Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про повернення вартості замовлення за договором, стягнення пені та розірвання договору про надання послуг, посилаючись на те, що 06.04.2020 року між ним та фізичною особою підприємцем [PERSON] був укладений договір про надання послуг №б/н, предметом замовлення є виготовлення, доставка та установка бетонного забору за його місцем проживання. Сума замовлення складала 6560 гривень. 06.04.2020 року у день підписання договору він вніс завдаток готівкою [PERSON] у розмірі 4500 гривень, про що у договорі було відмічено власноручно [PERSON] , квитанцію про сплату відповідач йому не надав. Він неодноразово звертався до відповідача та вимагав виконати умови договору або хоча б повернути суму завдатку у розмірі 4500 гривень. Але роботи виконані не були, завдаток не повернуто. Він звернувся до правоохоронних органів із заявою про злочин, йому було надано витяг з ЄРДР та повідомлено, що він став жертвою шахрая, як і багато інших марганчан. 02.06.2020 року він звернувся до відповідача з претензією про повернення завдатку за договором та розірвання договору про надання послуг. На час подання позову умови договору відповідачем не виконано. Максимальний строк виготовлення виробу складає не більше 15 робочих днів з моменту підписання договору, тобто до 21.04.2020 року. Оскільки відповідач не повернув кошти, не виконав зобов`язання за договором, то з нього станом на 11.08.2020 року необхідно стягнути ще і пеню, яка склала 22041 гривень, а всього разом із сплаченим завдатком сума до стягнення складає 26541 гривень. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 26541 гривень, що включає: 4500 гривень - вартість сплаченого завдатку за договором від 06.04.2020 року про надання послуг №б/н, 22041 гривень - нарахована пеня (неустойка) за невиконання умов договору від 06.04.2020 року про надання послуг №б/н; розірвати договір про надання послуг №б/н, укладений 06.04.2020 року між [PERSON] та фізичною особою підприємцем [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 14 серпня 2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду аяву про розгляд справи без його участі, позовні вимог підтримує, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання неодноразово не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань від нього також не надходило. Відповідач, крім викликів за вказаною адресою, був викликаний до суду через оголошення на офіційному веб-сайті. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. За таких обставин суд розглядає справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно копії Договору про надання послуг №б/н від 06 квітня 2020 року [PERSON] , який є замовником та виконавець ФОП [PERSON] уклали договір про те, що замовник доручає, а виконавець зобов`язується організувати дії, тобто замір, підбір матеріалів для встановлення паркану за цінами виконавця, а також доставка та розвантаження. Вартість замовлення відповідно п.2.1 вказаного договору складає 6560 гривень, завдаток відповідно п.2.2. склав 4500 гривень. Відповідно п.3.2 договору виконавець зобов`язався доставити матеріали протягом 15 робочих днів з моменту підписання договору. Відповідно п.4.1 договору в випадку внесення замовником завдатку та наступним невиконанням п.1.2 договору (замовник зобов`язаний сплатити замовлення і прийняти матеріали відповідно умов даного договору), завдаток замовнику не повертається. Відповідно п.4.2 договору у випадку невиконання п.3.2 виконавець зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості даного договору за кожен робочий день прострочення (а.с.5). Відповідно копії Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №12020040330000059, зареєстрованого 30.01.2020 року, « 06.04.2020 року невідома особа шляхом укладення договору, шляхом шахрайських дій заволоділа грошовими коштами, які належать потерпілому [PERSON] » (а.с.8). 02.06.2020 року [PERSON] звернувся до [PERSON] із вимогою (претензією) про повернення завдатку за договором про надання послуг б/н від 06.04.2020 року, у якій пропонував протягом семи календарних днів з моменту отримання даної претензії повернути (виплатити) йому завдаток у розмірі 4500 гривень, після виплати ціни даної претензії розірвати договір про надання послуг №б/н від 06.04.2020 року, укладеного між фізичною особою [PERSON] та ФОП [PERSON] (а.с.11). Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказав у своєму позові [PERSON] , він сплатив суму завдатку у розмірі 4500 гривень при складанні договору про надання послуг 06.04.2020 року. У встановлений у договорі строк - протягом 15 робочих днів з дня підписання договору, [PERSON] замовлення виконано не було. Судом встановлено, що умови договору погоджені із виконавцем, про що є його підпис у договорі. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконав. Відповідно ч.1 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Частиною 1 ст 571 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Суд вважає, що оскільки виконавець [PERSON] порушив умови договору про надання послуг, не виконав свої зобов`язання, то договір може бути розірвано. Крім того, сума завдатку, сплачена [PERSON] при укладенні договору 06.04.2020 року у розмірі 4500 гривень повинна бути повернута позивачеві. Умовами договору, а саме п.4.2 передбачена відповідальність сторін, де вказано, що у випадку невиконання п.3.2 (виконавець зобов`язався доставити матеріали протягом 15 робочих днів з моменту підписання договору) виконавець зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі 0,1% від вартості даного договору за кожен робочий день прострочення. Відповідно до ч.1 ст 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Тобто, з 28 квітня 2020 року (через п`ятнадцять робочих днів з моменту підписання договору) настає відповідальність відповідача [PERSON] відповідно п. 4.2 договору про надання послуг №б/н від 06.04.2020 року. За період з 28 квітня 2020 року по 13 серпня 2020 року (дату подачі позовної заяви) - всього 74 робочих дні. Тобто, сума неустойки, яка підлягає сплаті замовнику виконавцем складає: 6560 гривень (сума договору) х 0,1% (згідно п.4.2 договору) х 74 (кількість робочих днів за період прострочення виконання зобов`язання) = 485,44 гривень. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача у стягненні суми у розмірі 26541 гривень є необґрунтованими, оскільки умовами договору про надання послуг б/н від 06.04.2020 року передбачено відповідальність за порушення зобов`язання, тому позовні вимоги в частині стягнення вартості сплаченого завдатку та неустойки підлягають частковому задоволенню, а саме: у розмірі 4985,44 гривень, з яких: 4500 гривень - вартість сплаченого завдатку та 485,44 гривень пені (неустойки) відповідно умов договору про надання послуг б/н від 06.04.2020 року. Також вимоги щодо розірвання договору про надання послуг б/н від 06.04.2020 року підлягають задоволенню. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, позовна заява містить дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача у розмірі 1681,60 гривень на користь держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial