Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення просив стягнути з [PERSON] на його користь суму сплачених коштів за кредитним договором від 20 листопада 2007 року, укладеним між [PERSON] та АКБ «ТАС-Комерцбанк» в розмірі 129458,09 гривень. В судовому засіданні представник позивача, адвокат [PERSON] підтримала позов та пояснила, [PERSON] перебував у шлюбі із [PERSON] з 10 серпня 1996 по 25 червня 2012 року. В 2007 році він із [PERSON] вирішив придбати квартиру, що будувалась ТОВ «АРМАС». Для її покупки [PERSON] уклав з АКБ «ТАС-Комерцбанк» кредитний договір на суму 38000 доларів США, які в подальшому були передані ТОВ «АРМАС» для будівництва кв.№5 буд.№14 по пр. Ювілейному в м. Запоріжжя. Право вимоги за кредитним договором від АКБ «ТАС-Комерцбанк» переходило до ПАТ «Свердбанк», а далі - до ПАТ «Дельта Банк». Кредитний договір було укладено в інтересах сім'ї, оскільки право власності на придбану квартиру було в рівних частинах зареєстровано за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем, [PERSON] сам виконав усі умови кредитного договору, та сплатив банку грошові кошти в повному обсязі, в тому числі - 129458,09 гривень за відповідачку. Зазначену суму, відповідно до ст. 65 СК України просить стягнути з відповідачки на користь позивача. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] і [PERSON] заперечували проти задоволення позову посилаючись на те, що позивач невірно обрав спосіб захисту, оскільки питання про поділ майна подружжя в порядку ч.4 ст. 65 СК України вже було розглянуто судом. Також вважали що позивач передчасно звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки кредит ним було погашено достроково. Третя особа [PERSON] підтримала позов, та просила задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» Біллерис Ю.О. не заперечував проти задоволення позову та пояснив, що [PERSON] були в повному обсязі виконанні зобов'язання перед банком за кредитним договором від 20 листопада 2007 року. Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. Сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1996 року по 06 липня 2012 року (а.с.30, 29). Як зазначено в рішенні Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25 червня 2012 року (а.с.29), від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживала разом із матір'ю. Під час перебування у вказаному шлюбі, 28 серпня 2007 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] (за договором - довірителями) було укладено договір доручення №29 із ТОВ «АРМАСС» (а.с.32-35, 36-37). За умовами договору ТОВ «АРМАСС» зобов'язалось організувати будівництво та отримання у власність довірителями квартири [ADDRESS] (п.1.1. договору). Вартість об'єкту будівництва оцінена сторонами у 49 350 доларів США (п.3.1. договору). При цьому, п.3.5. договору доручення №29 визначено, що якщо кошти вносить один із подружжя, вважається, що він діє за згодою іншого з подружжя. 20 листопада 2007 року між АКБ «Тас-Комерцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №0703/1107/88-329 (а.с.19-22, 25), за умовами якого (п.1.1., 1.4.) [PERSON] отримав 38 000 доларів США на споживчі цілі. З метою забезпечення зобов'язання за договором кредиту, [PERSON] було укладено договір іпотеки із АКБ «Тас-Комерцбанк», за яким вона передала в іпотеку банку належну їй кв.[ADDRESS] (а.с.23-24). 18 серпня 2008 року на підставі свідоцтва про право власності, САС №185290, виданого 11 серпня 2008 року Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано у рівних частинах, по 1/3, за позивачем [PERSON], відповідачем [PERSON], та їх спільною дитиною [PERSON] (а.с.74, 75, 31). При цьому, право вимоги за кредитним договором №0703/1107/88-329 від 20 листопада 2007 року від АКБ «Тас-Комерцбанк» переходило до ПАТ «Сведбанк», та надалі - до третьої особи по справі ПАТ «Дельта Банк» (а.с.26, 27, 28, 79). Після розірвання шлюбу [PERSON] продовжував сплачувати платежі за договором кредиту, 1/2 частину яких за період з 01 липня 2013 року по 29 жовтня 2013 року, вже було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] рішенням Хортицького суду міста Запоріжжя від 11 листопада 2013 року (а.с.7-9), залишеному в цій частині без змін рішенням суду апеляційної інстанції (а.с.10-12, 77-78). Надалі, у період з 06 листопада 2013 року по 05 червня 2014 року [PERSON] було сплачено 258 916,90 гривень в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за кредитним договором №0703/1107/88-329 від 20.11.2007 року, що підтверджується наданими суду копіями квитанцій (а.с.13-18), які відповідають дослідженим в судовому засіданні оригіналам. Відповідно до інформації, наданої ПАТ «Дельта Банк» (а.с.76), кредитний договір №0703/1107/88-329 від 20.11.2007 року припинив свою дію 06 червня 2014 року у зв'язку із повним виконанням позичальником зобов'язань перед кредитором, що також підтверджено розрахунком (а.с.87, 88). Відповідно до ч.3 ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з положеннями ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. На підставі ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 528 ЦК України інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов'язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу. Зважаючи на викладене, суд вважає встановленим, що при укладенні [PERSON] договору кредиту на придбання квартири, він діяв в інтересах сім'ї, про що свідчить, зокрема, реєстрації права власності на 1/3 частку придбаної квартири за (на той час): чоловіком, дружиною та дитиною. Таким чином, оскільки кредитний договір був укладений в інтересах сім'ї, він також створив для [PERSON] рівні як права, так і обов'язки, а розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вказана позиція, крім того узгоджується з висновками, викладеними в п.п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає ч.1 ст. 20, ч.2 ст. 16 ЦК України, та щодо вказаного кругу обов'язків, ще не розглядався в судовому порядку. Доводи представників відповідача про передчасність звернення [PERSON] до суду у зв'язку із не закінченням строку, на який було укладено кредитний договір, спростовується положеннями ст. 531 ЦК України. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243,60 гривень, відповідно до викладених в позовній заяві, і підтриманих в судовому засіданні представником позивача вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved