Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житлом в будинку [ADDRESS], та просить визнати недійсними договорів дарування від 14 січня 2014 року, що укладені від імені [PERSON] [PERSON], за якими подаровано [PERSON] 182/1000 частки домоволодіння та земельної ділянки площею 0,0051 га і 0,014 га за адресою: [ADDRESS]; за якими подаровано [PERSON] 116/1000 частки домоволодіння та земельної ділянки площею 0,0123 га за адресою: [ADDRESS]; за якими подаровано [PERSON] 202/1000 частки домоволодіння та земельної ділянки площею 0,0213 га за адресою: [ADDRESS]. Позивач посилається на те, що з народження 1967 року разом з батьками проживав в [ADDRESS], що був власністю його діда. Батьки позивача розірвали шлюб, після чого виїхали з цього будинку. Однак позивач [PERSON] залишився проживати в будинку разом з дідом, доглядав за ним та піклувався як єдиний родич. З 1986 р по 1988 р [PERSON] проходив строкову військову службу в лавах озброєних сил Міноборони СРСР, у зв'язку з чим був тимчасово вилучений з прописки за вказаною адресою відповідно до діючого на той час законодавства. Під час проходження ним сторокової військової служби без його згоди в будинок вселилися сім'я його дядька, в тому числі відповідач [PERSON], який є [PERSON] двоюрідним братом. Після закінчення строку служби [PERSON] в 1988 році знову був прописаний за вказаною адресою. В 1989 році власник домоволодіння дід [PERSON] помер. Позивач просить його позов задовольнити. Зустрічну заяву про зобов'язання [PERSON] звільнити жиле приміщення і земельну ділянку - у будинку [ADDRESS] не визнає, просить відмовити в повному обсязі. [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явили зустрічний позов до [PERSON] про зобов'язання [PERSON] звільнити жиле приміщення і земельну ділянку - у будинку [ADDRESS], посилаючись на несплату ним комунальних послуг, недостатність житлових приміщень для проживання сім' ї. Представник відповідачів за первісним позовом у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про усунення перешкод у користуванні житлом, визнання недійсним договорів дарування просила відмовити, зустрічний позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідачів пояснив суду, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області нашому батькові - [PERSON] належало на праві спільної часткової власності 50/100 частин житлового будинку загальною площею 206,2 кв. м , житловою площею 97,5 кв.м, розташованого за адресою : [ADDRESS]. Також, у власності батька - [PERSON] знаходились : земельна ділянка площею 0,0213 га, розташована за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14640772, виданого 14 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; земельна ділянка площею 0,0123 га, розташована за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14643542, виданого 14 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; земельна ділянка площею 0,0051 га, розташована за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14642463, виданого 14 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; земельна ділянка площею 0,014 га, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право ясності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14644397, виданого 4 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. Відповідно до Договору дарування від 14 січня 2014 року батько [PERSON] подарував [PERSON] 182/1000 частин домоволодіння; [PERSON] 116/1000 частин домоволодіння; [PERSON] 202/1000 частин домоволодіння, розташованого за адресою : [ADDRESS] загальною площею 206,5 кв.м., житловою площею 97,5 кв.м. Вказаний Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М. та зареєстрований у реєстрі за № 57. Право власності на частину вказаного домоволодіння, 14.01.2014 року було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними Витягами за № 16128595; № 16128717; № 16128436. Крім того, відповідно до Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,014 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS].Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0051 га, яка розташована за адресою: м. [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0123 га, яка розташована за адресою : м. [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно до Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0213 га, яка розташована за адресою : м. [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вказані договори дарування були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М. та зареєстрований у реєстрі за № № 48, 51, 54 Право власності на вказані земельні ділянки було зареєстроване 14.01.2014 р у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується провідними Витягами за № 16132573; № 16130207; № 16132096. Відповідно Довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 06.06.2014 року № 3202-10/177-ж , позивачам, в цілому належить 50/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою : [ADDRESS] складають такі приміщення : в житловому лит. «А» - підвал II, площею 8,2 кв. м., коридор 2-1, площею 3,0 кв. м, житлова 2-2, площею 8,3 кв. м., житлова 2-3 , площею 20 кв. м , ванна 2-4, площею 2,7 кв. м., кухня 2-5, площею 8,1 кв. м., житлова 2-6, площею 12,9 кв. м., кухня 2-7 площею 9,9 кв. м., коридор 2-8, площею 9,7 кв. м., коридор 2-9, площею 10,3 кв.м., житлова 2-10, площею 10,5 кв. м., житловою площею 51,7 кв. м. , загальною площею 103.6 кв. м., літня кухня літ. «Б», навіс літ. «С», гараж літ. «Р», гараж «Н», ? мостіння, І, ІІ, ? огорожі № 1-7. Однак реалізувати належне ним право власності на житловий будинок та земельну ділянку не можуть, у зв'язку з тим, що приміщення під літ. 2-7 кухня та літ. 2-8 коридор на даний час займає відповідач [PERSON] і звільняти вказані приміщення відмовляється.Дійсно відповідач [PERSON] з дозволу колишнього власника частини домоволодіння - [PERSON], перебуваючи членом його родини, був прописаний за адресою : [ADDRESS], та проживав в одній із житлових кімнат . [PERSON] помер [INFO] року, і з вказаного часу [PERSON] втратив родинний зв'язок з первинним власником. Вислухавши пояснення сторін, представників позивача, представників відповідача дослідивши матеріали справи, суд вважає що позови є такими, що не підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2013 року, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області [PERSON] належало на праві спільної часткової власності 50/100 частин житлового будинку загальною площею 206,2 кв. м , житловою площею 97,5 кв.м, розташованого за адресою : [ADDRESS]. Також у власності [PERSON] знаходились : земельна ділянка площею 0,0213 га, розташована за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14640772, виданого 14 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; земельна ділянка площею 0,0123 га, розташована за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14643542, виданого 14 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; земельна ділянка площею 0,0051 га, розташована за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14642463, виданого 14 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області; земельна ділянка площею 0,014 га, розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер [NUMBER], на підставі Свідоцтва про право ясності на нерухоме майно серії [NUMBER], індексний номер: 14644397, виданого 4 грудня 2013 року Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області. Відповідно до Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] подарував [PERSON] 182/1000 частин домоволодіння; [PERSON] 116/1000 частин домоволодіння; [PERSON] 202/1000 частин домоволодіння, розташованого за адресою : [ADDRESS] загальною площею 206,5 кв.м., житловою площею 97,5 кв.м. Вказаний Договір дарування був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М. та зареєстрований у реєстрі за № 57. Право власності на частину вказаного домоволодіння, 14.01.2014 року було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідними Витягами за № 16128595; № 16128717; № 16128436. Крім того, відповідно Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,014 га, яка розташована за адресою : [ADDRESS].Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0051 га, яка розташована за адресою: м. [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняв у власність земельну ділянку площею 0,0123 га, яка розташована за адресою : м. [ADDRESS] . Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Відповідно Договору дарування від 14 січня 2014 року [PERSON] передав безоплатно у власність (подарував), а [PERSON] прийняла у власність земельну ділянку площею 0,0213 га, яка розташована за адресою : м. [ADDRESS]. Кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER]. Вказані договори дарування були посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сегеченко І. М. та зареєстрований у реєстрі за № № 48, 51, 54 Право власності на вказані земельні ділянки було зареєстроване 14.01.2014 р у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягами за № 16132573; № 16130207; № 16132096. Відповідно Довідки КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради 06.06.2014 року № 3202-10/177-ж , позивачам за зустрічним позовом, в цілому належить 50/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою : [ADDRESS] складають такі приміщення : в житловому лит. «А» - підвал II, площею 8,2 кв. м., коридор 2-1, площею 3,0 кв. м, житлова 2-2, площею 8,3 кв. м., житлова 2-3 , площею 20 кв. м , ванна 2-4, площею 2,7 кв. м., кухня 2-5, площею 8,1 кв. м., житлова 2-6, площею 12,9 кв. м., кухня 2-7 площею 9,9 кв. м., коридор 2-8, площею 9,7 кв. м., коридор 2-9, площею 10,3 кв.м., житлова 2-10, площею 10,5 кв. м., житловою площею 51,7 кв. м. , загальною площею 103.6 кв. м., літня кухня літ. «Б», навіс літ. «С», гараж літ. «Р», гараж «Н», ? мостіння, І, ІІ, ? огорожі № 1-7. [PERSON] помер [INFO] року. Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON]. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Таким чином, на підставі укладених угод та норм діючого законодавства, набувачі отримали право власності на частину домоволодіння та на вищевказані земельні ділянки. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті 13, 41 Конституції України). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної і творчої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не доведено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] вчиняють будь-які перешкоди у його користуванні житлом в будинку [ADDRESS]. Звернення до нього з пропозицією звільнити жиле приміщення, подання позову до суду про зобов'язання [PERSON] звільнити жиле приміщення і земельну ділянку є засобами реалізації житлових прав і не можуть бути розцінені як перешкоди у користуванні житлом. Стосовно визнання недійсними вищезазначених договорів дарування часток домоволодіння та земельної ділянки, суд приходить до висновку щодо необґрунтованості вимог [PERSON]. Позивач посилається на стан здоров'я дарувальника, але ніяким чином не доводить неспроможність здійснити правочин. Відносно зустрічного позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], про усунення перешкод у користуванні житлом в будинку [ADDRESS] та земельною ділянкою за даною адресою, суд приходить до висновку щодо недоведеності правової позиції позивачів. П. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеним чи позбавленим житла. Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Сервітутне правовідношення виникає в силу закону згідно з ч. 1 ст. 402 ЦК України за наявності факту проживання особи разом з власником житла, обтяженого сервітутом, і загального з ним користування даним житлом. У ЦК України право членів сім'ї власника житла на користування ним визнається сервітутним правом. Це право є особистим сервітутом, оскільки виникає в інтересах визначеної особи -члена сім'ї власника житла. Суб'єктами даного сервітутного правовідношення є, з одного боку, власник житла, з другого боку -член його сім'ї. Як визначає ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Встановлено під час судового розгляду, що [PERSON] з народження 1967 року разом з батьками проживав в [ADDRESS], що був власністю його діда. Батьки позивача розірвали шлюб, після чого виїхали з цього будинку. Однак позивач [PERSON] залишився проживати в будинку разом з дідом, доглядав за ним та піклувався як єдиний родич. З 1986 р по 1988 р [PERSON] проходив строкову військову службу в лавах озброєних сил Міноборони СРСР, у зв'язку з чим був тимчасово вилучений з прописки за вказаною адресою відповідно до діючого на той час законодавства. Під час проходження ним сторокової військової служби в будинок вселилися сім'я його дядька, в тому числі відповідач [PERSON], який є [PERSON] двоюрідним братом. Після закінчення строку служби [PERSON] в 1988 році знову був прописаний за вказаною адресою, як член сім'ї (онук) його власника. Позивачами за зустрічним позовом не спростована інформація, що будинок [ADDRESS] є єдиним житлом позивача за первісним позовом. Позивачі за зустрічним позовом не заперечували, що [PERSON], колишній член сім'ї, проживав і проживає у спірному домоволодінні. Крім того, потреба позивачів за зустрічним позовом у додатковій жилій площі не є правовою підставою для виселення [PERSON] з займаної ним жилої площі. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що у задоволенні обох позовів слід відмовити.

Outcome: dismissed