Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності в порядку спадкування. Уточнивши позовні вимоги, посилався на те, що його дідусь [PERSON] та його бабуся [PERSON] Фомінічна на підставі рішення Приморського суду від 27.06.1977 року були власниками житлового будинку 110 по вулиці Відрадній в Приморському районі міста Маріуполя в ідеальних частках 12/25 та 13/25 часток відповідно. Своє право власності [PERSON] та [PERSON] на вищевказаний будинок в Бюро технічної інвентаризації не зареєстрували. На протязі свого життя [PERSON] склав заповіт на користь своєї рідної доньки [PERSON]. 29 грудня 1991 року померла [PERSON] Фомінічна, а 31.05.1998 року помер [PERSON]. Після їх смерті залишилось спадкове майно у вигляді вищевказаного будинку. Спадкоємцем першої черги є його мати [PERSON], згідно ст. 1268 ЦК України, але вона померла 18 липня 2012 року. Після її смерті він та [PERSON] є спадкоємцями за законом. У встановлений законом строк вони звернулися у нотаріальну контору із заявами про прийняття спадщини, але оформити документи не встигли, оскільки померла його сестра [PERSON] 02 серпня 2014 року. В нотаріальній конторі він подав заяву про відкриття спадщину після смерті сестри [PERSON], але отримав від державного нотаріуса постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із відсутність у нього документів, які підтверджують право власності на вказаний будинок. Він є спадкоємцем першої черги на вказане майно, та інших спадкоємців не має. У звязку з чим він вимушений звернутися до суду і просить визнати за ним право власності на домоволодіння 110 по вулиці Відрадній в Приморському районі міста Маріуполя в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18 липня 2012 року та [PERSON], яка померла 02 серпня 2014 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у уточненій позовні заяві, позов просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради, [PERSON], який діє на підставі довіреності, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення справи залишив на розсуд суду. Третя особа Друга маріупольська державна нотаріальна контора до суду надала заява про розгляд справи у її відсутність. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оглянувши інвентаризаційну справу № 27501 на спірне домоволодіння, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. Відповідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народження після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до п. 3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05. 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Судом встановлено, що на підставі рішення народного суду Приморського району від 27 червня 1977 року [PERSON] на лежить 13/25 ідеальної частки, а [PERSON] Фомінічні 12/25 ідеальної частки домоволодіння 110, розташованого по вулиці Відрадній в місті Жданові (а.с. 22-23). Відповідно до запису акта про народження № 106 від 07 жовтня 1957 року, виданого Байновською с/р Богдановицького району, Свердловської області, [PERSON] народилася 11 вересня 1957 року, в графі батьки зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] Фомінічна (а.с. 70). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія ІІІ-НО № 253025 виданого 10.06.1978 року Палацом Урочистості міста Жданов Донецької області, актовий запис № 1977, 10.06.1978 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с. 63). З заповіту укладеного 27 червня 1995 року та посвідченого державним нотаріусом Другої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON], вбачається, що [PERSON] заповів все належне йому майно [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть серії V-НО № 457627 виданого 30.12.1991 року Приморським в/РАЦС м. Маріуполя, [PERSON] померла 30 грудня 1991 року, актовий запис № 925 (а.с. 13). Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 272836 виданого 01.06.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Приморської рай адміністрації м. Маріуполя, [PERSON] помер 31 травня 1998 року, актовий запис № 422 (а.с. 12). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ-НО № 490910 від 14.11.1978 року, виданим Приморським відділом РАЦС міста Жданов, [PERSON], народився 25 жовтня 1978 року, актовий запис № 883, матерю якого є [PERSON] (а.с. 16). Згідно зі свідоцтвом про народження серії ІV-НО № 498518 від 27.11.1981 року, виданим Приморським відділом РАЦС міста Жданов, [PERSON], народилась 28.10.1981 року, актовий запис № 1022, матерю якої є [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Маріуполя № 0541/2708/2012 від 28 травня 2012 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці залишено прізвище [PERSON] (а.с. 18). Згідно зі свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 304682, виданим 22.01.2013 року Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 14, 22.01.2013 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с. 10). Згідно свідоцтва про смерть серії І-НО № 799920 виданого 04.08.2014 року Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] померла 02 серпня 2014 року, актовий запис № 599 (а.с. 15). Зі спадкової справи № 1315/02-31 відкритої Другою маріупольською державною нотаріальною конторою 17.08.2012 року, вбачається, що за заявою [PERSON] заведено спадкову справу після смерті його матері [PERSON] (а.с. 51-73). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 11.09.2015 року №1315-02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину жилого будинку № 110, розташованого в м. Маріуполі, тому що у спадкоємця відсутні правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на конкретний вид нерухомого майна, після померлої 18 липня 2012 року [PERSON] (а.с. 73). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса [PERSON] Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 11.09.2015 року №1316-02-31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину жилого будинку № 110, розташованого в м. Маріуполі, тому що у спадкоємця відсутні правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на конкретний вид нерухомого майна, після померлої [PERSON] (а.с. 90). З урахуванням вищевикладених норм права та з урахуванням того, що [PERSON] є сином померлої [PERSON] та братом померлої [PERSON] та відноситься до спадкоємців за законом, в установлений законом строк звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини, тому суд приходить до висновку, що за позивачем може бути визнано право власності на будинок в порядку спадкування за законом, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. На підставі ст. ст. 321, 328, 1220, 1261, 1268, 1298 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, та

Outcome: approved