Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в М.Києва державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити дії. Зазначав, що в 1969 році його батьком - [PERSON] було отримано отримав ордер на квартиру [ADDRESS]. В 1981 році згідно дозволу КПО «Хімволокно» від 17.08.1981 року №076, особовий рахунок був переведений на його ім»я. На даний час згідно у вказаній квартирі зареєстровані та проживають він та члени його сім»ї - треті особи [PERSON] - його дружина, [PERSON] - донька, та [PERSON] - онук. В 2015 році ним та всіма членами сім'ї було подано до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації документи щодо приватизації квартири [ADDRESS]. Проте листом від 17.04.2015 року № 085/26-1С Управління житлово-комунального господарства Голосіївської РДА в м.Києві йому повідомлено про неможливість прийняти рішення щодо передачі в приватну власність вказаної квартири у зв'язку з ненаданням ними ордеру про надання житлової площі, необхідність надання якого визначена п.18 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 р. № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Посилався на те, що з незалежних від нього обставин та за відсутності його вини в нього відсутній ордеру на вказану квартиру, а саме - оскільки на час вселення відповідальним квартиронаймачем був його батько, на момент вселення в квартиру діяли нормативно-правові акти, відповідно до яких ордер на приміщення був дійсний протягом 30 днів, а при вселенні в надане жиле приміщення громадяни здавали ордер у житлово-екснлуатаційну організацію, у зв»язку з спливом значного періоду часу ордер на квартиру в житлово-експлуатаційній організації не зберігся. Зазначив, що саме відповідач, як правонаступник виконавчого органу ради народних депутатів Ленінського району м.Києва, що видав ордер і відповідне розпорядження, а також відповідна житлово-експлуатаційною організація з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва винні в порушенні архівних строків на зберігання вищезазначених документів на надання житла, їх посадові особи допустили службову недбалість при зберіганні документів. Та порушили п.п.1.7.п.1, п. 3, п. 762 Наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012р. № 578/5 «Про порядок утворення типових-документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій», із зазначенням строків зберігання документів, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 17квітня 2012 р. за № 571/20884. Отже, саме з причини відсутності оригіналів документів, що знаходилися на зберіганні у відповідача і таких, що вимагаються в переданні у копіях при поданні заяви на передачу у власність житла, що займає він та треті особи, а саме ордеру на вказану квартиру, вони не можуть отримати її у власність, що порушує їх права, передбачені законом «Про приватизацію державного житлового фонду». Просив визнати протиправною відмову органу приватизації Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в особі Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації у приватизації квартири [ADDRESS]; зобов»язати орган приватизації Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в особі Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації прийняти рішення про безоплатну передачу йому у приватну власність квартиру [ADDRESS] без ордеру про надання жилої площі. В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати протиправною відмову відповідача щодо прийняти рішення про безоплатну передачу йому та членам його сім'ї у приватну власність квартири противоправними та зобов»язати орган приватизації Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації в особі Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації прийняти рішення про безоплатну передачу йому та членам його сім»ї - [PERSON], [PERSON], [PERSON] в приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] в рівних частках без ордеру про надання жилої площі. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] заявили самостійні вимоги до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання дій противоправними та зобов»язання вчинити дії. Просили визнати протиправною відмову в приватизації квартири [ADDRESS] та зобов»язати відповідача прийняти рішення про безоплатну передачу [PERSON] та членам його сімі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у приватну спільну часткову власність квартиру [ADDRESS] в рівних частках без ордеру про надання жилої площі. Позивач [PERSON] та його представники в судовому засіданні первісний позов підтримали, та просили задовольнити позови третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] з підстав, викладених в позовній заяві. Пояснив, що на його неодноразові звернення, починаючи з 2007 року, відповідачем надавалися усні та письмові відповіді про неможливість задоволення порушенного питання щодо приватизації у звязку з відсутністю повного переліку необхідних документів, а саме - копії ордеру на квартиру. Також пояснили що право користування позивачів та третіх осіб квартирою за адресою їх проживання ніким не оспорюється. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заявлені ними та позивачем позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Посилалися на те, що після отримання відповідного розпорядження в вересні 1969 році ордер на квартиру [ADDRESS] був виданий батьку позивача [PERSON], в 1981 році згідно дозволу КПО «Хімволокно» особовий рахунок переведений на ім»я позивача. Наразі в квартирі проживають та зареєстровані позивач та треті особи. Відповідачем було відмовлено в приватизації займаної ними квартири через відсутність ордеру, який не зберігся. Відмова в приватизації займаної ними квартири порушує їх права на приватизацію житла, передбачені законом «Про приватизацію державного житлового фонду». Право користування позивачів та третіх осіб квартирою за адресою їх проживання ніким не оспорюється. Представник відповідача - Управління житлово-комунального господарства Голосіївської райони в м.Києві державної адміністрації проти первісного позову і позовів третіх осіб із самостійними вимогами, заперечив. Зазначив, що позивачем та третіми особами не виконані вимоги пункту 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, які затверджені Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 в 16.12.2009 р., а саме не подана копія ордера про надання жилої площі. Посилалася на те, що згідно положень ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків житлових приміщень у гуртожитках) у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Вважає, що орган приватизації не вправі проводити приватизацію житлового фонду за відсутні даних про склад сім'ї, зареєстрованих осіб, що бажають взяти участь у приватизації житла, відомостей про житло (площа що підлягає приватизації, технічний паспорт), та інших відомостей, тобто документів визначених «Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України, від 16 грудня 2009 р. №396, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2010 р. за №109/17404. Враховуючи подання до органу приватизації неповного пакету документів, передбачених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 р. № 396, відповідач вважає встановленою відсутність підстав для передачі житлового приміщення у власність заявників, а відмова відділу приватизації житлового Фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації у приватизації квартири [ADDRESS] за відсутності повного пакету документів, необхідних для здійснення процедури приватизації, є законною і підстави для визнання такої відмови протиправною відсутні. Просив у позовах відмовити. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, їх представників, вважає, що первісний позов та позови третіх осіб з самостійними вимогами підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи із наступного. Судом встановлено, що батько позивача у вересні 1969 року отримав ордер на спірну квартиру і у жовтні 1969 року разом із сімєю вселився в неї. В подальшому позивач і члени його сімії треті особи: дружина [PERSON], дочка [PERSON] і онук [PERSON], у встановленому житловим законодавством України порядку були зареєстровані дружина позивача - [PERSON] - з 26.02.1973р., донька - [PERSON] - з 10.10.1989р., онук - [PERSON] - з 26.01.1996р., які й наразі проживають в [ADDRESS]. В 1981 році згідно дозволу КПО «Хімволокно» від 17.08.1981 року № 076 особовий рахунок переведений на позивача. Зазначені обставини не заперечуються відповідачем та підтверджуються поясненнями позивача та третіми особами, а також технічним паспортом на квартиру (а.с.47-48), довідкою з відділу приватизації Голосіївської РДА у м. Києва від 17.04.2015р. № 085X26-106 (а.с.49) , відповіддю [PERSON] з Держаріхву м. Києва від 08.08.2007р. № Д-97 (а.с.50), 07.09.2007 № Д-121 (а.с.51), 28.05.2008 №Д-67 (а.с.52), довідками по формі №3 про склад сімії (а.с.53), заявами на приватизацію квартири в орган приватизації Голосіївського району від позивачів (а.с.54), дозволом на переведення особового рахунку на [PERSON] (а.с.55), довідками про проживання всіх зареєстрованих осіб в квартирі (а.с.56). Вказана квартира перебуває в комунальній власності територіальної громади міст Києва, та належить до об'єктів приватизації, відповідно до ст.2 Закону Україні «Про приватизацію державного житлового фонду», згідно якої до об'єктів приватизаці належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлов приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати; квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Позивачем було подано до Управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації документи щодо приватизації квартири [ADDRESS] на нього та членій його сім»ї - третіх осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON] Листом від 17.04.2015 року № 085/26-1С Управління житлово-комунального господарства Голосіївської РДА в м.Києві повідомлено позивачу про неможливість прийняти рішення щодо передачі в приватну власність вказаної квартири у зв'язку з ненаданням ними ордеру про надання житлової площі, необхідність надання якого визначена п.18 наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 16.12.2009 р. № 396 «Про затвердження Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. Відповідно до ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільноп судочинства справи щодо захисту порушених, невизначених та оспорюваних прав свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних трудових відносин. Ч.1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового, або майнового права та інтересу. Ст.9 ЖК України встановлено, що до житлових прав громадян відноситься право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, абс придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбаченю законом. Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що меток приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення праві громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринковю відносин. Приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей тг одиноких осіб, кімнат у квартирах, та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Таким чином, питання, які повязані з приватизацією квартир, відмова провести таку приватизацію уповноваженим органом, виникають з житлових відносин та повинні розглядатися судом в порядку цивільного судочинства. В Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання і захисту усіх форм власності. Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст.9 Конституції України. Ст.41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Правові основи приватизації житла, що знаходяться в державній власності, визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», від 19.06.1992 р. Ст.3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сімю. Згідно п.5 ст.5 вищевказаного Закону України кожний громадянин України має право приватизувати житло, яке він займає безоплатне в межах номінальної вартості житлового чеку, або частковою доплатою один раз. Таким чином, підставою для відмови в приватизації може бути лише використання особою свого права на приватизацію житла. Відповідач не заперечує, що позивач і треті особи участі у приватизації державного житлового фонду не брали і мають право на приватизацію даного житла. Відповідно до ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації на підставі заяви громадянина приймають рішення про приватизацію, згідно з яким житло передається у приватну власність. Відповідно до ч.3 ст.8 вищевказаного Закону передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Згідно п. 10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» орган приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, крім випадків передбачених законом. Відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордеру про надання жилої площі, документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документу, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача приватизацію квартири, а також серед інших документів копію ордера про надання жилої площі. Судом встановлено, що позивач і треті особи проживають та зареєстровані в [ADDRESS], виявили бажання приватизувати житло на законних підставах, з метою приватизації вищевказаної квартири звернулися до органу приватизації Голосіївської в м.Києві РДА із заявою про оформлення передачі в приватну власність кімнати за вищевказаною адресою в рівних частинах наймачам та надано копії необхідних документів, проте отримали відмову органу приватизації у зв»язку з ненаданням ними ордера на займане житлове приміщення. Враховуючи, що відповідно до ст. 129 ЖК України єдиною підставою для вселення є ордер, відповідач та будь-які інші фізичні чи юридичні особи правомірністі реєстрації та проживання позивача та третіх осіб у спірній квартирі не оспорюють, надати копію ордеру неможливо через відсутність ордеру на квартиру в організації, де зберігаються ці документи, то право позивачів на приватизацію їх житла порушено і підлягає судовому захисту. Згідно ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підтягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС. Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним. Відповідно до п.11 ст.8 вищевказаного Закону, спори, що виникають при приватизації квартир та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Таким чином, відсутність копії ордеру позбавляє позивача зі своєю сім»єю реалізувати своє право на приватизацію житлового приміщення та враховуючи, що у них є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного приміщення, крім копії ордеру, яку вони не можуть надати з незалежних від них причин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки судом вирішене питання про скасування рішення відповідача про відмову у передачі в приватну власність позивачів вищезазначеної квартири, то це є підставою для вирішення відповідачем питання, порушеного позивачами щодо приватизації квартири яку вони займають. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 9 ЖК Української PCP, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 1, 2, 3, 5, 8, 10, 11 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2010р. за № 109/17404, ст.ст. 64, 65, 156, 160, 162 ЖК України, та

Outcome: partial