Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до ПАТ «Креатив Груп», в якому просив стягнути з ПАТ «Креатив Груп» на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 12 серпня 2015 року по 23 вересня 2015 року в розмірі 7 295 грн. 70 коп., зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що з 16.08.2012 року він працював в ПАТ «Креатив Груп» на посаді фахівця з обліку договірних робіт департаменту сільського господарства ПАТ «Креатив Груп», 11.08.2015 року звільнився з займаної посади на підставі п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України шляхом переведення за його згодою на інше підприємство. Статтею 47 КЗпП України встановлено обовязок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником та видати йому трудову книжку в строки, передбачені ст.116 КЗпП України. Разом з тим, в порушення зазначених норм КЗпП України його не було повідомлено про нараховані суми перед звільненням та не було проведено повного розрахунку в день звільнення, що є підставою для стягнення з відповідача в порядку ст.117 КЗпП України середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивач також зазначив, що на день звільнення заборгованість ПАТ «Креатив Груп» перед ним по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі становила більше ніж за 1 місяць (за липень місяць та 7 робочих днів серпня, 2015 року). Позивач також зазначив, що 08.09.2015 року ПАТ «Креатив Груп» було проведено часткову оплату готівкою через касу підприємства заборгованості по заробітній платі, а саме за липень, 2015 року в розмірі 5 228 грн. 60 коп.; 24.09.2015 року було проведено часткову оплату безготівково шляхом перерахування на банківську картку заборгованості по заробітній платі за 7 робочих днів серпня, 2015 року в розмірі 1 793 грн. 04 коп. З огляду на зазначене вище, та з посиланням на ст.ст.116, 117 КЗпП України, Закону України «Про оплату праці» позивач просив стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 12 серпня 2015 року по 23 вересня 2015 року в розмірі 7 295 грн. 70 коп., виходячи при цьому з наступних розрахунків: дата звільнення 11.08.2015 року, дата остаточного розрахунку 24.09.2015 року; кількість робочих днів у серпні, 2015 року 13 (з 12.08.2015 року по 31.08.2015 року), кількість робочих днів у вересні, 2015 року 17 (станом на 24.09.2015 року); заробітна плата за червень 5 228 грн. 60 коп., кількість робочих днів у червні 20; заробітна плата за липень, 2015 року 5 228 грн. 60 коп., кількість робочих днів у липні, 2015 року 23; середньоденна заробітна плата становить: (5 228 грн. 60 коп. + 5 228 грн. 60 коп.) : (20+23) = 243 грн. 19 коп.; сума середнього заробітку за час затримки розрахунку: 243 грн. 19 коп. (розмір середньої заробітної плати) х 30 днів (кількість днів затримки з 12.08.2015 року по 23.09.2015 року) = 7 295 грн. 70 коп. Позивач [PERSON] повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в порядку ч.2 ст. 158 ЦПК України, до суду надав заяву за вх. № 9726 від 05.04.2016 року про розгляд справи без його участі, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача ПАТ «Креатив Груп» в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 30 березня 2016 року, причини неявки суду не відомі, заяв, заперечень, а так само клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, на підставі чого суд приходить до висновку, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні та подання суду доказів. Крім того, судом відзначається, що справа була призначена до судового розгляду на 18 лютого 2016 року, разом з тим, представник відповідача в судове засідання не зявився, також подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з необхідністю подання до суду необхідної документації. Також зазначив, що в серпні, 2015 року відбулась зміна власників групи компаній «Креатив», в ПАТ «Креатив Груп» повністю змінилося керівництво. Для здійснення переведення коштів, що знаходяться на рахунках компанії, на зарплатні картки працівників, потрібно було змінити банківські картки із зразками підписів та відбитком печатки та отримати електронні ключі. Такій процедурі передувало зібрання Наглядової ради ПАТ «Креатив Груп» та обрання нового Голову правління, вирішення інших важливих питань, що зайняло певний час, та стало причиною затримки розрахунку з [PERSON] Станом на 24.09.2015 року із позивачем були проведені усі розрахунки по заробітній платі та компенсації за невикористану щорічну відпустку. Розгляд справи було відкладено на 10 березня 2016 року. В свою чергу, представник відповідача в судове засідання, призначене на 10 березня 2016 року також не зявився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з відрядженням у м. Київ юрисконсульта ПАТ [PERSON]». Відповідно до ч.2 ст.11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. З огляду на зазначене, та виходячи з положень ч.1 ст.157 ЦПК України щодо розгляду справи судом протягом розумного строку, суд вважає, що відповідач не добросовісно виконує свої процесуальні обовязки, а так само не виявив бажання приймати участь в судовому засіданні та подавати суду докази. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, зясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернувся позивач, виходячи з положень ст.10 та ст.11 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обгрунтовані, грунтуються на положеннях закону, який регулює спірні правовідносини, та такі, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджується записами в трудовій книжці позивача [PERSON], що останній в період з 16.08.2012 року по 11.08.2015 року перебував в трудових відносинах з ПАТ «Креатив-Груп», займаючи посаду фахівця з обліку договірних робіт департаменту сільського господарства ПАТ «Креатив Груп». 11.08.2015 року був звільнений з займаної посади за переведенням до ТОВ «Централ Фармінг Юкрейн» на підставі п.5 ст.36 КЗпП України. Судом також встановлено, що на день звільнення позивача [PERSON] відповідач не виплатив позивачу всіх сум, які належать останньому від підприємства. 08.09.2015 року ПАТ «Креатив-Груп» було проведено часткову оплату готівкою через касу підприємства заборгованості по заробітній платі, а саме за липень, 2015 року в розмірі 5 228 грн. 60 коп. та 24.09.2015 року було проведено часткову оплату безготівково шляхом перерахування на банківську картку заборгованості по заробітній платі за 7 робочих днів серпня, 2015 року в розмірі 1 793 грн. 04 коп., що підтверджується наданою позивачем копією банківської виписки з карткового рахунку по заробітній платі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в м.Кіровограді. Статтею 47 КЗпП України встановлено обовязок власника або уповноваженого ним органу провести розрахунок з працівником та видати йому трудову книжку в строки, передбачені ст.116 КЗпП України. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом відзначається, що за відсутності спору щодо розміру сум, належних працівникові при звільненні, позивачу у день звільнення не було проведено виплату всіх сум, що йому належали. Остаточний розрахунок по заробітній платі з позивачем було проведено 24.09.2015 року, що не заперечувалося позивачем та представником відповідача в поданому на адресу суду клопотанні. Відповідно до розяснень, що містяться у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 р. № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, тобто у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок, є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку незалежно від розміру належних до виплати сум у разі відсутності спору про їх розмір, при цьому, визначальними є такі юридично значущі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. (постанова Верховного Суду України від 26 грудня 2011 р. у справі №6-77цс11). Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сумм власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. При цьому, доводи представника відповідача, зазначені в клопотанні від 18.02.2016 року про відсутність вини відповідача у невиплаті позивачу належних йому при звільненні сум, що повязано із зміною керівництва та необхідністю зміни банківських карток із зразками підписів та відбитками печатки, судом до уваги не приймається з підстав їх недоведеності та необгрунтованості. Позивачем надано розрахунок середнього заробітку за весь час затримки за період з 12.08.2015 року по 23.09.2015 року,згідно з яким розмір середнього заробітку за період з 12.08.2015 року по 23.09.2015 року становить 7 295 грн. 70 коп., при цьому позивач виходив з наступних розрахунків (дата звільнення 11.08.2015 року, дата остаточного розрахунку 24.09.2015 року; кількість робочих днів у серпні, 2015 року 13 (з 12.08.2015 року по 31.08.2015 року), кількість робочих днів у вересні, 2015 року 17 (станом на 24.09.2015 року); заробітна плата за червень 5 228 грн. 60 коп., кількість робочих днів у червні 20; заробітна плата за липень, 2015 року 5 228 грн. 60 коп., кількість робочих днів у липні, 2015 року 23; середньоденна заробітна плата становить: (5 228 грн. 60 коп. + 5 228 грн. 60 коп.) : (20+23) = 243 грн. 19 коп.; сума середнього заробітку за час затримки розрахунку: 243 грн. 19 коп. (розмір середньоденної заробітної плати) х 30 днів (кількість днів затримки з 12.08.2015 року по 23.09.2015 року) = 7 295 грн. 70 коп. Суд приймає до уваги зазначений розрахунок та визначений позивачем як розмір середньоденного заробітку, так і розмір середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, оскільки він проведений відповідно до розрахунку середнього заробітку за час затримки розрахунку, визначеному Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, згідно з яким середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні обчислюється відповідно до п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин. Середня заробітна плата розраховується діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів (годин). Відповідачем зазначений розрахунок не оспорений. Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеними та такими, що грунтуються на вимогах закону, який регулює трудові правовідносини, позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, та з урахуванням наведеного вище, вважає, що сума середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, яка становить 7 295 грн. 70 коп., підлягає стягненню з відповідача ПАТ «Креатив-Груп» на користь позивача [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Креатив-Груп» на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп., враховуючи, що позивач, звертаючись до суду з позовом, який виник з трудових правовідносин, відповідно до положень ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст.116, 117 КЗпП України, ст.ст.15, 16 ЦК України, Закону України «Про оплату праці»,

Outcome: approved