Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Голопристанського районного суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 20 жовтня 2000 року він придбав у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] домобудівлю з господарськими спорудами, що знаходиться у [ADDRESS] . Договір №2-1494 купівлі-продажу був оформлений на Товарній біржі «ВА-БАНК», відповідно до положень Закону України «Про товарну біржу», що діяв на час виникнення спірних правовідносин. 05.12.2000 право власності на будинок було зареєстровано у Херсонському бюро технічної інвентаризації, за реєстровим №851, у реєстровій книзі №3. На даний час позивач має намір продати домоволодіння, однак при зверненні до нотаріальної контори йому повідомили, що договір купівлі-продажу оформлений на біржі не є правовстановлюючим документом, так як він нотаріально не посвідчений та запропоновано позивачеві вирішити це питання в судовому порядку, у зв`язку з чим [PERSON] звертається з даним позовом до суду та просить визнати за ним право власності на домобудівлю з господарськими спорудами розташованих у [ADDRESS] ). В судове засідання позивач, представник позивача не з`явилися, про місце, дату та час слухання справи повідомлено належним чином. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 15.08.2019 до суду надійшла письмова заява представника Голопристанської міської ради Херсонської області за довіреністю - Тараненка С. М., згідно якої відповідач Голопристанська міська рада визнає позовні вимоги [PERSON] і просить їх задовольнити повністю, справу слухати за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що між [PERSON] , а також [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] 20 жовтня 2000 року укладено договір №2-1494 купівлі-продажу домобудівлі № [ADDRESS] , що складається з житлового будинку літ. А, житлова площа 22,1 кв.м., загальна площа 29,1 кв.м., літня кухня літ. Б, сараї літ. В, Ж, навіс літ. Г, душ літ. Д, туалет літ. Е, ящик для вугілля літ. З, помпа №1, огорожа №№2,3. Даний договір зареєстровано на товарній біржі «Ва-Банк», Голопристанське відділення, в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю за №2-1494 20 жовтня 2000 року (а. с. 6). Пунктами 5, 11 вищевказаного Договору було передбачено, що покупець набуває право власності на домобудівлю з моменту підписання даного договору. Договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Також, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», (в редакції, що діяла на час укладення договору), угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Оскільки при укладені договору сторонами були повністю виконані умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, а нотаріальне оформлення здійснити неможливо, дану угоду слід визнати дійсною. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що всі зобов`язання по договору сторонами були виконані в повному обсязі, волевиявлення сторін було вільним, відповідало їх намірам та було спрямоване на реальне настання наслідків укладеної угоди, суд вважає можливим визнати даний правочин дійсним. На підставі викладеного та

Outcome: approved