Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] , третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В аргументування позову [PERSON] зазначив, що він влітку 2007 р. познайомився з відповідачем. У листопаді 2007 р. позивач дізнався, що відповідач вагітна, з її слів батьком дитини є позивач. 11.01.2008 р. укладено шлюбу між позивачем та відповідачем. [INFO] у відповідача народилася дочка [PERSON] , про що 29.07.2008 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №648, в якому батьком дитини зазначено [PERSON] . 24.05.2019 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова шлюб розірвано. 09.04.2020 р. на утримання дитини, на підставі постанови Харківського апеляційного суду, у примусовому порядку встановлення стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. Станом на 04.08.2020 р. аліменти позивач сплачує у повному обсязі. До розірвання шлюбу позивач дізнався, що відповідач, ще до укладання шлюбу з відповідачем, була одружена з іншим чоловіком та приховала це від позивача. Також позивачу стало відомо про постійні зради відповідача, що і стало причиною розірвання шлюбу. Також у телефонній розмові з дитиною [PERSON] наголошувала, що відповідач не є її батьком. Тому, у позивача з`явилися сумніви стосовно того, що він є батьком дитини. 11.07.2020 року позивач звертався до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою про виключення запису про позивача як про батька дитини, [PERSON] , [INFO] . Однак в задоволенні заяви йому було відмовлено. Позивач просить виключити відомості про [PERSON] як про батька дитини, [PERSON] , [INFO] , з актового запису №648, зробленого 29.07.2008 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (м. Харків) та зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (м. Харків) внести зміни до актового запису № №648 від 29.07.2008 р. про народження [PERSON] та видати нове Свідоцтво про народження на ім`я [PERSON] , [INFO] .. Також позивачем заявлено клопотання про призначення судово-генетичної експертизи для визначення відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною Ухвалою суду від 21.08.2020 року відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 15.09.2021 р. відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позову, при цьому зазначила, що твердження позивача про зради відповідача як до укладення шлюбу так і під час шлюбу є хибними та не мають жодного підтвердження, причиною розірвання шлюбу стала неповажна поведінка та зради позивача. Також зазначила, що під час подружнього життя позивач жодним чином не вказував будь-яких підозр або сумнівів щодо його батьківства до дитини. На цей час позивач ігнорує доньку, відмовляється від спілкування з нею та участі у її вихованні, що погано відображається на психічному та емоційному стані дитини. Відповідач вважає, що даний позов поданий позивачем виключно через небажання сплачувати аліменти на утримання доньки, та наведені ним обгрунтування позовних вимог не відповідають дійсності та не мають доказового підтвердження. Крім того, відповідач просила суд відмовити позивачу в клопотанні про призначення судово-генетичної експертизи. 23.09.2020 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому останній заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, та зазначив, що встановити походження дитини можливо лише шляхом призначення судової експертизи. Ухвалою суду від 02.11.2020 року клопотання позивача [PERSON] про призначення по справі судово-генетичної експертизи задоволено. Провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. 15.03.2021 р. до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судово-генетичної експертизи №117 від 02.03.2021 р. Ухвалою суду від 24.03.2021 року провадження по справі поновлено. Представник позивача адвокат Казьміна С.В. у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача адвокат Шаповалова В.М. в судовому засіданні проти позову заперечувала, покладалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази надані суду, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу з 11.01.2008 року. В шлюбі у позивача та відповідача народилася дитина [PERSON] , [INFO] , про що 29.07.2008 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №648, в якому батьком дитини зазначено [PERSON] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 24.05.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Харківського апеляційного суду рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 20.11.2019 року змінено та стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-генетичної експертизи №177 від 02.03.2021 р., проведеного відділенням судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , відносно дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, не виключається. Вірогідність того, що [PERSON] є біологічним батьком дитини [PERSON] , і отриманий результат не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, складає 99,99999%. Згідно\~ст. 122 Сімейного кодексу України\~дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно до\~ст. 133 Сімейного кодексу України\~якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч. 1ст. 136\~Сімейного кодексу України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Частиною 2\~ст. 136 Сімейного кодексу України\~встановлено, що у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч.3\~ст. 136 Сімейного кодексу України\~оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації\~\~№ 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року). Тому, висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Частинами першою, шостою статті 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Відповідно до наведених висновків, суд вважає, що батьківство повністю підтверджено. Підстав для задоволення позовних вимог позивача [PERSON] про оспорювання батьківства та виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] , суд не вбачає, та приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю. Щодо позовної вимоги відповідача [PERSON] про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн., суд зауважує наступне. У відповідності до ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У відповідності до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У відповідності до ч.3 ст.137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано договір про надання правової допомоги від 02.11.2020 року, згідно якого відповідачем було укладено договір з адвокатом Шаповаловою В.М., з якого вбачається, що вартість послуг адвоката складає 10000 грн. Факт понесених витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги адвокатом № 01/11-20 від 02.11.2020 року, розрахунком судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з позивача на користь відповідач понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн., що відповідає співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Outcome: approved