Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказував, що 21.11.1998 року вони зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Подружнє життя у них не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя і сімю, що призводить до сварок та непорозумінь. Подружні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Прохав суд розірвати шлюб з відповідачем. В судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду з клопотанням, в якому прохав справу слухати без його участі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, була повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомила, клопотання від відповідача про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів. Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.11.1998 року у відділі ДРАЦС по місту Лубни Лубенського міськрайонного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №411 ( а.с. 4). Сторони від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Позивач стверджує, що подружнє життя у них не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя і сімю, що призводить до сварок та непорозумінь. Подружні стосунки вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, а тому позивач прохав розірвати шлюб. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому із відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved