Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] сільської ради Луцького району про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Свій позов обґрунтовує тим,\~що 07 липня 2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття і не припинялися внаслідок його смерті. Окрім іншого, в склад спадкового майна, входить земельна ділянка площею 0,3016 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Тарасове, Луцького району. На випадок своєї смерті [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно, заповів позивачу [PERSON] Також зазначає, що спадкоємцем обовязкової частки в спадковому майні по смерті [PERSON] є дружина спадкодавця, його (позивача) мати [PERSON]. Вказує, що спадщина нею була прийнята шляхом спільного проживання з спадкодавцем на момент його смерті. Однак, не оформивши своїх спадкових справ на належну їй частку в даному нерухомому майні, [PERSON] померла 18.09.2003 року. Позивач спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв шляхом проживання із спадкодавцем, оскільки на час смерті матері проживав разом з нею у спірному будинку. Через нотаріальну контору оформити свої спадкові права на земельну ділянку площею 0,3016 га для ведення особистого селянського господарства не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] та [PERSON], а саме: земельну ділянку площею 0,3016 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Тарасове, Луцького району, Волинської області. В судове засідання представник позивача подала суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи без участі представника, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України\~без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.\~\~\~ Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до\~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Суд встановив, що [PERSON] помер 07 липня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.4). Згідно\~ст.1223 ЦК України\~право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. 22 серпня 2002 року спадкодавець [PERSON] заповів\~все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що належатиме останньому на день смерті і на що за законом матиме право заповів своєму сину, позивачу [PERSON] (а.с.24). Спадщину позивач прийняв фактично, шляхом постійного проживання з спадкодавцем на момент його смерті. Згідно\~ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що спадкоємцем обовязкової частки в спадковому майні по смерті [PERSON] була дружина спадкодавця [PERSON], проте остання не оформивши своїх спадкових прав на належну їй частку в даному нерухомому майні померла 18.09.2003 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом . З відповіді в.о. начальника управління держгеокадастру у Луцькому районі на запит представника позивача вбачається, що відповідно до державного акта на право приватної власності на землю, серія ЯА № 661488 зареєстрованого 12.01.2006 року за №010607600177 батькові позивача [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,3016 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в с.Тарасове, [PERSON] сільської ради (а.с.13). Оскільки мати позивача [PERSON] за життя спадщину прийняла, однак не зареєструвала право власності на вказану земельну ділянку та не отримала державний акт на неї, нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку (а.с.11). Відповідно до ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину\~в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. На підставі викладеного, враховуючи, що право власності на земельну ділянку, яке засвідчене державним актом, мав батько позивача, а після його смерті спадщину прийняла [PERSON] (матір позивача), однак не оформила право власності, нотаріусом відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, захистити свої права він може лише в судовому порядку, суд приходить до висновку, що позивач також має право на спадкове майно, як єдиний спадкоємець померлої матері.

Outcome: approved