Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Ропчанської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що станом на квітень 1991 року домоволодіння, яке розташоване по вул. Озерна, 81 в с.Ропча Сторожинецького району Чернівецької області та складається з житлового будинку літ. «А-І» вартістю 5543 грн., ґанку літ. «а» вартістю 56 грн., літньої кухні літ «Б» вартістю 215 грн., сараю «В» вартістю 1912 грн., сараю «Г» вартістю 2675 грн., сараю «Д» вартістю 154 грн., навісу «Ж» вартістю 209 грн., вбиральні «Е» вартістю 216 грн., воріт з хвірткою № 1 вартістю 103 грн., воріт з хвірткою № 2 вартістю 99 грн., огорожі № 3 вартістю 290 грн., криниці № 2 вартістю 434грн на загальну суму 29319 гривень, відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами колгоспного двору були: [PERSON] ( батько позивача ) - голова двору та [PERSON] ( мати позивача), що підтверджується довідкою сільської ради від 15.04.2014 року №753. Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року № 20 розяснив, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Згідно ч.1 ст.120 ЦК Української РСР (1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності, а ч.2 ст.123 цього Кодексу визначає, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Таким чином, [PERSON] та [PERSON], як члени колишнього колгоспного двору набули право власності на 1/2 частину вищевказаного будинковолодіння кожен. 19.10.2009 року батько позивача, [PERSON], помер. Єдиним спадкоємцем була мити, [PERSON], яка прийняла спадщину в силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав. 12.01.2005 року мати позивача - [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідною відміткою на ньому. 21 травня 2011 року померла [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно тобто на вищевказане домоволодіння, яке розташоване по вул. Озерна, 81 в с.Ропча Сторожинецького району Чернівецької області. Після її смерті позивач прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Сторожинецької державної нотаріальної контори. Однак при житті спадкодавець, [PERSON], не оформила право власності на належне їй майно на своє імя, а тому оформити спадкові права через нотаріальну контору позивач невзмозі. Отримати свідоцтво на право власності на житловий будинок з надвірними спорудами не може із-за відсутності правовстановлюючих документів на домоволодіння. Позивач є спадкоємцем за заповітом та являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На [PERSON] був складений 12.01.2005 року заповіт, який не змінювався та не скасовувався. Таким чином позивач став володіти правом власності на все вищевказане будинкововолодіння в порядку спадкування за заповітом. Тому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на все вищевказане майно. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, представивши суду заяву, в якій просили розглядати справу без участі представника Ропчанської сільської ради. Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин суд вважає необхідним позовну заяву [PERSON] задовольнити повністю з наступних підстав. Станом на квітень 1991 року домоволодіння, яке розташоване по вул. Озерна, 81 в с.Ропча Сторожинецького району Чернівецької області та складається з житлового будинку літ. «А-І» вартістю 5543 грн., ґанку літ. «а» вартістю 56 грн., літньої кухні літ «Б» вартістю 215 грн., сараю «В» вартістю 1912 грн., сараю «Г» вартістю 2675 грн., сараю «Д» вартістю 154 грн., навісу «Ж» вартістю 209 грн., вбиральні «Е» вартістю 216 грн., воріт з хвірткою № 1 вартістю 103 грн., воріт з хвірткою № 2 вартістю 99 грн., огорожі № 3 вартістю 290 грн., криниці № 2 вартістю 434грн на загальну суму 29319 гривень, відносилося до категорії колгоспних дворів. Членами колгоспного двору були: [PERSON] ( батько позивача ) - голова двору та [PERSON] ( мати позивача), що підтверджується довідкою сільської ради від 15.04.2014 року №753. [PERSON] та [PERSON], як члени колишнього колгоспного двору набули право власності на 1/2 частину вищевказаного будинковолодіння кожен. 19.10.2009 року батько позивача, [PERSON], помер. Єдиним спадкоємцем була мити, [PERSON], яка прийняла спадщину в силу ст. 1268 ч. 3 ЦК України, але не оформила своїх спадкових прав. 12.01.2005 року мати позивача - [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON]. Даний заповіт не змінювався та не скасовувався, що підтверджується відповідною відміткою на ньому. 21 травня 2011 року померла [PERSON], яка постійно проживала за адресою: [INFO]. Після її смерті відкрилася спадщина на все її майно тобто на вищевказане домоволодіння, яке розташоване по вул. Озерна, 81 в с.Ропча Сторожинецького району Чернівецької області. Після її смерті позивач прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується довідкою Сторожинецької державної нотаріальної контори. При житті спадкодавець, [PERSON], не оформила право власності на належне їй майно на своє імя. Ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Тому, аналізуючи всі докази по справі, суд вважає, що право власності на вищевказане домоволодіння перейшло до позивача в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved