Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Онуфріївського районного суду Кіровоградської області з позовом в якому просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на його користь у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2021 року включно. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач по справі [PERSON] є його батьком. Шлюб між батьками був розірваний, та до повноліття відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти на його утримання на користь матері [PERSON] .. На даний час він досяг повноліття, та продовжує навчання у Березоворудському аграрному коледжі ПДАА, 1 рівня акредитації на денній формі навчання. Термін навчання з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року, на даний час він навчається на третьому курсі. З моменту досягнення повноліття батько повністю усунувся від обов`язку по його утриманню. На даний час він ще має виплачувати заборгованість по аліментах, які були стягнуті до його повноліття, але робить це не регулярно та в незначних сумах. Зараз в нього суттєво виросли потреби в матеріальному забезпеченні, адже фактично він проживає в іншому населеному пункті, будь-яких доходів аби забезпечити себе самостійно він не має і матеріальним забезпеченням фактично займається лише мати. Мати позивача в міру можливостей допомагає, проте її допомоги та власних доходів не вистачає для повного задоволення матеріальних, фізичних і духовних потреб та витрат на навчання позивача, а відповідач не бажає добровільно надавати допомогу і взагалі ніяким чином не цікавиться його життям, тому він змушений звернутись до суду з даним позовом. Крім того просить стягнути витрати на професійну правову допомогу (складання позовної заяви) - 800 грн.. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 23.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Ухвалою судді Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 17.02.2020 року судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідача. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся. Завчасно надав до канцелярії суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та прохав розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судової повістки за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте [PERSON] не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду, не подав відзиву на позов. В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8\~ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Частиною 1\~статті 280 ЦПК України\~передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 05 грудня 2001 року Павлиською селищною радою Онуфріївського району Кіровоградської області, актовий запис №46. Згідно з довідкою «Березоворудського аграрного коледжу Полтавської державної аграрної академії» № 2 від 02.01.2020 року, [PERSON] навчається на ІІІ курсі Березоворудського аграрного коледжу ПДАА, І рівня акредитації. Форма навчання денна. Термін закінчення навчання\~з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року. Відповідно до ст.199\~Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1\~ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в\~ст. 182 цього Кодексу. Частиною 1\~статті 182 СК України\~передбачено, що суд, визначаючи розмір аліментів, враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, при визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені\~ст. 182 Сімейного кодексу України, [PERSON] дійсно потребує матеріальної допомоги в період навчання, вік повнолітньої дитини відповідає встановленим законом обмеженням, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на період навчання позивача, у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.01.2020 року та до закінчення [PERSON] навчання, тобто до 30.06.2021 року, за умови, що він буде продовжувати навчання. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1ст. 5\~Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст.141\~ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в дохід держави в розмірі 840,80 грн.. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 800 грн. Згідно\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом. Відповідно до пунктів 1, 5, 6\~статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. З приводу зазначеного питання висловлювався і Конституційний Суду України, так, пунктом 3.2 рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Також Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті частини другої статті\~3, статті\~59 Конституції України\~покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Отже, з викладеного слідує, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. В матеріалах справи міститься Витяг з Договору про надання правової допомоги від 15.01.2020 року, укладений між адвокатом Горбенко Т.В. та позивачем\~\~ [PERSON] (Клієнтом). Згідно з витягом з Договору адвокат Горбенко Т.В. на підставі звернення Клієнта приймає на себе зобов`язання з надання правничої допомоги, що полягає у написанні позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу позивачем надано акт здачі прийняття виконаних робіт від 15.01.2020 року та квитанцію № 34 від 15.01.2020 року про сплату позивачем 800 (вісімсот) грн. - оплата за надання послуг по написанню позовної заяви про стягнення аліментів на повнолітню дитину на період навчання. Відповідно з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 800 грн. за надання правової допомоги.

Outcome: approved