Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-30 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою та просить стягнути з відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Лінекс Лабораторія», в його користь 28693,52 грн. майнової шкоди та 10000,00грн. моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, судові витрати та витрати на юридичну допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 16.10.2015 року близько 11.00 годин в м. Стрий Львівської області по вул. Дрогобицькій третя особа [PERSON] під час виконання своїх трудових обов'язків, так як працює водієм у відповідача ТзОВ «Лінекс Лаболаторія», керуючи службовим автомобілем «МАН», р.н. [NUMBER], при виїзді з АЗС «ОККО» на дорогу, не дав дорогу автомобілю «ВАЗ 111830», р.н. [NUMBER] під його керуванням, що рухався по головній дорозі. В результаті зіткнення він отримав тілесні пошкодження. Висновком експерта № 428 від 19.10.2015 року у нього виявлено синець на верхній повіці правого ока, який частково поширювався на ділянку правої брови, синець на передній поверхні грудної клітки справа, а саме, в проекції четвертого ребра по середньо-ключичній лінії, синець на передній поверхні грудної клітки зліва, а саме, в проекції другого ребра по середньо-ключичній лінії, множинні садна, майже на всьому протязі задньої поверхні лівої кисті, садно на передній поверхні проекції правого колінного суглобу, садно на передній поверхні верхньої третини правої гомілки. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження. Транспортний засіб ВАЗ отримав технічні пошкодження, які зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу від 02.11.2015 року. Постановою Стрийського міськрайонного суду від 13.11.2015 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Товариство, власник джерела підвищеної небезпеки, повинно нести цивільно-правову відповідальність за шкоду завдану йому їх працівником, водієм [PERSON] під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Майнова шкода полягає у вартості відновлювального ремонту його автомобіля ВАЗ. Відповідач застрахував свою цивільну відповідальність у третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», договір страхування № АІ - 2857178 від 09.12.2014 року. Звітом експерт - «сервісу» № 2256/15 від 15.11.2015 року про оцінку, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових після страхового випадку становить 77935,52 грн. Страхова компанія згідно страхового акту визначила суму страхового відшкодування у розмірі 49490 грн. Фактично ним отримано 49242 грн., згідно чеку «ПриватБанку» від 21.12.2015 року. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ця різниця становить 28693,52 грн. (77935,52 грн. - 49242 грн.=28693,52 грн.). Завдана йому моральна шкода становить 10000 грн. Вона полягає в тому, що дана подія вибила його з нормальної колії життя, він переніс великий психологічний стрес, жах смерті, фізичну біль від отриманих тілесних пошкоджень. В даний час терпить побутові незручності. Без транспортного засобу, разом з членами сім'ї, змушений користуватися громадським транспортом. Представники позивача [PERSON] та Маципура Г.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, просять суд позов задоволити. Представник відповідача ТзОВ «Лінкс Лабораторія» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» в судове засідання не з'явився, про причину неявки не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення представників позивача, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13.11.2015 року встановлено, що [PERSON] 16.10.2015 року близько 11.00 год. в м. Стрию Львівської області по вул. Дрогобицькій, керуючи автомобілем «MAN», д.н. [NUMBER], при виїзді з АЗК «ОККО» на дорогу, не дав дорогу автомобілю «ВАЗ 111830», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався по головній дорозі по своїй смузі руху, внаслідок чого [PERSON] здійснив з ним зіткнення, під час якого автомобілі отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги п. 10.2 ПДР України. [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідач ТзОВ «Лінкс Лабораторія» застрахував автомобіль марки «MAN», р.н. [NUMBER], у ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно договору страхування №АІ-2857178 від 09.12.2014 року, термін дії договору з 18.12.2014 року по 17.12.2015 року. Згідно страхового акту № 18544/1 від 29.10.2015 року, виданого ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», [PERSON] було визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку, згідно з договором страхування (полісом), вимогами діючого законодавства та з документами, зібраними під час розслідування та опрацювання страхової справи, в розмірі 49490,00 грн. Згідно звіту № 2256/15 про оцінку автомобіля ВАЗ 111830, реєстраційний номер [NUMBER], виданого «Оцінка дорожніх транспортних засобів «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових автомобіля ВАЗ 111830, р.н. [NUMBER], внаслідок пошкодження автомобіля під час ДТП приймається рівним дійсним (ринковій) вартості автомобіля на момент дослідження без врахування аварійних пошкоджень і становить 77935,52 грн. Як вбачається з чеку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 21.12.2015 року, [PERSON] отримав страхове відшкодування в розмірі 49242,00 грн. При проведенні судово-медичної експертизи у [PERSON] було виявлено синець на верхній повіці правого ока, який частково поширювався на ділянку правої брови, синець на передній поверхні грудної клітки справа, а саме - в проекції четвертого ребра по середньо-ключичній лінії, синець на передній поверхні грудної клітки зліва, а саме - в проекції другого ребра по середньо-ключичній лінії, множинні садна, майже на всьому протязі задньої поверхні лівої кисті, садно на передній поверхні проекції правого колінного суглобу, садно на передній поверхні верхньої третини правої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 16.10.2015 року, внаслідок ударних взаємодій з тупими твердими предметами, а садна на лівій кисті - з предметами з гострою ріжучою поверхнею, і за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, що підтверджується висновком експерта № 428 від 19.10.2015 року. Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягаєвідшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. З п. 4 вказаної постанови вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). В пункті 9 вказаної постанови зазначається, що слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як вбачається з п. 9 постанови Пленум Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розглядіінших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася з вини відповідача 16.10.2015 року близько 11 годині 00 хвилин в м. Стрию Львівської області по вул. Дрогобицькій, позивачу завдано майнової шкоди в розмірі 77935,52 грн. Позивач частково отримав страхове відшкодування в розмірі 49242,00 грн., тому суд вважає, що відповідач, на підставі ст. 1194 ЦК України, зобов'язаний сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням, що становить 28693,52 грн. (77935,52 грн. - 49242,00 грн. = 28693,52 грн.). Крім цього, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу завдана моральна шкода, оскільки у зв'язку із пошкодженням автомобіля позивач переніс великий психологічний стрес, жах смерті, фізичний біль від отримання тілесних пошкоджень. Зважаючи на те, що позивач терпить побутові незручності, без транспортного засобу з членами сім'ї змушений користуватися громадським транспортом, тому суд вважає розмір відшкодування завданої моральної шкоди в сумі 10000 грн. розумним та справедливим. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди підлягають до задоволення. Сплачений позивачем та документально підтверджений судовий збір підлягає стягненню на його користь з відповідача відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. Витрати позивача, пов'язані з оплатою правової допомоги, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно вимог ст. 84 ЦПК України.

Outcome: approved