Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача франшизу в розмірі 2000 грн та моральні збитки в розмірі 16000 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.12.2020 [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення. Згідно вказаної постанови, 25.06.2020 о 17 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, Григорівське шосе, 55, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 210934-20, номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом RENAULT KANGOO, номерний знак [NUMBER] , який рухався по Григорівському шосе у м. Харкові. Позивачу, як власнику зазначеного автомобіля RENAULT KANGOO, відповідач внаслідок вчинення ДТП завдав матеріальної та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО-3890875. Відповідно до даного договору франшиза на яку зменшується страхове відшкодування становить 2000 грн. Добровільно відповідач суму франшизи не відшкодовує. Окрім того, своїми неправомірними діями відповідач завдав позивачу моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює в 16000,00 грн. 24.02.2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова позовну заяву залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків (а.с. 12-13). 12.03.2021 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 19-20). 12.05.2021 ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати, за згодою позивача постановлено справу розглядати у заочному порядку. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи відповідач та третя особа, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилися, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомили, відповідач відзив не подавав, третя особа будь-яких письмових пояснень суду також не надавала. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Згідно статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.12.2020 у справі № 639/4104/20, яка набрала законної сили 28.12.2020, провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. На підставі п. 1 ч. 1\~ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого\~ст. 124 КУпАП\~закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 3-4).\~ Як встановлено даною постановою суду, 25 червня 2020 року о 17 год. 30 хв. за адресою: м. Харків, Григорівське шосе, 55, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки ВАЗ 210934-20, номерний знак [NUMBER] , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення із транспортним засобом RENAULT KANGOO, номерний знак [NUMBER] , який рухався по Григорівському шосе у м. Харкові. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, водій [PERSON] допустив порушення вимоги пункту 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Вислухваши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд у вказаній постанові дійшов висновку щодо наявності в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбачено ст. 124 КУпАП. Однак, оскільки з моменту вчинення адміністративного правопорушення пройшло більше трьох місяців, відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, суд закрив провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно [PERSON] , у зв`язку з закінченням строків, передбачених статтею 38\~КУпАП (а.с. 3-4). Згідно положень ч. 6 ст.\~82\~ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ВАЗ 210934-20, державний реєстраційний номер [NUMBER] , на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 25.06.2020, була застрахована в Страховій компанії ПрАТ «УПСК», що підтверджується фотокопією відповідного страхового полісу (а.с. 6). За вказаним полісом розмір франшизи становить дві тисячі гривень (а.с. 6). Як вбачається з повідомлення ПрАТ «УПСК» за вих. № 4665/18 від 25.01.2021, 03.07.2020 проведено огляд пошкодженого автомобіля Renault Kango, д.р.н. [NUMBER] , та складено Акт огляду з переліком пошкоджень, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія [PERSON] , цивільно-правову відповідальність якого застраховано в ПрАТ «УПСК» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АО-3890875. Вказаний Акт підписано [PERSON] , що засвідчує згоду з переліком пошкоджень автомобіля. На підставі Акту огляду пошкодженого автомобіля складено Розрахунок вартості матеріального збитку, за яким вартість відновлювального ремонту складає 29935,85 грн (в т.ч. ПДВ). Згідно статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія відшкодовує вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу, коефіцієнт фізичного зносу визначений на підставі п. 7.38 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів становить 70,00 %, а вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу становить 17620,58 грн (в т.ч. ПДВ). Також, відповідно до п. 2 ст. 36.2 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, тому суму матеріального збитку було прийнято в розмірі 15658,81 грн, без врахування ПДВ. З урахуванням того, що поліс страхування цивільно-правової відповідальності № АО-3890875 передбачає франшизу в розмірі 2000,00 грн, сума страхового відшкодування становить 13658,81 грн без врахування ПДВ. 12.01.2021 зазначена сума перерахована на реквізити, вказані в заяві на виплату страхового відшкодування (а.с. 7). Позивач у судовому засіданні підтвердив факт отримання від страхової компанії суми відшкодування в розмірі 13658,81 грн. У відповідності до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами укладеного договору. А згідно п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених\~статтею 41\~цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Частиною першою\~статті 1166 ЦК України\~визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до\~статті 1187 ЦК України\~шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі\~статтею 1188 ЦК України\~шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Положеннями статті 1194 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку зобов`язаний сплати позивачеві відповідач, становить 2000,00 грн (15658,81 13658,81 = 2000,00) (без врахування ПДВ). За таких обставин, позов в частині стягнення майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також, позивач просив суд стягнути на його користь моральну шкоду з [PERSON] у розмірі 16000 грн. В обґрунтування завдання моральної шкоди позивач зазначає, що така шкода полягає у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Окрім того, в період після ДТП здоров`я позивача різко погіршилося. Згідно ч. 1\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала у випадку якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. За змістом\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від: 1) характеру правопорушення; 2) глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації; 3) ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; 4) інших обставин, які мають істотне значення. У пункті 9\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року\~\~ № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»\~роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Так, відповідно до п. 3 Постанови, під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Вона може проявлятися у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з ч. 2 п. 5 Постанови доведенню підлягають: наявність моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявність вини останнього в заподіянні шкоди. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач. Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій [PERSON] було пошкоджено майно позивача, що є одною з підстав для стягнення моральної шкоди, та у зв`язку з чим позивач зазнав певних душевних страждань. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що протиправні дії відповідача [PERSON] знаходяться у причинному зв`язку зі спричиненням [PERSON] майнової шкоди, у зв`язку з чим йому завдано моральну шкоду. Разом з тим, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази щодо різкого погіршення здоров`я позивача, на яке він посилається в позові, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. Доданий до матеріалів справи консультативний висновок лікаря-ендокринолога від 27.11.2020, яким встановлено позивачеві діагноз цукровий діабет, не підтверджує причинного зв`язку виникнення даної хвороби з дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 25.06.2020. Суд вважає, що розмір заявленої моральної шкоди є завищеним. Враховуючи вимоги розумності, справедливості та ступінь моральних страждань позивача, суд доходить висновку про необхідність визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 4000,00 грн, що підлягає стягненню з відповідача та, на думку суду, є справедливим і достатнім для компенсації понесених [PERSON] страждань та переживань. Таким чином, в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах\~учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь [PERSON] судовий збір сплачений відповідно до квитанції № 0.0.2023076172.1 від 19.02.2021 (а.с. 2), у сумі 302,67 грн, яка пропорційна розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial