Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 01 квітня 2012 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/7 частина будинковолодіння № 26 по вул. Біля церкви, що в с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області, та 1/7 частина цього ж будинковолодіння, яка належала померлому 09 лютого 1998 року її чоловікові його батьку [PERSON], після смерті якого мати прийняла спадщину, однак спадкових прав на його частину будинковолодіння на себе не оформила. Поряд з тим, зазначив, що ще за життя, а саме 16 лютого 2012 року, померла, на випадок своєї смерті, належне їй майно, заповіла йому. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просив суд визнати за ним право власності на 1/7 частину будинковолодіння, яке розташоване в с.Гермаківка по вул.Біля церкви, 26, Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] та право власності на 1/7 частину цього ж будинковолодіння, що належала померлому 09 лютого 1998 року її чоловікові [PERSON], спадщину після смерті якого мати прийняла, але спадкових прав на себе не оформила. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач [PERSON] згідно поданої заяви розгляд справи просив провести без його участі, позов задоволити. Від сільського голови Гермаківської сільської ради [PERSON] до суду надійшла заява, в якій така просила розгляд справи провести у відсутності представника сільської ради, при цьому вказала, що відповідач позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, 09 лютого 1998 року в с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області помер [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ИД №008008, виданого 10 лютого 1998 року Гермаківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої окрім іншого, входить 1/7 частина спірного будинковолодіння № 26 по вул.Біля церкви що в с.Гермаківка Борщівського району, яку його дружина [PERSON] як спадкоємець за законом прийняла, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), однак спадкових прав на частину будинковолодіння не оформила. Наведене вбачається із матеріалів спадкової справи №433 відкритої 25.07.2012 року до майна померлої [PERSON]. 01 квітня 2012 року в с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача [PERSON], що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ИД №137859, виданого 03 квітня 2012 року Гермаківською сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 16.02.2012 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Гермаківської сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 09. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/7 чатина будинковолодіння № 26 по вул. Біля церкви, що в с.Гермаківка Борщівського району Тернопільської області, що належала їй та 1/7 частина цього ж будинковолодіння, яка належала померлому 09 лютого 1998 року її чоловікові [PERSON], після смерті якого вона прийняла спадщину, однак спадкових прав на його частину будинковолодіння на себе не оформила. Після смерті [PERSON], позивач прийняв спадщину, подавши заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлої за №433, та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0, 3726, та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0, 4277 га. А 30.08.2016 року позивач звернувся із заявою щодо видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частини спірного будинковолодіння, однак в цьому йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією завідувача Борщівською державною нотаріальною конторою від 30.08.2016 р. за № 908/02-14. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №26 по вул. Біля церкви в с.Гермаківка, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON], його дружина [PERSON], діти [PERSON], [PERSON], [PERSON], були його членами, що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг Гермаківської сільської ради за 1986-1990 рр., 1991 1995 рр. на ім»я [PERSON]. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного Кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на відповідній правовій основі набули право кожен зокрема, на 1/7 частину будинковолодіння, розташоване по вул.Біля церкви, 26 в с.Гермаків Борщівського району Тернопілської області, однак у визначеному законом порядку, [PERSON], за життя, не оформила своє право власності на свою частину будинковолодіння та частину після смерті чоловіка. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом, інших спадкоємців за заповітом чи за законом щодо майна [PERSON] немає, виключно ним одним подавалися заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені матеріалами спадкової справи № 433, відкритої 25.07.2012 року щодо майна померлої 01 квітня 2012 [PERSON]. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 25 травня 2016 року, виготовленого Борщівським БТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 26 по вул. Біля церкви в с.Гермаківка Борщівського району становить 193366 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України,

Outcome: approved