Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до територіальної громади в особі Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. У позові вказав, що [INFO] померла його мати - [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (паю) ЕКСП «Сула» 3,891 умовних кадастрових гектари на території Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, що належала померлій відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Лубенської РДА від 03.03.1997 року. На день смерті [PERSON] з нею проживав заявник, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. В актовому записі про смерть прізвище матері заявника зазначено «[PERSON]», на підставі паспортних даних померлої. Водночас, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) прізвище матері заявника зазначено «[PERSON]». Виправити вказану помилку неможливо, враховуючи відсутність сертифіката. 02.07.2018 року приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Карпець О.М. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно. Позивач прохає суд: встановити факт належності правовстановлюючого документа - сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на підставі розпорядження Лубенської РДА від 03.03.1997 року, в якому зазначено прізвище «[PERSON]», [PERSON]; визнати, що заявнику в порядку спадкування після смерті [PERSON] належить право на земельну частку (пай) площею 3,891 умовних кадастрових гектари без визначення меж цієї частки в натурі, розташовану на території Засульської сільської ради Лубенського району, яка належала померлій [PERSON] згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 03.03.1997 року. В судове засідання позивач та його представник не з'явилися. Представник позивача - [PERSON], надала суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач - Засульська сільська рада Лубенського району Полтавської області надіслала заяву, в якій справу прохає розглянути без участі свого представника, при розгляді справи покладаються на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] в с.Тернівщина Лубенського району Полтавської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. /а.с.7/ При цьому, з п.2 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, вбачається, що державна реєстрація смерті відбувається з врахуванням паспортних даних померлої особи, які зазначаються в заяві про державну реєстрацію смерті. Крім того, відповідно до п.14 розділу 56 вказаних Правил, в подальшому паспорт громадянина України померлого орган державної реєстрації актів цивільного стану, який реєструє смерть, вилучає для подальшого його направлення до територіального підрозділу Державної міграційної служби України. Отже, дійсним прізвищем померлої згідно паспорту та свідоцтва про смерть є «[PERSON]». З відповіді відділу Держгеокадастру у Лубенському районі від 15.06.2018 року вбачається, що померла за життя отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,891 умовних кадастрових гектари, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської райдержадміністрації №103 від 03.03.1997 року, на території Войнихівської сільської ради. /а.с.6/ При цьому, з вказаної відповіді випливає, що у сертифікаті прізвище померлої зазначено як «[PERSON]». Крім того, з довідки виконавчого комітету Засульської сільської ради випливає, що померла зазначена в списку громадян-членів ЕКСП «Сула» Лубенського району Полтавської області, які мають право на земельну частку (пай), де її прізвище зазначено як «[PERSON]». /а.с.7/ Згідно свідоцтва про народження позивача, [PERSON], [INFO], уродженця с.Тернівщина Лубенського району Полтавської області, його матір'ю є [PERSON]. /а.с.12/ При цьому, згідно довідки від 07.06.2018 року, виданої виконавчим комітетом Засульської сільської ради Лубенського району Полтавської області, останнім місцем реєстрації [PERSON], яка померла [INFO] було: [ADDRESS]. На час смерті [PERSON] за вказаною адресою проживав та був зареєстрований її син - [PERSON], 1964 року народження. /а.с.8/ Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] Після смерті [PERSON] зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. /а.с.5/ При цьому, наявні розбіжності в написанні прізвища спадкодавця не ставлять під сумнів її родинні зв'язки з позивачем, які підтверджують збігом імені та по батькові померлої в свідоцтві про народження [PERSON] та в свідоцтві про смерть [PERSON], збігом даних про місце народження позивача, місце проживання позивача та [PERSON], місце смерті спадкодавця. Наведені дані, а також дані про членство померлої в ЕКСП «Сула», які збігаються в частині імені та по батькові [PERSON], а також районі її проживання, підтверджують належність їй права на пай, посвідченого сертифікатом серії [NUMBER]. Водночас, розбіжності в написанні прізвища померлої в свідоцтві про смерть та в сертифікаті на право на земельну частку (пай) перешкоджають реалізації спадкових прав спадкоємцем, яким є позивач по справі - [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи викладене, а також те, що встановлення факту належності померлій правовстановлюючого документа має юридичне значення для здійснення позивачем спадкових прав, вимога про встановлення вказаного факту підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки, як вже зазначалося на підставі довідки сільської ради, позивач постійно проживав з [PERSON] на час відкриття спадщини і не відмовився від спадщини, то він є таким, прийняв спадщину. Позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкового майна у вигляді вищевказаної земельної частки (паю), інших заяв про прийняття спадщини немає. Однак, постановою нотаріуса від 02.07.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно /а.с.11/. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Крім того, чинне законодавство у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) не передбачає процедури видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай). За таких обставин, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, визнання права власності на земельну частку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги до територіальної громади в особі Засульської сільської ради підлягають задоволенню.

Outcome: approved