Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Привокзальний ринок» про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, яким просить: виселити [PERSON] (ІПН: [NUMBER], зареєстрована за адресою: 79044, м. Львів вул. Природна, 5 Б кв. 5) з нежитлового приміщення (стаціонарного кіоску) № 426 площею 4,3 м.кв. в будівлі під літ. «П-1» (позначений у технічному паспорті БТІ під № 17) на відкритій частині ринку «Привокзальний», розташованого за адресою: м. Львів вул. А. Горської, 2 та передати майно нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 426 площею 4,3 м.кв. в будівлі під літ. «П-1» (позначений в технічному паспорті БТІ під № 17) на відкритій частині ринку «Привокзальний», розташованого за адресою: 79018, м. Львв вул. А. Горської, 2 власнику ТОВ «Привокзальний» ринок (м. Львів вул. А. Горської,2 Код ЄДРПОУ 03337680); зобовязати [PERSON] (ІПН: [NUMBER], зареєстрована за адресою: 79044, м. Львів вул. Природна, 5 Б кв. 5) звільнити нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 426 площею 4,3 м.кв. в будівлі під літ. «П-1» (позначений у технічному паспорті БТІ під № 17) на відкритій частині ринку «Привокзальний», розташований за адресою: м. Львів вул. А. Горської, 2 від майна та особистих речей;\~зобовязати ТОВ «Привокзальний» ринок (м. Львів вул. А. Горської,2 Код ЄДРПОУ 03337680) не чинити [PERSON] перешкоди у користуванні нежитловим приміщенням (стаціонарним кіоском) № 426 площею 4,3 м.кв. в будівлі під літ. «П-1» (позначений у технічному паспорті БТІ під № 17) на відкритій частині ринку «Привокзальний», розташованим за адресою: м. Львів вул. А. Горської, 2 та передати нежитлове приміщення (стаціонарний кіоск) № 426 площею 4,3 м.кв. в будівлі під літ. «П-1» (позначений у технічному паспорті БТІ під № 17) на відкритій частині ринку «Привокзальний», розташований за адресою: м. Львів вул. А. Горської, 2 [PERSON] про що підписати акт приймання передачі нежитлового приміщення (стаціонарного кіоску) № 426; зобовязати [PERSON] (ІПН: [NUMBER], зареєстрована за адресою: 79044, м. Львів вул. Природна, 5 Б кв. 5) не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні нежитловим приміщенням (стаціонарним кіоском) № 426 площею 4,3 м.кв. в будівлі під літ. «П-1» (позначений у технічному паспорті БТІ під № 17) на відкритій частині ринку «Привокзальний», розташованим за адресою: м. Львів вул. А. Горської, 2.\~ В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 03 грудня 2015 року між ним та [PERSON] «Привокзальний ринок» було укладеного договір № ВЧК 426 «Про надання в користування торгових місць». Відповідно до п.1, п.2 угоди, [PERSON] «Привокзальний ринок» брало на себе зобовязання надати позивачу в тимчасове платне користування торгове місце кіоск №426, площею 4,3 м.кв. в будівлі під літ. «П-1» (позначений в технічному паспорті БТІ під №17) на відкритій частині ринку для здійснення торгівлі продовольчими/непродовольчими продуктами та с/г продукцією, який знаходиться за адресою м. Львів, вул. А. Горської 2. Позивач згідно п.9-12 угоди №426, в свою чергу брав на себе зобовязання щомісячно, у строк до 5 числа наступного за звітним місяцем, шляхом внесення коштів в касу ТОВ «Привокзальний ринок» або шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Привокзальний ринок», здійснювати оплату за наданий в користування кіоск. Проте, станом на сьогоднішній день, позивач не може приступити до користування торговим кіоском, так як такий кіоск використовується сторонньою особою. Так, 07.12.2015р. позивач звернувся на адресу [PERSON] «Привокзальний ринок» із листом вимогою надати йому в користування торговий кіоск. Однак, ТОВ «Привокзальний ринок» своїм листом повідомило, що торговий кіоск зайнятий попереднім орендарем [PERSON], яка відмовляється такий звільнити, та надало копії листа повідомлення №293 від 17.11.2015р., яким [PERSON] повідомлено, що угода № ВЧК 426 «Про надання в користування торгових місць», що була укладена між [PERSON] «Привокзальний ринок» та [PERSON] є розірваною, та останню попереджено про необхідність звільнення торгового кіоску, яким вона користувалась на підставі зазначеної угоди. На підставі наведеного просить задовольнити позов. На адресу суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. У звязку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні, просить суд розгляд справи провести без його участі та без участі його представника, заявлені ним позовні вимогі підтримує в повному обсязі та просить суд таку задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Привокзальний ринок» в судовому засіданні визнав позов [PERSON], проти задоволення його вимог не заперечив. Відповідач [PERSON] заперечила вимоги позову, просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позову слід задовольнити з огляду на наступне. З копії свідоцтва про право власності від 19 жовтня 2010 року,я ке міститься в матеріалах справи, вбачається, що [PERSON] «Привокзальний ринок» дійсно володіє на праві приватної власності нежитловими приміщеннями №№ 1а, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 в будівлі під літерою «П-1» загальною площею 101,5 кв.м., які знаходяться в м. Львові на вул. А. Горської, 2. Свідоцтво видане на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №1833-НЖ-Ф від 19 жовтня 2010р. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав № 27738870 від 20.10.2010р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Привокзальний» ринок на підставі свідоцтва про право власності від 19.10.2010р., виданого відділом приватизації житла Франківської районної адміністрації Львівської міської ради на підставі наказу управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради №1833-НЖ-Ф від 19 жовтня 2010р., на праві приватної власності є власником нежитлових приміщень № 1а, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23 в будівлі під літерою «П-1» загальною площею 101,5 кв.