Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації в особі голови ліквідаційної комісії про виплату середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного виконання рішення суду. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 21 травня 2020 року по справі №299/950/20 за позовною заявою позивача [PERSON] до Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської РДА про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, та стягнення середнього заробітку за весь час затримки - позов задоволено.Ухвалено: - стягнути з Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (ЄДРПОУ 02143301, м. Виноградів вул. Копанська, 10 Закарпатської області) на користь позивача, грошові кошти, належні йому при звільненні, у розмірі 11172,94 грн (одинадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 94 коп), що включає невиплачену заробітну плату та компенсацію за щорічну основну відпустку в сумі 2094,44 грн, вихідну допомогу в сумі 9078,50 грн; - стягнути із Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації (ЄДРПОУ 02143301, м. Виноградів вул. Копанська, 10 Закарпатської області) на користь позивача, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.01.2020 року по 21.05.2020 року в розмірі 38907,90 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот сім гривень 90 коп). 26 травня 2021 року на номер особового рахунку позивача № [NUMBER] в AT «Альфа - банк» були перераховані кошти в сумі 47 986,40 грн, де вказано, що кошти перераховано згідно рішення Виноградівського районного суду №299/950/20. Позивач зазначає, що відповідно до положень Конституції України та трудового законодавства має право на виплату заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного виконання рішення суду, яка згідно наданого ним розрахунку складає суму 108 942,12 грн, виходячи із середньоденного заробітку 432,31 грн та кількості робочих днів 252. Просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь вказаної суми грошових коштів. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, однак позивач подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та просив суд розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації, в особі голови ліквідаційної комісії будучи повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань від нього не надходило, відзив на позов не подав. У відповідності до порядку, встановленого ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини, на які посилається позивач в своїй заяві. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст.77 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.05.2020 року по справі за №299/950/20 позовні вимоги [PERSON] до Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача, грошові кошти, належні йому при звільненні, у розмірі 11172,94 грн (одинадцять тисяч сто сімдесят дві гривні 94 коп), що включає невиплачену заробітну плату та компенсацію за щорічну основну відпустку в сумі 2094,44 грн, вихідну допомогу в сумі 9078,50 грн, а також стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.01.2020 року по 21.05.2020 року в розмірі 38907,90 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот сім гривень 90 коп). Дане судове рішення виконано відповідачем 26 травня 2021 року шляхом перерахунку коштів в сумі 47 986,40 грн на номер особового рахунку позивача № [NUMBER] в AT «Альфа - банк». Як передбачено ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Відповідно до приписів ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначенні суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що остаточний розрахунок при звільненні працівника проводиться в день його звільнення, з обов`язковим попереднім письмовим повідомленням працівника про розмір нарахованих сум. Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21.05.2020 року по справі за №299/950/20 встановлено, що 11.01.2020 року відповідно до Наказу №550-к та на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із ліквідацією Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації, згідно з розпорядженням голови Виноградівської РДА від 06.09.2019 року №3-о, позивача було звільнено з посади інженера охорони праці та техніка-будівельника (а.с.7). Згідно наказу вирішено провести повний розрахунок з виплатою компенсації за невикористану щорічну основну відпустку із 15.08.2019 року по 11.01.2020 року у кількості 13 календарних днів, виплатити вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку. Згідно розрахункового листа від 26.02.2020 року на день звільнення позивачу належало виплатити 11172,94 грн, в тому числі заробітна плата, компенсація за невикористану щорічну відпустку та вихідна допомога. Вказані суми визначено як борг. Однак, ні в день звільнення позивача 11.01.2020 p., ні в подальшому відповідачем - Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської районної державної адміністрації не здійснено виплату належних позивачу коштів, що є порушенням ч. 1 ст. 116 КЗпП України. Суд погодився із наданим позивачем розрахунком середньоденної заробітної плати. Згідно довідки про середню заробітну плату, наданої Головою ліквідаційної комісії Управління освіти, молоді та спорту Виноградівської РДА Тодавчич Т.О., середньоденна заробітна плата позивача з урахуванням його заробітної плати за два місяці, що передували звільненню, становить 432,31 грн. Суд також зробив висновок що оскільки з позивачем не проведено повного розрахунку при звільненні, відповідач - УПРАВЛІННЯ ОСВІТИ, МОЛОДІ ТА СПОРТУ ВИНОГРАДІВСЬКОЇ РДА повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24.12.1999 року зазначено, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлений рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі не виплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначенні в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити своєму працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 р. в інших випадках збереження середньої заробітної плати, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середнього (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - на число календарних днів за цей період. Оскільки судове рішення від 21.05.2020 року виконано відповідачем тільки 26.05.2021 року, відповідач повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного виконання рішення суду. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). З урахуванням цих норм, зокрема, абзацу третього пункту 2 Порядку, середньомісячна заробітна плата за час затримки розрахунку обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто дню звільнення працівника з роботи. Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період. Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку). Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 Порядку). Як вказано вище, середньоденний заробіток позивача становить 432,31 грн. Таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного виконання рішення суду становитиме 108 942,12 грн гривень ( 432,31 грн/день х 252 дні (22.05.2020 року наступний робочий день від дня ухвалення судового рішення - 25.05.2021 року переддень виконання відповідачем судового рішення). Дана сума підлягає стягненню на користь позивача. Відповідно до Правової позиції ВСУ від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1395цс16, в разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, не обмежується будь-яким строком. Враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи докази у справі, суд приймає рішення про задоволення позову. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір у розмірі 1 089,42 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved