Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], треті особи: Служба у справах дітей Дарницької в м. Києві державної районної адміністрації, [PERSON] про визнання батьківства. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] народився [INFO] року, батьками зазначено [PERSON] та [PERSON], оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі. В подальшому [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвали, що підтверджується рішенням Солом'янського суду м. Києва від 30.05.2013 року. [PERSON] та [PERSON] 05.07.2016 року уклали шлюб, дитина [PERSON] проживає разом з ними. В зв'язку з чим [PERSON] звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про усиновлення [PERSON]. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року заяву [PERSON] про усиновлення неповнолітнього [PERSON] задоволено. Вирішено [PERSON] усиновити неповнолітнього [PERSON], та внесено відповідні зміни до актового запису про народження [PERSON] 08.06.2017 року заявнику стало відомо, що [PERSON] є біологічним сином заявника, що підтверджується експертним висновком про біологічне батьківство № MGT 929 від 08.06.2017 року. Отже, [PERSON] є біологічним сином позивача, а тому не може бути усиновленим. В судове засідання сторони не прибули. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Від третіх осіб також надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, не заперечувати проти задоволення позовних вимог. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] року народився [PERSON], батьками зазначено [PERSON] та [PERSON], оскільки вони перебували в зареєстрованому шлюбі. 30.05.2013 року [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвали. 05.07.2016 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. 21.12.2016 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва [PERSON] усиновив [PERSON], 2006 р.н., про що були внесені відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Згідно висновку про біологічне батьківство № MGT 929 від 08.06.2017 року [PERSON] є біологічним сином [PERSON]. Відповідно до ст.129 CK України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтями 213 та 215 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Враховуючи викладені норми чинного сімейного законодавства та те, що обставини, на які посилається позивач у своїй заяві знайшли повне підтвердження в матеріалах справи та визнані відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання [PERSON] батьком неповнолітньої дитини [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved