Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому вимагає в порядку ст.116 ЖК України виселити відповідачів з належного йому житлового будинку № 53 по вул.Маяковського в м.Вільнянськ Запорізької області, без надання їм іншого житлового приміщення. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, йому на праві власності належить житловий будинок № 53 по вул.Маяковського в м.Вільнянськ Запорізької області; відповідачі, які є відповідно його донькою та онуком, проживають у будинку як члени його сім'ї, при цьому постійно принижують його та вчиняють сварки, через що він змушений був звертатися до органів міліції, але ці заходи впливу позитивних наслідків не мали; враховуючи це, позивач й звернувся до суду із зазначеними вимогами. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлений позов, просить його задовольнити, пояснивши суду, що відповідачі проживають разом із ним у житловому будинку, при цьому постійно вимагають у нього гроші або навіть їх крадуть, вчиняють з цього приводу скандали та відмовляються його доглядати, хоча він є інвалідом І-ї групи та потребує стороннього догляду; вважає, що відповідачі це роблять з метою заволодіти його будинком. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали, пояснили суду, що факти, наведені позивачем, не відповідають дійсності, правил співжиття вона не порушує. Представник відповідачки, крім того, звернув увагу, що будинок був придбаний позивачем під час шлюбу із матір'ю відповідачки, яка померла у 2014 році, а отже, відповідачка має спадкові права на цей будинок як спадкоємець першої черги за законом. Відповідач [PERSON] позов також не визнав, підтримавши позицію відповідачки [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому докази, підстав для задоволення позову не знаходить. Так, згідно ст.157 ЖК України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. На підтвердження своїх доводів позивач надав до суду два висновки Вільнянського РВ ГУМВС України в Запорізькій області (а.с.9-13), з яких вбачається, що 11.06.2014 року та 17.08.2014 року позивач звертався до органів міліції з приводу сварок з відповідачкою [PERSON], проте у цих висновках відсутні відомості про те, що з боку відповідачів мало місце систематичне порушення правил співжиття і що до них застосовувалися заходи впливу. Більш того, з цих висновків вбачається, що сварки мали обопільний характер, і обидва рази позивач заявляв органам міліції, що конфлікт залагоджений. Інших доказів на підтвердження своїх вимог позивач суду не надав. Згідно ст.ст.10, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи це, позивач не довів обґрунтованість своїх позовних вимог, а тому у задоволенні позову має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed