overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.10.2006 року в Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 12, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, виникають постійні сварки. Більше трьох років проживають окремо, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу не можливе. Також зазначив, що від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку- Калініну [PERSON], [INFO] Дитина проживає з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, у наданій заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач визнала позов в наданій суду заяві. Просила розглянути справу за її відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із свідоцтва про шлюб, серії 1-ВЛ № 042957, виданого 07 жовтня 2006 року в Пришибській сільській раді Балаклійського району Харківської області встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 07.10.2006 року (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку-Калініну [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження серії 1-ВЛ №251327, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції у Харківській області (а.с.3). Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. Відповідач позов визнала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 984. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначив, що вони знаходяться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалось, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на сімейне життя. Шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2012 року, з того ж часу сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. У судове засідання позивач не з`явився, повідомлявся про дату та час слухання справи своєчасно та належним чином, надав суду заяву, з якої вбачається, що він просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, повідомлена про дату та час розгляду справи своєчасно та належним чином, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, при цьому зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Враховуючи, що розгляд справи відбувся у відсутність позивача та відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову, з наступних підстав: Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 серпня 2009 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 984 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 16 травня 2015 року повторне). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 08.11.2011 р.), батьками якого є сторони по справі. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з червня 2012 року, сторони не ведуть спільне господарство, у них відсутній єдиний сімейний бюджет, проживають окремо. Позивач вважає, що збереження родини не є можливим, на примирення він не згоден. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і зберігання сім'ї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис№482, мотивуючи тим, що шлюбні відносини між сторонами було припинено з грудня 2016 року, спільне життя між ними не склалося, з тих причин, що вони мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Примирення та збереження сімї позивач вважає неможливим. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнала, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 08.08.2014 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №214919, виданим 08.08.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис№482. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №470179, виданим 24.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис№357. Сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, мешкають за різними адресами, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про місце проживання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки \~наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, а також відповідач позов визнав, суд вважає за можливе шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 вересня 1990 року в Гнилицькій сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне подружнє життя у них не склалося, більше п'яти років разом не проживають, зв'язків не підтримують, переконаний, що шлюб зберегти неможливо, а тому просить позов задовольнити. В судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, подружнє життя не склалось у зв'язку із несумісністю характерів, від даного шлюбу є син, який досяг повноліття, сенсу надалі проживати разом немає, проти надання терміну для примирення заперечує, просить шлюб розірвати, Відповідач [PERSON] судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти розірвання шлюбу не заперечила, після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області 26 листопада 2014 року, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 08 вересня 1990 року в Гнилицькій сільській раді Підволочиського району Тернопільської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Під час перебування у шлюбі в сторін народився син, який на даний час досяг повноліття. З пояснень сторін судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося через несумісність характерів, проти надання терміну на примирення заперечують. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 жовтня 1977 року у Скалатській міській раді Підволочиського району Тернопільської області, посилаючись на те, що спільне подружнє життя у них не склалося, діти досягли повноліття, спору про розподіл майна немає, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить терміну на примирення не надавати, шлюб розірвати, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою у встановленому законом порядку про час та місце судового розгляду, повторно до суду не з'явилася, не повідомивши про причину повторної неявки, заяви про розгляд справи у її відсутності не подавала. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч.4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до одруження [PERSON]), [INFO], зареєстрували шлюб 08 жовтня 1977 року у Скалатській міській раді Підволочиського району Тернопільської області, актовий запис № 29, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області. За час перебування у шлюбі у сторін народилися діти [PERSON], 1978 р.н., та [PERSON], [INFO], які на даний час є повнолітніми, що стверджується письмовими поясненнями позивача. З пояснень позивача судом встановлено, що спільне подружнє життя у них не склалося, проти надання терміну на примирення категорично заперечив. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 серпня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1006. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання не склалося по причині відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на шлюб та сім'ю. Шлюбні відносини між ними припинені, а тому вважає, що примирення між ними не можливо, просить суд шлюб з відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду надала заяву, якою просила суд розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08 серпня 2009 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1006. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За письмовою заявою позивача, суд зазначає про вибір прізвища позивача, яка просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Таким чином, зважаючи, на те, що сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 травня 2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 67, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, разом проживали лише декілька місяців, дітей у шлюбі немає, переконаний, що термін на примирення не принесе жодних результатів, сенсу підтримувати формальні сімейні відносини немає, а тому, зважаючи на те, що через органи ДРАЦС відповідач розірвати шлюб відмовляється, - просить позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, згідно заявленого клопотання просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, терміну на примирення просить не надавати. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала заяву у відповідності до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечує, терміну на примирення просить не надавати, справу розглянути без її участі. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 08 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, про що зроблено актовий запис № 67. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. З письмових пояснень позивача судом встановлено, що спільне сімейне життя у них не склалося, дітей у шлюбі немає, сумісне проживання припинено, проти надання терміну на примирення сторони заперечують. В силу ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить їх інтересам, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 08 травня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волочиського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 67 - слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09.11.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 286, посилаючись на формальний характер сімейних відносин. Мотивуючи позовну заяву вказав, що спільне життя з відповідачем не склалось, між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного. З 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу не можливе. Також зазначив, що від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Дитина проживає з відповідачем. У судове засідання позивач не з`явився, у наданій заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач визнала позов в наданій суду заяві. Просила розглянути справу за її відсутності. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Із свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого 09.11.2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 09.11.2007 року (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], про що свідчать копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Андріївською селищною радою Балаклійського району Харківській області (а.с.8). Позивач на примирення не згоден, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки він носить формальний характер. Відповідач позов визнала. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 жовтня 2001 року Докучаєвською радою Устинівського району Кіровоградської області, актовий запис № 09, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що шлюбні відносини погіршилися у зв'язку з втратою почуття любові та поваги один до одного, з осені 2017 року вони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Позивач добровільно надає відповідачці матеріальну допомогу на утримання сина. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання викликалася належним чином, але не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності зі ст.13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованими і такими, що має бути задоволеними. Статтею 56 СК України передбачено право дружини та чоловіка на свободу та особисту недоторканість, у тому числі й на припинення шлюбних відносин. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За змістом ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2001 року Докучаєвською радою Устинівського району Кіровоградської області, актовий запис № 09, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони втратили почуття любові та поваги, протягом року вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, тому на даний час шлюб між ними носить виключно формальний характер. Майновий спір чи спір про утримання дитини у сторін на час розгляду справи відсутній. Беручи до уваги, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, їх особисті та майнові права після розірвання шлюбу не будуть порушені, суд дійшов висновку, що шлюб має бути розірваний.

Outcome: approved