м., які знаходяться в м. Львові на вул. А. Горської, 2. В матеріалах справи міститься угода № ВЧК-426 про надання в користування торгових місць від 01 листопада 2011 року, укладена між [PERSON] «Привокзальний ринок» (стороною 1 ) та [PERSON] (стороною 2), відповідно до якої [PERSON] «Привокзальний ринок» надає, а [PERSON] приймає в користування торгову площу кіоск №426 площею 4,3 м.кв. на відкритій частині ринку для здійснення підприємницької діяльності. У відповідності до п.п. а,б п. 18.2. угоди, дана угода може бути розірвана в односторонньому порядку з ініціативи сторони 1 ([PERSON] «Привокзальний ринок») із письмовим повідомленням сторони 2 ([PERSON]Р.) за 5 днів у випадку невиконання стороною 2 зобовязань, що передбачені цією угодою, при несплаті (неповній сплаті) або несвоєчасній сплаті платежів, передбачених угодою. З повідомлення про розірвання угоди, звільнення торгових місць та про необхідність погашення заборгованості від 17.11.2015р. №293, адресоване [PERSON], вбачається, що ТОВ «Привокзальний ринок», користуючись наданим правом на розірвання угоди в односторонньому порядку, повідомило [PERSON], що угода № ВЧК 426 від 01.11.2011р. «Про надання в користування торгових місць», що укладена між ТОВ «Привокзальний ринок» та приватним підприємцем [PERSON] є розірваною через 5 (пять) календарних днів, з дня отримання [PERSON] даного повідомлення про розірвання угоди, відмови від отримання, неотримання поштового відправлення із даним повідомленням, у відділенні поштового звязку. Доказами в справі, а саме описом вкладення у цінний лист на імя [PERSON] та фіскальним чеком від 19.11.2015р. підтверджується те, що відповідачу [PERSON] належним чином було скеровано лист № 293 від 17.11.2015р. - повідомлення про розірвання угоди, звільнення торгових місць та про необхідність погашення заборгованості, а так повідомлено відповідача 1 про розірвання угоди № ВЧК 426 від 01.11.2011р. «Про надання в користування торгових місць». В матеріалах справи міститься договір № ВЧК-426 від 03 грудня 2015 року «Про надання в користування торгових місць», укладений між відповідачем 1 та позивачем. У відповідності до п.1 договору, предметом договору є надання стороною 1 ([PERSON] «Привокзальний ринок») в тимчасове платне користування стороні 2 ([PERSON]С.) торгового місця нежитлового приміщення (стаціонарного кіоску) № 426 площею 4,3 м.кв., розташованого на відкритій частині Привокзального ринку, за адресою: 79018, м. Львів, вул. А. Горської 2 (будівля літ. «П-1»), для здійснення стороною 2 ([PERSON]С.) торговельної діяльності продовольчими/непродовольчими товарами та с/г продукцією. П.4 договору передбачає, що сторона 2 ([PERSON]С.) набуває права користування торговим місцем з дня підписання даної угоди. П.6.1. договору встановлено обовязок сторони 1 ([PERSON] «Привокзальний ринок») передати стороні 2 ([PERSON]С.) в тимчасове користування торгове місце, визначене даною угодою. Згідно з п.18 договору, за невиконання або неналежне виконання зобовязань за угодою сторони несуть відповідальність згідно із законодавством. П.31 договору передбачено, що після підписання даної угоди, у строк, що не повинен перевищувати 5 календарних днів, сторони повинні підписати акт прийому передачі торгового місця, а п.37 договору вказує на те, що обовязок по складанню акта приймання передачі покладається на сторону, яка передає/повертає торгове місце іншій стороні угоди. Відповідно до п.39 договору, усі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути з виконання цієї угоди, першочергового вирішуються шляхом переговорів між сторонами, а у випадку недосягнення домовленості в судовому порядку згідно чинного законодавства. В матеріалах справи міститься лист позивача від 07.12.2015р. вимога про виконання умов договору, в якому позивач вимагав негайного виконання взятих ТОВ «Привокзальний ринок» зобовязань відповідно до договору № ВЧК-426 від 03 грудня 2015 року та передачі [PERSON] (позивачу) торгового місця кіоску №426? площею 4,3 м.кв., розташованого на відкритій частині Привокзального ринку, за адресою: 79018, м. Львів, вул. А. Горської 2 (будівля літ. «П-1»). Відповіддю [PERSON] «Привокзальний ринок» від 16.12.215р. №314, яка міститься в матеріалах справи, позивача повідомлено про те, [PERSON] «Привокзальний ринок» не ухиляється від виконання взятих на себе зобовязань по договору № ВЧК 426, укладеного між [PERSON] «Привокзальний ринок» та позивачем, проте передати позивачу в користування торговий кіоск №426 на даний час [PERSON] «Привокзальний ринок» немає можливості так як такий протиправно займає [PERSON], яка відмовляється його звільнити. Також, в даному листі вказується, що [PERSON] «Привокзальний ринок» підтверджує взяте на себе зобовязання по договору № ВЧК-426 від 03 грудня 2015 року «Про надання в користування торгових місць», укладеного між [PERSON] «Привокзальний ринок» та позивачем, та гарантує, що згаданий вище торговий кіоск № 426 буде надано позивачу в користування негайно після звільнення такого [PERSON] Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до вимог чинного законодавства України у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до п.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. За ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин справи, суд вважає беззаперечно доведеними в силу ст. 60 ЦПК України обгрунтування підставності позову, такий слід задовольнити, оскільки судом встановлено, що діями відповідача [PERSON] порушено право позивача користуватися майном [PERSON] «Привокзальний ринок», про що укладено відповідну угоду. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved