оформлений в письмовій формі, не реєструвався у відповідності з встановленим ЖК України порядком, оплату за проживання в будинку вони не вносили, більше 6 місяців в будинку не проживають, а тому втратили право на проживання в спірному будинку при тому, що власник житла заперечує проти їх подальшого проживання . Таким чином, суд вважає, що реєстрація місця проживання [PERSON] та [PERSON] не тягне за собою виникнення у зареєстрованих осіб прав на житло, у якому вони зареєстровані, а лише посвідчує факт проживання осіб в певному місці і то за умови згоди власника цього житла, а тому [PERSON] та [PERSON], слід визнати такими, що втратили право користування будинком № 145 по вул. Енгельса в смт. Володарське, Володарського району, Донецької області.

Outcome: approved