Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» про зобов`язання вчинити певні дії, просив зобов`язати відповідача вчинити дії з організації прийому звернень громадян у відповідності до вимог законодавства про звернення громадян із постановленням на вимогу громадянина на першому аркуші копії звернення штампу із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номеру звернення; відшкодувати визначену судом на власний розсуд розмір з врахуванням вимог розумності і справедливості моральну шкоду, заподіяну відповідачем. Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивачем 31 січня 2020 року було подано акціонерному товариству «ДТЕК Дніпровські електромережі» заяву через Центр обслуговування клієнтів. При поданні цієї заяві позивач виказав оператору вимогу поставити на першому аркуші копії цієї заяви штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номеру звернення, проте оператором необґрунтовано відмовлено в проставленні такого штампу. Таким чином, позивач вважає, що АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» порушило вимоги п. 2 Інструкції з діловодства для звернення громадян на підприємствах, організаціях незалежно від форм власності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 348, відповідно до яких на вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не повідомив позивача про результати розгляду поданої ним заяви. Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2019 відкрито провадження по справі та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 23.04.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що позивач є споживачем електричної енергії. Зазначають, що користування електроенергією за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на [PERSON] , яка є споживачем послуг електропостачання, в свою чергу договір з позивачем ніколи не укладався, договірні відносини між сторонами відсутні. Вважають вимоги позивача безпідставними, які не ґрунтуються на доказах у розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд доходить до наступного. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Відповідно до ст. 3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Як передбачено ст. 21 цього ж Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Пунктом другим Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 1997 р. № 348, визначено, усі пропозиції, заяви і скарги, що надійшли, повинні прийматися та централізовано реєструватися у день їх надходження, а ті, що надійшли у неробочий день та час, - наступного після нього робочого дня на реєстраційно-контрольних картках, придатних для оброблення персональними комп`ютерами (додаток № 1), або в журналах (додаток № 2). Конверти (вирізки з них) зберігаються разом з пропозицією, заявою, скаргою. Облік особистого прийому громадян ведеться на картках, у журналах (додаток № 3) або за допомогою електронно-обчислювальної техніки. За відсутності в організації системи електронного документообігу письмове звернення, отримане за допомогою Інтернету, засобів електронного зв`язку (електронне звернення), перед реєстрацією роздруковується на папері. На вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові. Судом встановлено, що 31.01.2020 позивач звернувся до акціонерного товариства «ДТЕК Дніпровські електромережі» із письмовою заявою, що підтверджується копією долученої позивачем заяви, а також не спростовується відповідачем у наданому відзиві. Втім, позивачем не наданого жодного доказу у розумінні ст.ст. 76 - 81 ЦПК України, на підтвердження викладених у позовні заяві обставин щодо пред`явлення позивачем представнику АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» вимоги щодо проставлення штампу на першому аркуші копії звернення із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вищевикладене, суд не має законних підстав для задоволення позовних вимог, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Питання розподілу судових витрат вирішено у відповідності до ст. 141 ЦПК України: судові витрати слід віднести на рахунок держави.

Outcome: dismissed