Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюб зареєстровано 25 вересня 2004 року, про що зроблено актовий запис №1352 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей сини [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Посилаючись на наведене, просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 21 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 12 жовтня 2020 року на 15 год. 10 хв. 12 жовтня 2020 року позивач [PERSON] подав заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги підтримав в повному обсязі. 12 жовтня 2020 року відповідач [PERSON] подала заяву про розгляд справи без його участі, згідно з якою позовні вимоги визнала у повному обсязі. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України розгляд справи слід здійснити за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів, оскільки сторони заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини: 25 вересня 2004 року сторони зареєстрували шлюб, про що зроблено актовий запис №1352 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей сини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 23 січня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14 лютого 2007 року та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 червня 2015 року. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує свої позовні вимоги, спільне життя з відповідачем не склалося, між ними фактично припинилися подружні стосунки та вони перестали вести спільне господарство. Подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач [PERSON] не заперечила проти розірвання шлюбу, про що подала письмову заяву. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На цьому ж наголошує Верховний Суд України в п. 10 Постанови Пленуму за № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя - проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved