Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить суд стягнути з останнього: грошові кошти у сумі 65089, 50 грн., у відшкодування завданої матеріальної шкоди позивачу; грошові кошти у сумі 10000 грн. на відшкодування завданої позивачу моральної шкоди; витрати з визначення вартості матеріального збитку завданого автомобілю позивача у сумі 1500 грн., а всього стягнути грошових коштів на суму 76589,50 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14.08.2016 року о 10:30 год. на 27 км а/д «Одеса - Рені» [PERSON] керуючи транспортним засобом марки «Мерседес» державний номер [NUMBER] , не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем позивача марки «Hyndai Pony», 1993 року випуску, двигун № [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , державний номер [NUMBER] у порушення вимог п.п.12.1, 14.2 Правил Дорожнього руху України. Внаслідок зазначених дій, [PERSON] допустив зіткнення з транспортним засобом позивача і постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2016 року за справою №509/3500/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 28.09.2016 року позивач звернувся до ТОВ «Клевер Експерт» для проведення оцінки вартості матеріального збитку, заподіяного автомобілю позивача марки «Hyndai Pony» державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП. Працівник ТОВ «Клевер Експерт» [PERSON] надав висновки щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу №517/9-16 від 03.10.2016 року, згідно яких вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу складає 240481,39 грн., вартість матеріального збитку складає 65089,50 грн. Позивачем до страхової компанії ТДВ СТДВ «Глобус», де застрахована цивільно - правова відповідальність [PERSON] , було направлено заяву та пакет документів для розгляду та виплати суми страхового відшкодування. Після розгляду документів про дорожньо - транспортну пригоду страховик прийняв рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та надали відзив, відповідно до якого в задоволенні позову просили відмовити з наступних підстав. У своєму позові позивач зазначає, що його автомобіль «Hyndai Pony» державний номер [NUMBER] , який він придбав на підставі розписки у [PERSON] , зазнав ушкодження внаслідок ДТП, що мала місце 14.08.2016 року на 27 км автодороги «Одеса - Рені». Також у позовній заяві [PERSON] зазначає свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля, у якому власником автомобіля є [PERSON] . Крім того, в матеріалах справи міститься довіреність від 23 липня 2008 року, згідно якої [PERSON] , надає [PERSON] розпоряджатися автомобілем «Hyndai Pony» державний номер [NUMBER] (користуватися, обмінювати, здавати в оренду, продавати, страхувати. Термін цієї довіреності до 23 липня 2013 року.) Отже позивачем [PERSON] до суду не надано доказів продажу [PERSON] , автомобіля «Hyndai Pony» державний номер [NUMBER] громадянину [PERSON] , а тому придбання [PERSON] вказаного автомобіля є неправомірним. Крім того, розписка [PERSON] про одержання від [PERSON] грошових коштів у розмірі 35000 грн. за продаж автомобіля «Hyndai Pony» державний номер [NUMBER] є неналежним доказом, оскільки у державі існує встановлений порядок придбання автомобілів як засобів підвищеної небезпеки. Тому відповідач вважає, що [PERSON] придбав вищевказаний автомобіль на підставі розписки, а відтак придбав неправомірно (він не є власником автомобіля), не здійснив відповідну перереєстрацію автомобіля і, відтак, не мав права його експлуатувати. Відповідач вважає, що висновок експерта, наданий позивачем, не може прийнятий як допустимий доказ, в зв`язку з тим, що експертний висновок не відповідає вимогам Цивільно - процесуального кодексу України. Також відповідач вважає, що позивачем не було надано жодного доказу, що діями відповідача було завдано моральну шкоду, у розмірі вказаної позивачем, тому в задоволенні позову слід відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, що 14 серпня 2016 року приблизно о 10:30 год. [PERSON] керуючи автомобілем марки «Мерседес» д.н. [NUMBER] рухався на 27 км а/д «Одеса - Рені» не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з а/м «Хюндай» д.н. [NUMBER] , який рухався попереду та виконував поворот ліворуч. В результаті дорожньо - транспортної пригоди автомобілі отримали механічні ушкодження. Постановою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. Згідно з п.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, внаслідок якої було пошкоджено транспортний засіб марки «Hyndai Pony» державний номер [NUMBER] , та обставини даного ДТП, не потребують доказування. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до п.1 ч.2 цієї статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала. Згідно з ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Відповідно до заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» вих. №ЦВ-ЦВ-1617/12 від 22.02.2017 року [PERSON] було відмовлено у виплаті страхового відшкодування, в зв`язку з тим, що письмову заяву про страхове відшкодування від власника транспортного засобу Товариство не отримувало. Відповідно до наданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником автомобілю «Hyundai Рony» є [PERSON] . Згідно довіреності серії ВКМ №110464 виданої 23.07.2008 року строком на п`ять років, [PERSON] уповноважив [PERSON] розпоряджатися (користуватися, обмінювати, здавати в оренду, продавати, страхувати) належний [PERSON] транспортний засіб. Відповідно до розписки від 15.09.2015 року [PERSON] отримав від [PERSON] за автомобіль «Hyundai Рony» державний номерний знак [NUMBER] винагороду у сумі 35000 грн. Взагалі, будь-яких відомостей про перехід права власності або користування автомобілем від [PERSON] до [PERSON] суду не надано. Пунктом 1 частини першої статті 395 ЦК України передбачено, що речовим правом на чуже майно є право володіння. За статтею 398 ЦК України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом. Відповідно до п. 7 Постанови від 07.09.1998 року за №1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» Власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). Законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який невід`ємно пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах. Продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт), тому суд вважає, що надана позивачем розписка не несе ніякого права позивача на власність вказаного транспортного засобу, а також права та обов`язки відносно вказаного транспортного засобу. Судом не встановлено переходу права власності від власника автомобіля - [PERSON] , до позивача, внаслідок чого останній отримав би право вимоги, тому в задоволенні позову в частині стягнення матеріальної шкоди слід відмовити, що не позбавляє дійсного власника транспортного засобу права на звернення до суду з аналогічними вимогами. З цих самих підстав не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення моральної шкоди.

Outcome: dismissed