Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду до суду з позовом до відповідача та третіх осіб про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову зазначає, що його мати [PERSON] за життя отримала у власність земельні ділянки площею 5,11 га ріллі та 0,24 га пасовища, які розташовані на території Сильченківської сільської ради, про що їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519406. Позивачем у судовому порядку встановлювалась належність даного Державного акту його матері, так як у написанні її прізвища в акті зроблено помилку. 25 вересня 2011 року мати позивача померла. Крім того баба позивача [PERSON], яка була матірю його матері [PERSON], за життя отримала у власність земельні ділянки площею 3,49 га ріллі та 1,26 га пасовищ, які також розташовані на території Сильченківської сільської ради, про що їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 517082. Спадкоємцем після смерті матері позивача [PERSON] була баба позивача [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки проживала разом з [PERSON] 01 лютого 2012 року [PERSON] померла. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу [PERSON] але позивач не має можливості отримати свідоцтво про право власності за заповітом, поскільки у нього відсутні оригінали Державних актів, які були втрачені, про що було розміщено оголошення в районній газеті «Трибуна хлібороба». Тому позивач [PERSON] просить суд визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельні ділянки площею 5,11 га ріллі га та 0,24 га кормові угіддя на території Сильченківської сільської ради в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519406 та право власності на земельні ділянки площею 3,49 га ріллі га та 1,26 га кормові угіддя на території Сильченківської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті баби [PERSON], що належали померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 517082. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити. Представник відповідача Сильченківської сільської ради, та третіх осіб відділу Держземагенства в Талалаївському районі та Талалаївської РДА - в судове засідання не зявились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні по справі докази, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла 25 вересня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 174154 (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження (повторного) серії 1-ЕЛ № 155269 [PERSON] народився 06 вересня 1973 року і в графі «Мати» зазначено [PERSON] (а.с.8). Згідно копії Державного акту на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 519406 [PERSON] є власником земельної ділянки площею 5, 48 га на території Сильченківської сільської ради (а.с.13). Згідно рішення Талалаївського районного суду від 15.07.2015 року, яке набрало законної сили 27.07.2015 року, встановлено факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519406 від 01.06.2005 року, виданий на імя [PERSON], належить [PERSON], яка померла 29 вересня 2011 року (а.с.12). Спадкодавець [PERSON] померла 01 лютого 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕЛ № 180602 (а.с.14). Згідно копії свідоцтва про народження (повторного) [PERSON] народилась 25 листопада 1939 року і в графі «Мати» зазначено [PERSON] (а.с.11). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу від 30.01.1962 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця [PERSON] спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 517083,згідно якого [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,76 га на території Сильченківської сільської ради (а.с.15). У районній газеті «Трибуна хлібороба» за 01 серпня 2015 року було поміщено оголошення про те, що втрачені Державні акти серії ЯА № 519406 на імя [PERSON] та серії ЯА № 517082 на імя [PERSON] вважати недійними (а.с.19). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа і спадкоємцем є онук [PERSON] згідно повідомлення Талалаївської ДНК від 06.08.2015 року та копії спадкової справи (а.с.23-26). Згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі від 06.08.2015 року вартість земельної ділянки що належала [PERSON] станом на 25.09.2011 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 519406 становить 50 867, 20 грн. - рілля, 4172, 80 грн. кормові угіддя; вартість земельної ділянки що належала [PERSON] станом на 01.02.2012 року згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 517082 становить 89 322, 80 грн. - рілля, 4172, 80 грн. кормові угіддя (а.с.27). З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим право установчим документом. Відповідно до п. «г» ст. 81, ч.1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців), спадкування здійснюється за заповітом або законом, до складу спадщини входять вся права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Статтею 328 ЦК України передбачено, а право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суд приходить до висновку, що у даному випадку застосуванню підлягає також і ст. 392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Даний підхід, закріплено також в п. 37 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», де вказано, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Як встановлено в судовому засіданні, за життя спадкодавці [PERSON] і [PERSON] набули права власності на земельні ділянки на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району, яке підтверджено Державними актами на право власності на земельні ділянки, що були втрачені. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією з законних підстав набуття права власності є спадкування. Відповідно до ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Поскільки спадкодавці за життя набули право власності на земельні ділянки, і дане право залишається неуспадкованим спадкоємцем за законом і за заповітом [PERSON], суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову враховуючи положення норм діючого законодавства про спадкування ЦК України - за яким до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Поскільки матеріалами справи підтверджено той факт, що спадкодавці у встановленому законом порядку за життя набули право власності на земельні ділянки, яке залишилось не успадкованим, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Суд також вважає за необхідне на підставі ч.2 ст. 80 ЦПК України та ст. 88 ЦПК України стягнути з позивача недоплачену суму судового збору відповідно до ціни позову, а саме грошової оцінки земельних ділянок на день смерті спадкодавців, яка була встановлена в ході судового розгляду згідно довідки відділу Держземагенства в Талалаївському районі на загальну суму 148 535 грн. 60 коп. Саме з цієї суми позивач повинен був сплатити суму судового збору при подачі позову до суду згідно п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про судовий збір» один відсоток ціни позову - 1485 грн. 36 коп., а ним сплачено 243 грн. 60 коп., тому підлягає стягненню з позивача недоплачена сума судового збору 1241 грн. 76 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved