Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду в інтересах малолітньої [PERSON] , [INFO] , з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів і свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17 лютого 2018 року. Дитина є онукою позивача [PERSON] . Відповідачі зловживають спиртними напоями, ведуть антисоціальний спосіб життя, неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності, мають приводи до поліції, відповідачка мати дитини засуджена. Одразу після народження дитини відповідачі фактично покинули її, вже більше року дитина мешкає з дідусем-позивачем по справі [PERSON] , який повністю її утримує матеріально, він займається її вихованням, з часу коли дитина стала мешкати разом з ним і його сім`єю відповідачі не цікавляться долею дитини. З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на особистий рахунок дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] , його представник адвокат Школьний В.А. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, просять суд позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, пояснили суду, що вони на даний час вже змінили свою поведінку, просять суд не позбавляти їх батьківських прав. Представник позивача Служби у справах дітей Сумської міської ради Сущенко В.В. в судовому засіданні позов підтримав повністю і вважає, що діючи в інтересах дитини відповідачів доцільно позбавити батьківських прав 24.09.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 01.12.2020 року. Підготовче судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідачів та відсутністю їх належного сповіщення. Ухвалою від 04.02.2021 року справу призначено до розгляду на 14.04.2021 року, судове засідання відкладалося у зв`язку з неявкою відповідачів. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до абз. 3 ч.2 ст. 3 Сімейного кодексу України дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства», зокрема передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №20, зокрема, роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і способом захисту прав та інтересів дитини. Тому його застосування має бути результатом переконання суду у тому, що після позбавлення батьківських прав, умови життя дитини будуть змінені на краще і що немає іншого способу захисту прав та інтересів дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. В даній справі судом встановлені наступні обставини: Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 17 лютого 2018 року(а.с.8). Дитина є онукою позивача [PERSON] , [INFO] (а.с.20). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зловживають спиртними напоями, ведуть антисоціальний спосіб життя, неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності, мають приводи до поліції, відповідачка мати дитини засуджена (а.с.13-14, 73-74). Судом встановлено, що відразу після народження дитини відповідачі фактично покинули її, вже більше року дитина мешкає з дідусем-позивачем по справі [PERSON] , який повністю її утримує матеріально, він займається її вихованням, з часу коли дитина стала мешкати разом з ним і його сім`єю, відповідачі не цікавляться долею дитини. Управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради надано до суду висновок від 23.06.2021 року №1378/27.1-26 про можливість позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . На даний час будь-які дії з боку відповідачів на підтвердження наявності у них бажання повернути на виховання дитину відсутні. Судом встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. В даній ситуації суд, дослідивши докази, керується принципом найкращих інтересів дітей, який визначений у пункті 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, згідно якому в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Будь-яких доказів того, що батьки піклується про дитину та приймають особисту участь у вихованні дітей - суду не надано. На думку суду, поведінка відповідачів, свідчить про незацікавленість їх як батьків у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття та стягнути з відповідача [PERSON] на особистий рахунок дитини [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути по 1681 грн. 60 коп. судового збору з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved