Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що 03 вересня 2018 року померла його матір [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями після померлої [PERSON] є син (позивач) [PERSON] та внук (відповідач) [PERSON] Через сімейні обставини, викликані погіршенням стану здоровя, позивач не зміг у встановлений законом строк подати заву в нотаріальну контору для прийняття спадщини, а тому, беручи до уваги те, що останній не може реалізувати своє право на узаконення спадщини, просить суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті померлої 03 вересня 2018 року [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не зявилася, однак надіслала лист про розгляд справи без її участі по наявних у справі документах, при прийнятті рішення покладається на думку суду. Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03 вересня 2018 року померла матір позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД № 246813, видане 04.09.2018 р. Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 1396. Після смерті [PERSON]відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на 1/2 частини квартири [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.01.1994 р., виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 10.01.1994 р. за № 5724. Згідно статті 1222, 1223 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. В силу статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із вимогами\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України передбачено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні зясовано, що позивач не зміг скористатися своїм правом на прийняття спадщини у визначені законодавством строки, у звязку із сімейними обставинами, викликані погіршенням стану здоровя. Згідно з ч. 2\~ст. 1220 ЦК України,\~часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Виходячи з зазначених положень закону, строк прийняття спадщини після померлої [PERSON] закінчився в березні 2019 року. У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. \~ Згідно з роз'ясненнями, наданими в п. 24\~постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що в законі\~не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, суд приходить до переконання, що позивач після смерті його матері не встиг подати документи про прийняття спадщини, через сімейні обставини,\~викликані погіршенням\~стану здоровя,а тому, є поважною причиною пропуску строку на прийняття спадщини за законом на спадкове майно. Враховуючи, що строк прийняття звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, суд вважає, можливим визначити їй додатковий строк у три місяці для подання такої заяви. За таких обставин, враховуючи наданні у позові обґрунтування позивача, суд вважає, що причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважними, з метою захисту прав та інтересів позивача по справі, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у три місяці, який починає перебігати з моменту набрання рішення суду законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті померлої 03 вересня 2018 року [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved