Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати за ним, [PERSON], [INFO], право власності на земельну ділянку, загальною площею 1.77 гектарів, з них: 1.5813 га - рілля, 0.1931 га кормові угіддя, що розташована території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, що належала [PERSON], яка померла 24 березня 2005 року, на підставі державного акту на право власності на землю серії Р3 №732468, в порядку спадкування. При цьому позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що не може отримати свідоцтва на право на спадщину на дану земельну ділянку, оскільки державний акт на право приватної власності на землю на цю ділянку на ім'я його тітки втрачено. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 27). Представник Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не зявився, але подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти визнання права власності на земельну ділянку не заперечує (а.с. 26). Справу розглянуто у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно зі ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 березня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №007459 (а.с. 6). Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 18 жовтня 2016 року встановлено факт, що [PERSON], яка померла 24 березня 2005 року в селі Засулля Недригайлівського району Сумської області, доводилася позивачу по справі, [PERSON], [INFO], рідною тіткою по лінії матері (а.с. 7). Рішення суду набрало законної сили 29 жовтня 2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. До спадкового майна, в тому числі, належить земельна ділянка площею 1.77 гектарів, відповідно до державного акту на право власності на землю серії Р3 №732468 виданого на підставі розпорядження Недригайлівської РДА № 289 від 09 серпня 2002 року. Відповідно до копії довідки Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області від 02.08.2016 року №349 (а.с. 9), [PERSON], [INFO], до дня смерті 24.03.2005 року була зареєстрована в [INFO]. На час смерті проживала одна. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Засульської сільської ради не посвідчувався. Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 06 грудня 2016 року позивачу по справі, [PERSON], визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], яка померла 24 березня 2005 року, терміном один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 11). Дане рішення суду набрало законної сили 17.12.2016 року. Відповідно до інформації, наданої на запит суду, приватним нотаріусом Недригайлівського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] від 20.01.2017 року №106/01-16, після смерті 24 березня 2005 року [PERSON] відкрито спадкову справу 21.12.2016 року на підставі заяви від спадкоємця за законом [PERSON], свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Вказана обставина також підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та заявою спадкодавця [PERSON] (а.с. 23-24). Отже, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї тітки [PERSON], так як відповідно до ст. 1269 ЦК України на підставі рішення суду від 06.12.2016 року про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, за якою була відкрита спадкова справа після смерті [PERSON] Разом з тим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,77 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Засульської сільської ради Недригайлівського району Сумської області, оскільки у нього відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю, який належав його покійній тітці. У Недригайлівській районній газеті «Голос Посулля» №93 (11340) від 11 листопада 2016 року, було розміщено оголошення, що втрачений державний акт на право приватної власності на землю серіїР3 №732468, виданий 29 серпня 2002 року Засульською сільською радою на імя [PERSON], вважати недійсним (а.с. 10). Так, у позивача збереглася лише копія зазначеного державного акту (а.с. 10), з якого вбачається, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,77 га, що розташована на території Засульської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до копії звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, наданого ФОП [PERSON] (а.с. 12-13), ринкова вартість земельної ділянки площею 1,77 га станом на 20 грудня 2016 року становить 35400 грн. 00 коп. Позивач [PERSON] звертався до приватного нотаріуса Недригайлівського районного нотаріального округу [PERSON] з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на дану земельну ділянку, але листом №1933/01-16 від 20.12.2016 р. (а.с. 15) йому було роз'яснено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на землю та рекомендовано звернутися до суду для захисту свого порушеного права. Таким чином, відповідно до ст. 1269 ЦК України позивач [PERSON] є таким, що прийняв спадщину після смерті тітки [PERSON]. Відповідно до ч. ч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , що який засвідчує його право власності. З досліджених у судовому засідання доказів вбачається, що позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своєї тітки [PERSON], але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку через відсутність правовстановчого документа на зазначене майно. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, так як рішення суду в такому разі буде підставою для належного оформлення ним права власності на успадковане майно. Вимога про стягнення судових витрат позивачем не заявлялась. На підставі викладеного,

Outcome: approved