Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності, як за спадкоємцем за заповітом, на домоволодіння, розташоване в [ADDRESS], що належало його матері [PERSON], яка померла [INFO] посилаючись на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім'я спадкодавця. Вказав, що спірне домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилося до суспільної групи двір колгоспника. В ньому проживали його батьки [PERSON] - голова двору та [PERSON] і являлися власниками цього домоволодіння, однак не оформили правовстановлюючі документи. Позивач та його представник адвокат [PERSON] у підготовче засідання не з'явилися, від них поступили письмові заяви, в яких просять слухати справу у їхній відсутності, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити. Представник Скала-Подільської селищної ради в підготовче засідання не прибув, в поданій суду письмовій заяві просить позовні вимоги задовольнити та розглянути справу в його відсутності. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти. Приватний нотаріус Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. 31 липня 2018 року листом №398/02-14 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO],на майно яке складається із житлового будинку з господарськими будівлями і надвірними спорудами, що знаходиться в селі [ADDRESS] у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначений житловий будинок, у зв'язку з чим позивачу було рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлій та наступної належності йому як спадкоємцеві за заповітом. За даними державного акту серії [NUMBER], виданого Борщівським районним відділом земельних ресурсів 19 лютого 2007 року на підставі рішення Гуштинської сільської ради від 17 січня 2007 року №49 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва, обслуговування жилого будинку і господарських споруд, що розташована на території [ADDRESS] За даними технічного паспорта на житловий будинок, зокрема згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд, виготовленої КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації 01 серпня 2018 року, інвентаризаційна вартість домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] становить 173113,00 грн., житловий будинок побудовано в 1951 році, господарські будівлі та споруди побудовано в 1966-1980 році. Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 05 вересня 2018 року №2888/2-14 та копій погосподарських книг по [ADDRESS] за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р., двір, що знаходиться по [ADDRESS], і, у якому станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: [PERSON] - голова двору, дружина - [PERSON], відносився до категорії колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, членам колгоспного двору, в тому числі подружжю [PERSON], належало право власності на спірне домоволодіння по 1/2 частині кожному. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 23 лютого 1954 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 лютого 1954 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 4. [PERSON] помер [INFO] року в [ADDRESS] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Гуштинською сільською радою Борщівського району Тернопільської області). За життя [PERSON] склав заповіт, який 13 червня 2002 року було посвідчено секретарем Гуштинської сільської ради, зареєстрований за №30, згідно якого [PERSON] заповів позивачу [PERSON] та [PERSON] в рівних долях все належне йому на день смерті майно. 13 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] подали в установлений законом строк, заяви нотаріусу Борщівської державної нотаріальної контори про відмову від прийняття належної їм частки спадкового майна після померлого [INFO] року [PERSON] Згідно довідки Скала-Подільської селищної ради від 05 вересня №2888/2-14 на день смерті [PERSON], який помер [INFO] року, в господарстві по [ADDRESS] разом з ним проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] [PERSON] 09 листопада 2007 року звернулася у Борщівську держнотконтору по питанню оформлення спадщини на майно померлого [PERSON], однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно. Отже, судом встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] в [ADDRESS] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області [INFO]). За життя [PERSON] склала заповіт, який 13 червня 2002 року було посвідчено секретарем Гуштинської сільської ради, зареєстрований за №31, згідно якого [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] та [PERSON] в рівних долях все належне їй на день смерті майно. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини за заповітом на спадкове майно померлої матері [PERSON], подавши в установлений законом строк, 21 серпня 2017 року, відповідну заяву приватному нотаріусу Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач [PERSON] прийняв спадщину після померлої [PERSON], подавши в установлений законом строк, 21 серпня 2017 року заяву приватному нотаріусу Борщівського районного нотаріального округу Гаврищук О.З. про прийняття спадщини після померлої [INFO] матері [PERSON] Інших спадкоємців, які б заявили свої права на спадкове майно померлої [PERSON] немає. З огляду на наведене суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем [PERSON], як за спадкоємцем за заповітом право власності на домоволодіння, розташоване по [ADDRESS], що належал [PERSON], яка померла [INFO]. На підставі ст.ст. 392, 1216, 1223, 1218, 1223 ЦК України,

Outcome: approved