Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на 1/3 (68/3000) ч. квартири під № 3 у будинку № 11 по вул. Садовій в м. Одеса в порядку спадкування за законом після смерті його батька [PERSON], який помер 09.12.2008 року; про визнання права власності на 1/3 (68/300) ч. вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON], яка померла 26.04.2011 року; про визнання права власності на 1/3 (68/3000) ч. вказаної квартири; та про визнання права власності на 68/100 ч. вказаної квартири, що в цілому складаються з : житлового приміщення -5 площею 22,7 кв.м., житлового приміщення -7 площею 19,1 кв.м., кухні-8 площею 13,0 кв.м., коридору загального користування -1- площею 9,6 кв.м., туалету загального користування площею 2,0 кв.м., самочинно улаштованих в капітальній стіні житлового приміщення-7 ніші площею -0,4 кв.м. та у житловому приміщенні-5 дверного прорізу. Позивач веде дану справу в суді через свого представника [PERSON], який прросив задовольнити позов і розглянути справу за його відсутності, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] також просила розглянути справу за її відсутності, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої вказала, що уточнений позов позивача визнає у повному обсязі. Завідуюча Першої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] просила розглянути справу за відсутності представника цієї нотаріальної контори, про що подала адресовану суду свою письмову заяву. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про право власності, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 12.03.1993 р. за № 7-124, зареєстрованого Одеським міжміським бюро технічної інвентаризації 31.03.1993 р. в книзі за № 11пр на стор.12, р. № 108, позивач [PERSON] та його батьки [PERSON] і [PERSON] набули право власності на 13/50 ч. квартири під № 3 у будинку № 11 по вул. Садовій в м. Одеса (а.с.6-7, 17). На підставі розпорядження Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 30.12.2006 р. за № 453 частину вищевказаної квартири було виділено у самостійну окрему квартиру та зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 30 (а.с.8). 09 грудня 2008 року помер [PERSON], який є батьком позивача, а 26.04.2011 року померла [PERSON], яка є матірю позивача (а.с.15,16). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя який його пережив, та батьки. За приписами ч. 1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкодавців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вбачаться з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 20130152 від 10.06.2009 р., Першою одеською державною нотаріальною конторою 10.06.2009 р. було заведено спадкову справу за № 359/2009 до майна [PERSON], який помер 09.12.2008 р. (а.с.9). Як вбачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 32423317 від 19.11.2012 р., Першою одеською державною нотаріальною конторою 19.11.2012 р. було заведено спадкову справу до майна [PERSON], яка померла 26.04.2011 р. (а.с.10). Однак за життя [PERSON], який помер 09.12.2008 р., та [PERSON], яка померла 26.04.2011 р. не отримали нові правовстановлюючі документи на квартиру під № 3 у будинку № 11 по вул. Садовій в м. Одесі, які мали отримати після виділення частини цієї квартири в окрему самостійну на підставі розпорядження Центральної районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради народних депутатів від 30.12.2006 р. за № 453, що в свою чергу унеможливлює отримання позивачем свідоцтв про право на спадщину після смерті його батьків. При проведенні поточної інвентаризації від 12.12.2012 р. було встановлено, що вищевказана квартира є трикімнатною, житловою площею 62,0 кв.м., загальною площею 92,4 кв.м., та в цілому складається з : житлової кімнати -4 площею 20,2 кв.м., яку займає сусід позивача; житлової кімнати-5 площею 22,7 кв.м., житлової кімнати-7 площею 19,1 кв.м., і кухні-8 площею 13,0 кв.м., які займає позивач; кухні-9 площею 5,8 кв.м., яку займає сусід позивача; коридору-8а загального користування площею 4,0 кв.м.; коридору-10 загального користування площею 3,3 кв.м., туалету-11 загального користування площею 2,0 кв.м.; і коридру-12 загального користування площею 2,3 кв.м. (а.с.8, 11-14). Відповідно до довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради від 15.03.2016 р. № 469735.67 про розрахунок часток, у користуванні [PERSON] знаходяться в квартирі рід № 3 будинку № 11 по вул. Садовій в м. Одесі наступні приміщення : 5-житлова площею 22,7 кв.м, 7-житлова площею 19,1 кв.м., кухня-8 площею 13,0 кв.м., коридор загального користування-10 площею 9,6 кв.м., туалет загального користування площею 2,0 кв.м., що складає 68/100 частин цієї квартири. Крім того, в приміщеннях, що належать [PERSON] у загаданій квартирі, самочинно улаштовані в капітальній стіні ніша площею 0,4 кв.м. та дверний проріз (а.с.48). Пленум Верховного Суду України в п. 7 Постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснив, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Крім того, відповідно до частини другої статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію обєкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий обєкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, не може набути право власності на нього в порядку ст.ст. 328, 331 ЦК України. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки він не надав суду доказів на підтвердження того, що самовільно реконструйована ним та/або його батьками згадана квартира була у встановленому законом порядку прийнята в експлуатацію, в тому числі не надав зареєстровану декларацію про готовність цього об'єкта до експлуатації. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed