Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Товарства з обмеженою відповідальністю «Діелектрик Тест», про стягнення грошових коштів та з урахуванням зави про збільшення позовних вимог просить суд стягнути з відповідача заборгованість за невиконаним договором купівлі-продажу товарів від 11.12.2014 року в сумі 2686,83 грн., пеню в сумі 3143,59 грн., індекс інфляції в сумі 886,83 грн., 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 25,84 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000,00 грн., в період з 13.05.2015 року по 16.02.2016 року індекс інфляції в сумі 146,42 грн., та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України в сумі 61,81 грн., витрати на правову допомогу у зв'язку з переглядом заочного рішення в сумі 1200,00 грн., витрати на правову допомогу у зв'язку з переглядом заочного рішення в сумі 1600,00 грн.. В обґрунтування вказаного позову позивач посилається на те, що він замовив у відповідача товари на суму 2686,83 грн. та оплатив їх вартість. Однак, станом на день подання позову відповідачем не було передано позивачу замовлений та оплачений товар та не повернуто грошових коштів, на звернення відповідач не реагує на зв'язок не виходить. На підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням 3% річних та інфляційні втрати, а також у відповідності до вимог Закону України «Про захист прав споживача» пеню за кожен день затримки повернення грошей. Зокрема, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, які позивач поніс оскільки змушений звертатись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судове засідання зі сторони позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог. Представник відповідача - Фанок Р.В. в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заявленого позову, у зв'язку із тим, що відповідачем було виконано домовленість та доставлено товар, за який позивач сплатив суму 2686,83 грн. Заслухавши пояснення представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Як встановлено в судовому засіданні у відповідності до рахунку-фактури №СФ-0000210 від 10.12.2014 року позивач замовив у відповідача товари на загальну суму 2 686, 83 грн. (а.с. 6) У відповідності до зазначеного рахунку-фактури, відповідач зобов'язався в разі оплати, поставити позивачу товар, а саме: стержень заземлювання - 8 шт.; наконечник заземлювача - 2 шт.; провод плаский 30х3,5 кв. м. - 30 м.; хомутик підключення - 2 шт.; антикорозійний бандаж - 1 шт.; елемент відокремлювання - 2 шт.; крестовий з'єднувач - 1 шт.; тримач дроту - 2 шт. Відповідно до квитанції від 11.12.2014 року позивачем оплачено товар (а.с.7). Як стверджував позивач у своїй позовній заяві замовлені та оплачені товари йому так і не були доставлені та ніяким чином не передавались. Єдине що зробив відповідач, це провів підготовче-вимірювальні роботи. Були здійснені лише роботи, без замовлення товару. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, у відповідності до вимог цивільного законодавства України, між сторонами укладено договір, що підтверджується рахунком-фактурою та квитанцією. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків. У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: «Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк». У відповідності до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок в семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи, 05.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про доставку замовленого та оплаченого товару або повернення грошовий коштів. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок розірвання договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього ж кодексу. У відповідності до п. 9 ст. 12, п. 7 ст. 13 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожен день затримки повернення грошей. На спростування доводів позивача відповідачем надано лист від 14.01.2015 року за вих. № 28 адресований позивачу, в якому зазначено, що співробітниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Діелектрик Тест» було доставлено товар відповідно до рахунку за адресою: Київська обл. Броварський р-н., с. Богданівка, вул. Окружна, 2. Дані матеріали були змонтовані співробітниками підприємства в підготовлену траншею. Після монтажних робіт співробітники зробили фото змонтованих матеріалів. Під час підготовки матеріалів, співробітники товариства не привезли з собою видаткову накладну, тому, що на об'єкт виїхали зі складу. Видаткову накладну вони повинні були отримати в офісі за адресою: м. Бровари, вул. Рокосовського, 2 (а.с.142). Також вказане підтверджується електронною перепискою між позивачем та відповідачем по справі з адреси lu291208@gmail.com., яка вказана самим позивачем в листі до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діелектрик Тест» (а.с.101-112). В судовому засіданні в якості свідка був допитаний [PERSON], з пояснень якого вбачається, що він працював на об'єкті позивача в с. Богданівка, Броварського р-ну. Прізвище власника земельної ділянки свідок не пам'ятає. На об'єкті допомагав робити роботи з заземлення. Приїжджав на об'єкт власним автомобілем, забирав штирі та стрічку, яка з'єднує штирі. На об'єкті була вирита траншея, в яку забивали штирі. Внаслідок того, що земля була мерзлою було важко забивати штирі. Коли проводилася робота, вона перевірялася та робилися фотознімки. Розрахунок проводився після перевірки зробленої роботи, в кінці роботи приїхав власник, перевірив виконану роботу та сплатив кошти. З точки зору закону в разі пред'явлення позову про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу товарів позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання свого зобов'язання. Однак виходячи з викладеного вище, позивачем не доведено факту невиконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу товарів та вказане спростоване показами свідка та наданими відповідачем доказами, що містяться в матеріалах справи. За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення грошових коштів за невиконаним договором купівлі-продажу товарів від 11.12.2014 року та позовні вимоги, заявлені з підстав статей 525, 526, 530, 611, 626, 629, 638, 1050 ЦК України задоволенню не підлягають. Оскільки в задоволені позовних вимог позивачу відмовлено, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі понесені позивачем зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed