Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить зобов`язати Харківську міську раду виключити квартиру [ADDRESS] , з числа службових приміщень Державного підприємства «Харківський Радіозавод «ПРОТОН». В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.12.2010 прийнятий на роботу до Державного підприємства «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» на посаду слюсаря-електрика 3 розряду. 30.03.2011, на підставі рішення виконкому Харківської міської ради народних депутатів м. Харкова від 30.03.2011 № 237, йому виданий службовий ордер № 0018 на право зайняття 1 кімнати, житловою площею 16,3 кв.м в квартирі [ADDRESS] . У вказаній квартирі позивач проживає зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON] , [INFO] . Дана квартира являється службовою. Враховуючи рішення Харківської міської ради від 29.04.2009 № 101/09 та згоду адміністрації профкому Державного підприємства «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» від 24.02.2009 №83, виданий Наказ Міністерства промислової політики України від 29.07.2009 № 511 про передачу у комунальну власність житлового будинку [ADDRESS] . В наказі № 511 зобов`язано виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» Лаврова В.Д. передати у комунальну власність територіальної громади м. Харкова вказаний житловий будинок. На виконання зазначеного наказу у відповідності з рішенням Харківської міської ради 49 сесії 5 скликання від 27.10.2010 №315/10 і розпорядженням Управління комунального майна і приватизації № 1166 від 03.11.2010 прийнято до комунальної власності міста та передано в господарське відання Комунального підприємства «Жилкомсервіс» № 34 актом приймання-передачі від 01.11.2012 житловий будинок [ADDRESS] , а 22.03.2016 проведено реєстрацію права власності за територіальною громадою. Постановою Господарського суду Харківської області від 28.07.2014 Державне підприємство «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Позивач зазначає, що відпала потреба у використанні квартири [ADDRESS] як службової, у зв`язку з чим він звертався до ліквідатора з проханням надати клопотання про виключення цієї квартири з числа службових, але йому було відмовлено. У зв`язку з викладеним, позивач просить зобов`язати Харківську міську раду виключити квартиру [ADDRESS] , з числа службових приміщень Державного підприємства «Харківський Радіозавод «ПРОТОН». Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи, у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. З боку представника відповідача Харківської міської ради - Заревського А.О. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позову повністю. З боку відповідача Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради відзив на позовну заяву не надійшов. Третьої особи Державне підприємство «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» в особі арбітражного керуючого ліквідатора Саутенка С.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якою останній зазначає, що житловий будинок [ADDRESS] , згідно до розпорядження Управління комунального майна та приватизації № 1166 від 03.11.2010 передано на баланс Комунального підприємства «Жилкомсервіс», передачу оформлено актом приймання-передачі від 01.11.2012. У зв`язку з відсутністю на Державному підприємстві «Харківський Радіозавод «ПРОТОН», після передачі житлового будинку [ADDRESS] комунальну власність, службового житлового фонду, облік таких житлових приміщень на підприємстві не ведеться. Таким чином, Державне підприємство «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» в особі арбітражного керуючого ліквідатора Саутенка С.О. не має відношення до вказаного житлового будинку, у зв`язку з його передачею до комунальної власності Харківської міської ради. З боку адвоката [PERSON] -Данило С.М. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, надані докази та відзиви на позовну заяву, а також відповідь на відзив, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В силу ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що Рішенням Харківської міської ради від 29.04.2009 № 101/09 житловий будинок [ADDRESS] передано у комунальну власність (а.с.15). Рішенням Харківської міської ради від 27.10.2010 № 315/10 «Про комунальну власність міста Харкова» житловий будинок [ADDRESS] прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Харкова (а.с.16). Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 30.03.2011 № 237, затверджено протокол сесії, погоджено рішення профспілкової організації Державного підприємства «Харківський радіозавод «ПРОТОН» від 28.12.2010 про надання [PERSON] службової квартири [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ордеру на житлове приміщення № 0018 виданого від 30.03.2011 на підставі рішення виконкому Харківської міської ради народних депутатів м. Харкова від 30.03.2011 № 237, [PERSON] видано 1 кімнату, житловою площею 16,3 кв.м у квартирі [ADDRESS] (а.с.10,13-14). Сім`я складалася з двох осіб [PERSON] , [INFO] та його доньки [PERSON] , [INFO] (а.с.9), на теперішній час в спірній квартирі зареєстровано місце проживання двох вказаних (а.с.8). З викладеного вище вбачається, що виконавчим комітетом Харківської міської ради рішення щодо надання [PERSON] вказаної службової квартири, за клопотанням Державного підприємства «Харківський радіозавод «ПРОТОН», прийняте 16.03.2011, тобто вже після передачі будинку [ADDRESS] до комунальної власності територіальної громади м. Харкова. Частиною 1 ст. 118 ЖК України передбачено, що службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Україні затвердженого постановою Ради Міністрів України від 04.02.1988 року № 37, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. При цьому, особливість права користування службовим житлом на підставі ордеру полягає, зокрема, у тому, що володільцем такого житла залишається його власник. Особа, яка користується службовим житлом, знає, що після припинення її правовідносин з роботодавцем вона зобов`язана звільнити надане ним житлове приміщення. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових. Вимоги позову [PERSON] пред`явлені до Харківської міської ради, яка самостійно, без наданого клопотання, не може виключити квартиру з числа службових. Факт проживання у службовому жилому приміщенні позивача, який припинив трудові відносини з підприємством, згідно з наведених вище норм, виключає підстави для виключення вказаної спірної квартири з числа службових. У зв`язку з чим суд вважає, що неможливо виключити квартиру [ADDRESS] із числа службових, оскільки позивачем не надано до суду підтверджень того, що Державне підприємство «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» подало клопотання до виконавчого комітету Харківської міської ради, а тому в суду відсутні повноваження, передбачені законом, щодо виключення спірної квартири з числа службових. Постановою Господарського суду Харківської області від 28.07.2014 Державне підприємство «Харківський Радіозавод «ПРОТОН» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Саутенка С.О. На теперішній час, Державне підприємство «Харківський радіозавод «ПРОТОН» не ліквідовано, тобто потреба підприємства на вказану квартиру не відпала. Права керівника (органів правління) Державне підприємство «Харківський радіозавод «ПРОТОН» перейшли до ліквідатора, в тому числі й право на подання клопотання до виконавчого комітету міської ради про зняття з квартири статусу службової. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування житловим приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом (ч.4 ст.9 ЖК УРСР). Як вбачається, право позивачів на житло не порушено, оскільки ніхто не позбавляє їх можливості проживати у спірному житловому приміщенні та користуватися ним, не ставиться питання про виселення зі спірної квартири. Суд приходить до переконання, що оскільки в чинному законодавстві України відсутні правові норми, які зобов`язували б власника житлового приміщення, яке належить до службового житлового фонду, виключити його із цього фонду, а сам лише факт проживання особи в службовому житловому приміщенні не є підставою для виключення його із числа службових, то позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. З урахуванням викладеного та

Outcome: dismissed