Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою 07.02.2019 року, в подальшому уточнивши її вимоги, просив суд визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] . Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що [INFO] помер рідний брат позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на частку нерухомого майна, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , належне йому та [PERSON] Зазначив, що після смерті брата він, як єдиний спадкоємець в порядку спадкування за законом, фактично успадкував належну тому за життя 1/3 частину вказаної квартири, адже на момент смерті брата проживав у спірній квартирі. В свою чергу, після смерті брата [PERSON] , позивач, будучи спадкоємцем в порядку спадкування за законом, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак 11.09.2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Він не звернувся вчасно, оскільки тривалий час йому взагалі не було відомо про смерть брата, оскільки останній вів бродячий спосіб життя. Крім того, будучи юридично неосвіченим вважав, що якщо він прийняв спадок на 2/3 вказаної квартири за заповітом, то автоматично переходить і 1/3 вказаної квартири. У зв`язку із чим він звернувся до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак рішенням суду йому було відмовлено в задоволенні цих вимог. У зв`язку із вище викладеним, він змушений за захистом своїх прав звернутись до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 14.03.2019 року (а.с.43) справу прийнято та відкрито провадження суддею Гринем Н.Г. у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Позивач правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій пред`явлені вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішенні справи покладаючись на розсуд суду. За даних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи позицію сторін суд вважає з можливе розглянути справу за їх відсутності. Під час розгляду справи по суті позивачем заявлялись клопотання про витребування доказів (а.с.25-26, 71-74). Ухвалами суду від 14.03.2019 року, 08.08.2019 року (а.с.43-44, 76-77) витребувано докази за клопотаннями позивача. Протокольною ухвалою суду від 10.06.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с. 59). Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів судом не вживались. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов наступних висновків. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 10.08.2006 року (а.с.28). За життя [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належало нерухоме майно - квартира [ADDRESS] загальною площею 43,10 кв.м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим шахта «Батьківщина» ВО «Кривбасруда» з розпорядженням від 14.04.1994 року № 101. Право спільної сумісної власності на квартиру зареєстроване за ними КП Криворізьке БТІ» ДОР в реєстровій книзі №14/2 ПВ-161-461 (а.с.29). Позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] належить 2/3 частки квартири [ADDRESS] загальною площею 43,10 кв.м, що належала померлому [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 20.04.1994 року шахтою Батьківщина ВО «Кривбасруда», згідно з розпорядженням №101 від 12.04.1994 року та Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 22.03.1995 року державним нотаріусом Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Умріхіною К.А. з реєстровим номером №1-1647(а.с. 32). Таким чином, враховуючи сутність інституту спільної сумісної власності в розумінні ч.2 ст.370 ЦК України, в силу діючої правової презумпції рівності часток у праві спільної сумісної власності, суд приходить до висновку, що частка у праві власності на квартиру [ADDRESS] [PERSON] становить 1/3 її частини. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 10.08.2006 року (а.с.28). На момент смерті [PERSON] значився зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS] , що слідує з довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №01.16-12/3989 (а.с.48 зворот). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому за життя майно - 1/3 частину вищевказаної квартири. Відповідно до ст. 1217 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Оскільки за життя [PERSON] заповітів не складав, що слідує з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №53240517 від 10.09.2018 року (а.с.50), тому спадкування після його смерті здійснювалося за законом в порядку визначеної ним черговості. У відповідності до положень ст.. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України. Положеннями ст. 1261ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив , та батьки. При цьому, згідно листа Саксаганського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області за вих. №3556/14.13-35 від 12.09.2019 року та копії актових записів №239 від 11.03.1983 р. та №484 від 12.09.19991 року померлий [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано. Крім того, згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян актовий запис про народження спільних дітей у зазначених громадян відсутній. Таким чином, у [PERSON] відсутні спадкоємці першої черги. Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадав ця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Єдиним спадкоємцем другої черги в порядку спадкування за законом є [PERSON] - рідний брата спадкодавця [PERSON] , факт родинних відносин між якими підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] батьками якого мовою оригіналу є « [PERSON] та [PERSON] » серії [NUMBER] від 16.09.1954 року (а.с.36) та листом Центрально-Міського районного у м. Кривому Розі відділу реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області за вих. №4291/14.15-30 від 16.08.2018 року та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00020795033 батьками померлого [PERSON] української мовою зазначені: [PERSON] та [PERSON] (ас. 37-38). Дослідженням матеріалів спадкової справи № 370/2018 (номер у Спадковому реєстрі 59660551), відкритої [INFO] року відносно спадкового майна [PERSON] встановлено, що 27.08.2018 року, із заявою про його прийняття звернувся брат [PERSON] (а.с. 47). Натомість, постановою нотаріуса від 11.09.2018 року (а.с.52) у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , яка складається з 1/3 частини спірного нерухомого майна по [ADDRESS] було відмовлено у зв`язку із пропущенням шестимісячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини (а.с. 52). Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.12.2018 року [PERSON] було відмолено у задоволенні позовних вимог про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування (а.с. 13). Разом з тим, судовим розглядом справи встановлено, що [PERSON] на праві власності належить 2/3 частини спірної квартири та він фактично мешкав у квартирі [ADDRESS] та обсягом зібраних у справі доказів позивачем доведено, що свідчить про фактичне прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] , в той час як відмова нотаріуса фактично перешкоджає позивачеві отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі після смерті брата на загальних підставах, тому успадкування нерухомого майна має здійснюватися виключно в судовому порядку. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права та інтересу. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових. Крім того, відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за захистом своїх прав за правилами позовного провадження в рамках вирішення цивільно-правового спору. Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладені обставини, виходячи з положень ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, з метою захисту спадкових прав позивача та забезпечення їх подальшої реалізації, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити: визнати за [PERSON] порядку спадкування за законом після брата [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з Відповідача на її користь судових витрат, суд

Outcome: approved