Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» грошову суму у розмірі 200000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків. \~ \~ \~ \~Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач [PERSON] протягом тривалого часу працював на підприємствах вугільної промисловості. А з відповідачем ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» перебував у трудових відносинах в період часу з 21.02.2005 року по 30.10.2019 року. Прийнятий охоронцем, наказом №2444к від 29.05.2006 року, переведений гірничим робітником підземним 3 розряду з повним підземним робочим днем в шахті. Наказом №1072кп від 29.08.2011 року переведений гірничим робітником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті 5 розряду. Загальний стаж складає 16 років 06 місяців 20 днів. Звільнений на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я). Під час виконання трудових обов`язків 13.01.2019 року позивач отримав травму: працюючи у другу зміну, отримав наряд на забезпечення виконання технологічного циклу з комбайнової виїмки вугілля у 11 південний «біс» лаві блоку 10. О 18 годині 30 хвилин, знаходячись безпосередньо під секцією, 3КД-90 №43, подав тиск робочої рідини з РСД на домкрат засувки конвеєра лави СЗК 228/800. У цей час конвеєр лави перемістився у протилежному напрямку від погруддя виробки до секції, в результаті чого його ліва нога опинилася затиснутою між конвеєром СЗК 228/800 і основною секцією 3КД-90 №43. Позивач відключив фіксатор подачі тиску робочої рідини на РСД, самостійно вивільнив ногу і світовим сигналом покликав на допомогу. Позивачу надали першу допомогу та супроводили до підземного медичного пункту, потім - до поверхневого, а звідти до приймального відділення Мирноградської ЦМЛ. \~ \~ \~ \~З 13.01.2019 року по 30.01.2019 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні Мирноградської лікарні у травматологічному відділенні з діагнозом: закриті крайові внутрішні суглобові переломи основ 2,4 плеснових кісток лівої ступені зі зміщенням. За даним нещасним випадком складено Акт проведення розслідування нещасного випадку від 11.02.2019 року за формою Н-5 та Акт №8 про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом від 11.02.2019 року за формою Н-1. Вперше був оглянутий на МСЕК за трудовим каліцтвом, де було встановлено 20% втрати професійної працездатності на строк 1 рік. Інвалідом не визнавався. Повторно оглянутий на МСЕК 25.06.2020 року, підтверджено 20% втрати професійної працездатності за трудовим каліцтвом 13.01.2019 року на строк до 01.07.2022 року. Інвалідом не визнавався. \~ \~ \~ \~Робота на підприємстві є небезпечною та шкідливою для здоров`я, оскільки це постійний контакт із шкідливими речовинами, пилом та контрастними температурами. Здійснення такої трудової діяльності створює підвищену вірогідність спричинення шкоди здоров`ю працівника із-за неможливості підвищеного контролю людини за вказаними умовами і чинниками. Час роботи на підприємстві став причиною виникнення та розвитку у [PERSON] професійного захворювання та складено акт за формою П-4, затверджений т.в.о. начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області від 28.12.2020 року, яким встановлено, що хронічна попереково крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірним статико динамічними порушеннями м`язево тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. Хронічна цервікоторакалгія. НЦД за гіпертонічним типом, СН 0 ст. Порушення ліпідного обміну - виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів. За результатами медичного освідкування 21.01.2021 року в міжрайонній медико-соціальній експертній комісії позивачу встановлено третю групу інвалідності за професійним захворюванням, визначено за сукупність 65 % втрати працездатності з 19.01.2021 року безстроково: первинно 30% - хронічна попереково крижова радикулопатія; первинно 10% - хронічний бронхіт; первинно 20% - за трудовим каліцтвом 13.01.2019 року; повторно 5% - за трудовим каліцтвом 21.06.2004 року. Саме за встановленням відсоткового ступеню втрати професійної працездатності, [PERSON] просить стягнути з ПрАТ «Ш/у Покровське» моральну шкоду. Моральна шкода полягає в тому, що позивач втратив значний ступінь професійної працездатності, має серйозні порушення здоров`я із стійкими розладами функцій організму, обумовленими травмами та наслідками професійного захворювання, все це призвело до порушення звичного способу його життя і потребує від позивача додаткових зусиль для організації, неможливості продовження активного особистого життя, порушення нормальних життєвих зв`язків; змінити підземні умови праці на поверхневі, що позначилося на його доходах. Серед наслідків захворювання позивач відмічає біль в поперековому відділі хребта з іррадіацією в праву ногу, біль у шийному та грудному відділах хребта, кашель, переважно сухий, загальну слабкість, періодичний біль у серці, нестійкий артеріальний тиск, постійні головні болі. Внаслідок вказаного, позивач відчуває свою неповноцінність, постійне хвилювання, емоційна напруга призводить до погіршення стосунків в родині та з оточуючими. Моральну шкоду [PERSON] оцінює в сумі 200000,00 гривень, що відповідатиме справедливій сатисфакції за розвиток хронічного професійного захворювання, яким спричинено втрату професійної працездатності (а. с. 1-4) Ухвалою суду від 08.04.2021 року за позовною заявою [PERSON] до ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» порушено справу за правилами спрощеного позовного провадження, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України (а. с. 38). 18.05.2021 року ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на позовну заяву, в порядку ст. 278 ЦПК України, подано відзив, на позовну заяву з викладенням таких заперечень проти заявлених [PERSON] .Так, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Позиція представника відповідача по суті справи базується на незгоді з обставинами, викладеними в позовній заяві. По - перше, нещасний випадок, який трапився з позивачем 13.01.2019 року в результаті якого він отримав виробничу травму та йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності, але інвалідом його не визнано. Саме відповідно п. 7 акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом №8 від 11.02.2019 року форми Н-1 причиною нещасного випадку є особиста необережність [PERSON] , а саме невиконання вимог інструкції з охорони праці. Розслідуванням встановлено, що наряд на виконання робіт було видано під особистий підпис з реєстрацією у книзі нарядів дільниці №7, та наряд путівці на виробництво робіт гірничого майстра дільниці №7 з попереднім проведенням інструктажу з питань охорони праці. Виробничу травму позивач отримав через особисту необережність та неуважність і вини підприємства в цьому не має. По - друге, відповідно до виписки з акту МСЕК від 21.01.2020 року позивачу було встановлено 65% втрати професійної працездатності, однак незважаючи на отриману травму, позивач продовжив працювати на підприємстві відповідача в умовах шкідливих виробничих факторів внаслідок чого ним було отримано професійне захворювання. Не зважаючи на отриману травму та усвідомлюючи ризик виникнення професійного захворювання, позивач умисно тривалий час не повідомляв адміністрацію ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» про необхідність переведення його на іншу менш шкідливу або менш важку працю у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Тож відповідач не приховував тяжкість і шкідливість технологічного процесу. При цьому, позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці і усвідомлював можливість ушкодження його здоров`я. Крім того, відповідачем зазначено про відсутності висновку медичних органів з чітким фіксуванням факту спричинення позивачу моральної шкоди, перенесення стресових, агресивних та інших негативних проявів стану здоров`я. Також у відзиві представник відповідача при визначені розміру моральної шкоди просить врахувати, що позивач при укладанні трудового договору був обізнаний про умови праці, небезпечні і шкідливі виробничі фактори, тому усвідомлював ризик можливості ушкодження його здоров`я. ПрАТ «Ш/у «Покровське» висловлює позицію, що стягнення моральної шкоди в сумі 26\~000,00 гривень, при обставинах отримання професійного захворювання та ступеню втрати працездатності не відповідає вимогам розумності і справедливості та практиці, що склалася при розгляді судами Донецької області аналогічних спорів. Задоволення позову за рахунок ПрАТ «Ш/у «Покровське» буде суперечити вимогам ст. ст. 8, 46 Конституції України, ст. 9 Закону України «Про охорону праці», ст. ст. 21, 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», ст. ст. 8, 213 ЦПК України, ст. 233 КЗпП України. Крім того, відповідач при розгляді справи та визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, просить врахувати, що позивачу виплачуються значні страхові виплати від Фонду соціального страхування, пенсія за інвалідністю. 3 група інвалідності, відповідно до «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності» затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009 року є робочою. Інваліди 3 групи можуть навчатися та провадити різні види трудової діяльності за умови забезпечення у разі потреби засобами компенсації фізичних дефектів чи порушених функцій організму, здійснення реабілітаційних заходів. (а.с. 41-43). Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином відповідно до ст. ст. 128, 130 ЦПК України. Позивачем [PERSON] надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в його відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє. Представник позивача адвокат Свиридова О. М. (уповноважена договором про надання правової допомоги від 02.04.2021 року) надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» Петренко Н.П. (уповноважена довіреністю) надіслано на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, просила вирішити позовні вимоги [PERSON] з урахуванням позиції, викладеній у відзиві, долученого до матеріалів справи. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено такі фактичні обставини та відповідні правовідносини. [PERSON] перебував в трудових відносинах з Приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» (до зміни найменування: ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1», ВАТ «Шахтоуправління «Покровське», «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна № 1»): - 21.02.2005 року по 25.02.2005 року прийнятий помічником охоронця; - 25.03.2005 року - переведений охоронцем; - 30.05.2006 року переведений гірничим робочим підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті; - 29.08.2011 року - переведений гірничим робітником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті 4 розряду; - 01.07.2017 року - переведений гірничим робітником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті 5 розряду; - 30.10.2019 року - звільнений у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я п. 2 ст. 40 КЗпП України. (підтверджено записами в трудовій книжці позивача - а. с. 8-11). \~ \~ \~ \~За результатами засідання лікарсько-експертної комісії центральної лікарсько експертної комісії (ЦЛЕК) Державної Установи «Інститут Медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 07.12.2020 року № 42/1090 про наявність хронічного професійного характеру захворювання у [PERSON] : хронічна попереково крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірним статико динамічними порушеннями м`язево тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (а.с. 34). Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» професійне захворювання - захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою. Відповідно до Акту розслідування нещасного випадку, що стався 13.01.2019 року о 18 годині 30 хвилин за формою Н-5, складеного 11.02.2019 року та акту форми Н-1, складеного 11.02.2019 року комісією з залученням начальника зміни з охорони праці, заступника генерального директора з виробництва, заступника голови профкому шахти, завідувача сектору - страхового експерта з охорони праці Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нещасний випадок, що стався 13.01.2019 року з [PERSON] стався з причини: незадовільного стану засобів виробництва - невідповідність підключення рукавів високого тиску РВД о12мм домкрата задвижки конвеєра лави СЗК 228/800 до РСД секції механізованого комплексу 3КД-90 №43 в 11 південній «біс» лаві блоку 10 (замість положення «засувка» підключено в положення «підтяжка». Супутні причини: невиконання вимог інструкції з охорони праці перед початком виконання засувки конвеєра лави СЗК 228/800 в 11 південний «біс» лаві блоку 10 13.01.2019 року у ІІ зміну виконавець робіт не впевнився в технічно справному стані гідросистеми секції механізованого комплексу 3КД-90 №43; - невиконання посадових обов`язків - відсутність належного контролю за безпечним виконанням робіт на дільниці №7 з боку ІТП дільниці №7 13.01.2019 року у ІІ зміну; особистої необережності постраждалого, порушення п. 1.11 «Інструкції з охорони праці, безпечному виконанню робіт і поведінці в шахті гірничого робочого очисного забою» п. 2.9 «Колективного договору підприємства на 2017-2019 р. р.». (а.с.12-16, 17-20). Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за Формою П-4, складеного 28.12.2020 року комісією з залученням головного спеціаліста відділу гігієни праці та атестації робочих місць за умовами праці управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області, страхового експерта з охорони праці Покровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, директора з охорони праці та промислової безпеки ПрАТ «Ш/у «Покровське», провідного інженера з обліку і аналізу травматизму та професійних захворювань ПрАТ «Ш/у «Покровське», начальника дільниці «Амбулаторія» ПрАТ «Ш/у «Покровське», голови профспілки ПрАТ «Ш/у «Покровське», завідувача терапевтичним відділенням КНП Родинської міської лікарні» - професійне захворювання у позивача [PERSON] виникло в зв`язку із тривалим періодом роботи в шкідливих умовах впливу шкідливих виробничих факторів фізичне навантаження, робоча поза, пил. (а.с.17-20). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебував періодично на амбулаторному лікуванні: -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 09.06.2014 року по 17.06.2014 року з діагнозом: ГРЗ; -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 03.11.2014 року по 12.11.2014 року з діагнозом: гостра люмбоішалгія; -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 09.02.2015 року по 19.02.2015 року з діагнозом: ГРЗ з явищами трахеіта; -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 06.07.2015 року по 16.07.2015 року з діагнозом: гострий бронхіт; -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 05.10.2015 року по 15.10.2015 року з діагнозом: хронічний попереково крижовий радикуліт, загострення; -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 21.03.2016 року по 31.03.2016 року з діагнозом: хронічний бронхіт, загострення; -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 18.08.2016 року по 29.08.2016 року з діагнозом: хронічний попереково крижовий радикуліт вираженим больовим, м`язево - тонічним та корінцевим синдромом, стадія загострення; Також [PERSON] перебував періодично на стаціонарному лікуванні: -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 10.03.2017 року по 20.03.2017 року з діагнозом: хронічний вертеброгенний (остеохондроз попереково крижового відділу хребта, клінічно), попереково крижовий радикуліт, з вираженим больовим, м`язево тонічним та правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико динамічної функції хребта, ст. загострення, хронічний бронхіт. (а. с 29); -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 15.01.2018 року по 24.01.208 року з діагнозом: хронічний вертеброгенний (остеохондроз попереково крижового відділу хребта, клінічно), попереково крижовий радикуліт, з вираженим больовим, м`язево тонічним та правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико динамічної функції хребта, ст. загострення, хронічний бронхіт. (а. с 30); -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 11.02.2019 року по 20.02.2019 року з діагнозом: хронічний вертеброгенний (остеохондроз попереково крижового відділу хребта, клінічно), попереково крижовий радикуліт, з вираженим больовим, м`язево тонічним та правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико динамічної функції хребта, ст. загострення, хронічний бронхіт 2 ст. ЛН 1 ст. (а. с.31); -КНП «Покровська центральна районна лікарня» в період з 18.05.2020 року по 27.05.2020 року з діагнозом: хронічний вертеброгенний (остеохондроз попереково крижового відділу хребта, протрузія дисків Л2-Л3, Л3-Л4, Л4-Л5, Л5-S1), попереково крижовий радикуліт, з вираженим больовим, м`язево тонічним та правобічним корінцевим синдромом, вираженим порушенням статико динамічної функції хребта, ст. загострення, хронічний бронхіт 2 ст. ЛН 1 ст. (а. с. 32); - в Державній Установі «Інститут Медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної академії медичних наук України» в період з 27.11.2020 року по 10.12.2020 року з діагнозом: хронічна попереково крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірним статико динамічними порушеннями, м`язево тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. Захворювання професійні, встановлені вперше. (а.с. 33); Згідно висновку центральної лікарсько експертної комісії (ЦЛЕК) Державної Установи «Інститут Медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної академії медичних наук України» від 07.12.2020 року № 42/1090 про наявність хронічного професійного характеру захворювання в [PERSON] : хронічна попереково крижова радикулопатія L5,S1 праворуч в стадії затихаючого загострення з помірним статико динамічними порушеннями м`язево тонічним та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг. Хронічний бронхіт ІІ ст. фаза затихаючого загострення, прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ ст. (а.с. 34). 21.01.2021 року [PERSON] оглянутий в Обласній профпатологічній медико-соціальній експертній комісії м. Слов`янська та встановлено ступінь втрати професійної працездатності за професійним захворюванням за сукупністю 65 % з 19.01.2021 року безстроково: 30% - хронічна попереково крижова радикулопатія; 10% - хронічний бронхіт; 20% - трудове каліцтво 13.01.2019 року, 5%- трудове каліцтво 21.06.2004 року, що підтверджується довідкою серійний номер 12 ААА № 092129. (а.с. 22) На підставі зазначених доказів позивач [PERSON] ґрунтує заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, пов`язаної з розвитком професійного захворювання, що є прямим наслідком шкідливих та небезпечних умов праці на підприємстві. Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом надано оцінку поданих [PERSON] доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в позовній заяві та про часткове задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці. Приписами\~ст. 173 КЗпП України\~за потерпілим закріплено право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Таким чином, право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку, мають право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого їм органу. Аналогічна правова позиція була зазначена Конституційним Судом України в рішенні від 08.10.2008р. по справі № 1-32/2008 та Верховним Судом у постанові від 04.07.2018р. по справі №210/5023/15-ц. Згідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 8 липня 1994 р. №7, від 30 вересня 1994р. №11 та від 25 травня 1998 р. №15, від 24.10.2003р. №9), вирішуючи питання про прийняття до провадження заяв про відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, суди повинні враховувати, що спори між: потерпілим працівником та роботодавцем (незалежно від форм власності та виду діяльності) щодо права на відшкодування зазначеної шкоди підлягають судовому розгляду в порядку, встановленому для вирішення трудових спорів (гл. XV КЗпП). У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. З Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.12.2020 року вбачається, що підприємством, з яким позивач [PERSON] перебував в трудових відносинах, та на якому отримав захворювання з втратою 65 % професійної працездатності є ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», відповідач по справі. Суд вказує на безпідставність доводів представника відповідача про те, що вимоги є безпідставними, оскільки позивач працював на підприємстві свідомо, добровільно, знаючи, що специфіка роботи по його професії передбачає працю в шкідливих умовах для здоров`я. Трудове каліцтво отримав у зв`язку з власним порушення законодавства про охорону праці. Так, відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про охорону праці» позивач мав право відмовитися від виконання роботи, якщо створилася виробнича ситуація чи навколишнє середовище небезпечне для його життя чи здоров`я. Суд акцентує увагу, що якщо засоби виробництва прийнято в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, то умови праці мають бути безпечними. Так, в п. 13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 24.12.2020 року зазначено, що згідно з Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердж. наказом МОЗ України № 248 від 08.04.2014 року умови праці [PERSON] : відносяться по пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 степеню, за параметрами мікроклімату до 2 класу допустимі, за рівнем шуму до 3 класу 2-3 ступеню; за важкістю праці до 3 класу 3 ступеню. (а.с. 17-20). Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Частиною третьою ст. 13 Закону України «Про охорону праці» на роботодавця покладено безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Актом про проведення розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання стверджується, що наявна вина працедавця. Суд також не приймає викладене в письмовому відзиві посилання представника відповідача на те, що факт спричинення позивачу моральної шкоди є недоведеним, оскільки будь-яких додаткових висновків, експертиз в даному випадку не потрібно, оскільки наявна стійка втрата працездатності позивача, та встановлення останньому третьої групи інвалідності. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами в цивільній справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Сукупність наданих позивачем доказів: трудова книжка позивача, трудова книжка позивача, акт розслідування професійного захворювання, медичний висновок центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання, епікризи, довідка МСЕК, - підтверджують факт завдання позивачу моральної шкоди. Згідно роз`яснень Конституційного Суду України у рішенні від 27 січня 2004 року № 10рп\\2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і винною протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу. Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду. Суд при розгляді справи вважає доцільним акцентувати увагу, що Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 24.12.2020 року засвідчено, що причиною розвитку у позивача професійного захворювання є тривалий період роботи в умовах впливу шкідливих виробничих факторів фізичне навантаження, робоча поза, пил. Причина виникнення професійного захворювання Пил переважно фіброгенної дії фактична величина 30,6-55,0 мг/м3, при нормативному значенні 10 мг/м3; маса вантажу, що підіймається та переміщується фактична величина 10-35 кг при нормативному значенні 30 кг.; нахили корпусу 30-160 разів за зміну при нормативному значенні до 100 разів за зміну; Важкість праці - фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) фактична величина 61,5-154,7 Вт, при нормальному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) фактична величина 49,5-181,7 Вт, при нормальному значенні 45 Вт;робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів 40-56% часу зміни при нормативному значенні 25% зміни; перебування у вимушеній позі 74 % часу зміни, в позі «стоячи» 67% часу зміни, при нормативному значенні періодичне перебування у незручній позі «стоячи» до 60% часу зміни. (п. 18 Акту). По суті інших доводів представника відповідача (врахування практики розгляду аналогічних справ судами Донецької області), - суд реагує наступним. Згідно ч. 1 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (рішення «Проніна проти України»). Доводи відповідача в зазначеній частині не дають підстави вказати на їх суттєвість в розгляді справи. Суд вважає, що з причини розвитку професійного захворювання, позивач [PERSON] зазнав фізичний біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, лікування позивача вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, як наслідок беззаперечно настали зміни у його життєвих і виробничих зв`язках (з причини частого звернення до медичних установ позбавлений можливості проводити час зі своєю родиною, часте перебування на лікарняному впливало на виробничі відносини), неможливість їх поновлення. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з того, що життя і здоров`я людини найвища соціальна цінність, невід`ємні два поняття. Оскільки, якщо втрачене здоров`я, то немає того повноцінного життя, як того бажає сама людина. Немає вартості життю людини та вартості втраченому здоров`ю. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, - моральна шкода має визначатися за автономними критеріями, що випливають з Конвенції, а не на підставі принципів, визначених у національному законодавстві чи практиці відповідної держави (Мельниченко проти України); деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами, але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства»); в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації (рішення у справах «Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії»). Суд, приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань позивача, погіршення стану здоров`я, значну ступінь втрати професійної працездатності, втрату виробничих здібностей, а також вимоги розумності, виваженості і справедливості, - вважає необхідним задовольнити вимоги щодо компенсації моральної шкоди, стягнувши з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача [PERSON] грошову суму у розмірі 49000,00 гривень. Суд при винесені рішення враховує положення Закону України № 466-ІХ від 16.01.2020 року «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким внесено зміни до статті 164 ПК України (норма набрала чинності з 23.05.2020 року). До загального місячного (річного) оподаткування доходу платника податків, з урахування змін, внесених Законом № 466-ІХ, включається відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі визначеному законом (п. п. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 ПК України). Суд, в зв`язку з вищевикладеним, в рішенні вважає необхідним зазначити, що розмір присудженої моральної шкоди в сумі 49000,00 гривень підлягає стягненню з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» з урахуванням утримання обов`язкових податків і зборів, в розмірі, який перевищує чотирикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Так, позивач [PERSON] , в порядку п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судових витрат, тому передбачений п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 вказаного закону розмір мита підлягає стягненню в дохід держави з приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (розмір визначено з урахуванням дати подачі позову до суду). Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України, ст. ст. 153,\~237-1 КЗпП України,

Outcome: partial