Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення яким змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] відповідно до судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року по справі №755/17386/17 на користь [PERSON] для утримання дитини [PERSON], з 25% на 10% з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16 листопада 2017 р. і до досягнення повноліття дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку; у рішенні суду уточнити, що період сплати аліментів може бути змінений у звязку зі зміною місця проживання дитини (з батьком [PERSON]), втрати дієздатності або смерті [PERSON]; для визначення того, чи використані аліменти за цільовим призначенням, зобовязати матір [PERSON] щомісяця документально підтверджувати позивачеві основні витрати на утримання дитини; розглянути питання про доцільність укладення договору між батьками [PERSON] та [PERSON] про сплату аліментів на утримання дитини [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що розмір аліментів що стягуються з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON] і визначений у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на даний час є завищеним, оскільки він з часу народження дитини постійно піклується про сина, допомагає матеріально, дитина значну частину часу у календарному році проживає з ним та перебуває на його утриманні, при цьому відповідачка допускає не цільове використання аліментів, що являється підставою для зменшення розміру раніше присуджених аліментів. Тому, на переконання позивача є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 192 СК України та зменшення розміру аліментів на утримання сина\~ [PERSON], з розміру 1/4 до розміру 10% частини його доходів. В судове засідання позивач не з'явився однак надіслав заяву в якій просив розглянути справу без його участі\~ та зазначив, що\~ позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася і не повідомила суд про причини неявки, хоч належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] і відповідачка [PERSON] є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до судового наказу\~ судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року, із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4\~ частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з 16 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У відповідності до положень ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно розяснень, викладених в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, а насамперед інтереси дитини, суд вважає, що розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь стягувача [PERSON] на утримання сина [PERSON] згідно судового наказу\~ судді Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше встановленого законом мінімуму, не є значним та таким що ставить в тяжке матеріальне становище позивача, а обставини, наведені ним на підставу зменшення розміру аліментів, не свідчать про необхідність зміни їх розміру в сторону зменшення. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 2 ст. 77 ЦПК України). \~\~\~ Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Натомість позивач не довів в судовому засіданні належними та допустимими доказами той факт, що в звязку із перебуванням сина його утриманні значну частину часу в календарному році, він несе додаткові витрати, зокрема, ним не надано суду будь-яких квитанцій, чеків про витрати, довідок відповідних служб та установ на підтвердження його доводів щодо проживання сина з ним і перебування на його утриманні. Таким чином у задоволенні позову слід відмовити. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed