Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві покликається на ту обставину, що його рідному братову [PERSON] належала Ѕ частка земельної ділянки площею 0,6000 га, розташованої за адресою Галинівська сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області, переданої для ведення підсобного сільського господарства. [INFO] його брат [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому спадкове майно. Він, як рідний брат покійного, належить до спадкоємців другої черги за законом згідно ЦК України у редакції 1963 року і вважає себе таким, що прийняв спадщину, оскільки вступив у фактичне володіння та управління майном, що залишилося після його смерті, так як проживав і доглядав за спадкодавцем за однією адресою на день його смерті, здійснив його поховання, обробляє земельну ділянку, належну братові, сплачує усі необхідні податки. У даний час виникла необхідність оформити право власності на спадщину, однак у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка не може оформити у встановленому законом порядку своє право на спадщину. Крім нього, право на спадкування майна, належного покійному братові, має їхня сестра, відповідач по справі - [PERSON] , однак вона не бажає приймати спадщини. Просить визнати за ним право власності на спадкове майно - Ѕ частку земельної ділянки загальною площею 0,6000 га, розташованої на території Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області, переданої для ведення підсобного сільського господарства, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2021 року, яку він успадкував за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 24 листопада 2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Підготовче судове засідання призначено на 23 грудня 2021 року. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала заяву про визнання позову та просила розглянути справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує їхнього права, а також свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На момент відкриття спадщини діяв Цивільний Кодекс України в редакції 1963 року, оскільки часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тому при вирішенні даного позову слід застосовувати норми даного Кодексу. Статтею 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, визнається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 527 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. В силу ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05 липня 2021 року, посвідченого державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори Хомою Ю.М., спадкоємцями вказаного у заповіті майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її сини [PERSON] та [PERSON] , кожен на Ѕ частку. Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки площею 0,6000 га, розташованої за адресою Галинівська сільська рада Володимир-Волинського району Волинської області, переданої для ведення підсобного сільського господарства. З довідки, виданої Галинівським старостинським округом Оваднівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 15.06.2021 року, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав і був зареєстрований у [ADDRESS] . Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме земельна ділянка на території Галинівської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області. Заповіт від його імені не посвідчувався. Спадщину з дня його смерті прийняв його брат [PERSON] , котрий його доглядав і здійснив поховання. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. До спадкоємців другої черги за законом після смерті [PERSON] згідно ст. 530 ЦК України у редакції 1963 року належить позивач по справі [PERSON] , [INFO] , який є його рідним братом. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження позивача та витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , з яких вбачається, що їхньою матір`ю була [PERSON] . Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки ним не надано оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме на пай. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України, особи вправі набути право власності на підставах, що не заборонені законом і згідно зі ст. 392 ЦК України, можуть звертатись до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, вимоги позивача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved