Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 26.06.2016 о 13 год. 00 хв. по вул. Благовісній, 45 в м. Черкаси, гр. [PERSON], керуючи власним мопедом «Honda Lead», держномер [NUMBER], при здійсненні перестроювання, не надав перевагу в русі автомобілю «GEELY СК», держномер [NUMBER] під керуванням позивача, що рухався в попутному напряму по тій смузі, на яку [PERSON] мав намір перестроюватися, що призвело до зіткнення транспортних засобів. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «GEELY СК» отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Своїми діями гр. [PERSON] порушив п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.4 Правил дорожнього руху України. У той же день, інспектором поліції про вчинене правопорушення складено протокол серії АП1 № 968102. Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.08.2016 у справі №711/6018/16-ц [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Також вказує, що відповідно до висновку судового експерта № 082/16 від 22.08.2016 вартість матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля «GEELY СК», держномер [NUMBER] становить 5 701,31 грн. Крім того, за послуги експерта автотоварознавця позивачем 22.08.2016, згідно квитанції № 054, сплачено 1 100,00 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд, - стягнути із [PERSON] на свою користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 5 701,31 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 1 100,00 грн., а також судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримав заявлені позовні вимоги та пояснив, що 26.06.2016 по вул. Благовісній, 45 в м. Черкаси, [PERSON], керуючи власним мопедом «Honda Lead», при здійсненні перестроювання, не надав перевагу в русі автомобілю «GEELY СК», яким керував він, тобто [PERSON], що рухався в попутному напряму по тій смузі, на яку [PERSON] мав намір перестроїтися, що призвело до зіткнення транспортних засобів. У результаті ДТП автомобіль «GEELY СК» отримав механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Також вказав, що страхова компанія йому не відшкодовувала заподіну шкоду, оскільки, транспортний засіб [PERSON] застраховано не було. А тому, просив стягнути з відповідача на свою користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 6 801,31 грн., а також судові витрати в сумі 580,00 грн. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача, враховуючи думку відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного: 26.06.2016 13 год. 00 хв. в м. Черкаси вул. Благовісна, 45, гр. [PERSON] керував мопедом «Honda Lead», д.н.з. [NUMBER], при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю «GEELY СК», д.н.з. [NUMBER], що рухався в попутному напрямку по тій смузі на яку він мав намір перестроюватися, та скоїв з ним зіткнення. В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. [PERSON], який керував мопедом «Honda Lead», [NUMBER], порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 «б», 10.4 Правил Дорожнього руху України. Власником автомобіля «GEELY СК», 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER], згідно даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], являється позивач - [PERSON], [INFO]. Власником мопеда «Honda Lead», д.н.з. [NUMBER], являється відповідач [PERSON], 1945 року народження. Постановою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05.08.2016 [PERSON] визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. Ухвала суду набрала законної сили. В судовому засіданні також встановлено, що цивільна відповідальність відповідача [PERSON] перед третіми особами застрахованою не була. Згідно даних висновку за результатами експертного авто-товарознавчого дослідження №082/16 від 22.08.2016, складеного судовим експертом - автотоварознавцем Кипою С.М. вбачається, що вартість матеріальних збитків, заподіяних при ДТП власнику автомобіля «GEELY СК», д.н.з. [NUMBER] на момент складення висновку становить - 5 701,31 грн. Вартість послуги експерта автотоварознавця становить 1 100,00 грн., яка сплачена позивачем, що підтверджується квитанцією № 054 від 22.08.2016. Як передбачено ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України). За положеннями ч.ч. 1-3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оскільки під час розгляду справи встановлено, що позивачем було витрачено грошові кошти в розмірі 1100 грн. 00 коп. за послуги експерта товарознавця, тобто проведення дослідження, висновок якої складений 22.08.2016, то ці кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно із п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). В судовому засіданні встановлено факт порушення прав та інтересів позивача [PERSON] від протиправних дій відповідача [PERSON], що підлягає захисту у способи, визначені законом. При цьому, слід зазначити, що відповідачем не оспорюється розмір матеріального відшкодування. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, а саме, - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] завдану матеріальну шкоду в розмірі 5 701,31 грн. та витрати на проведення дослідження в сумі 1 100,00 грн., а всього - 6 801,31 грн. Також, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до даних квитанції № 0.0.615297686.1 від 12.09.2016, судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 580,00 грн. Згідно із пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи. Як встановлено судом, за даними посвідчення серії [NUMBER], яке видане УМВС в Черкаській області, - [PERSON] є інвалідом 2-ї групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, що є підставою для звільнення його від сплати судового збору згідно з пунктом 8 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Крім того, як визначено у п. 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 25.09.2015) «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору. Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - із позовних заяв майнового характеру, які подані фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. А тому, виходячи із розміру заявлених позивачем вимог майнового характеру в сумі 6801,31 грн., - ставка судового збору, яку [PERSON] необхідно було сплатити при подачі позову до суду становить 551,20 грн. Таким чином, сплачені позивачем судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн. необхідно компенсувати за рахунок Державного бюджету України. На підставі викладеного та

Outcome: approved