Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача відділ державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції, про звільнення з -під арешту належного позивачеві на праві приватної власності майна, а саме нежитлового приміщення, розташованого по бульвару Л.Українки, 11/36 в м. Ковель Волинської області. Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: на виконанні ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП №45777199 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 843096,50 грн. боргу за договором позики та судові витрати в сумі 1820 грн. 09.12.2014 року головним державним виконавцем ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області [PERSON], у межах вказаного виконавчого провадження, накладено арешт на нежитлове приміщення, розташоване за адресою Л.Українки,11/36 загальною площею 93 кв.м. з тих підстав, що зазначене нерухоме майно належить на праві спільної сумісної власності боржникові [PERSON] Однак, в дійсності нежитлове приміщення по бульвару Л.Українки,11/36 в м. Ковель Волинської області належить на праві приватної власності позивачеві. Зокрема вказане нежитлове приміщення площею 93 кв. м. було придбане позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 25 лютого 2013 року і того ж дня було здійснено державну реєстрацію права власності позивача на вказане нежитлове приміщення у відповідності до вимог Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. До теперішнього часу нежитлове приміщення, розташоване по бульвару Л.Українки,11/36 в м. Ковель перебуває у власності позивача. Оскільки з 25 лютого 2013 року позивач на законних підставах володіє вказаним нерухомим майном і право власності позивача на вказане майно зареєстроване у відповідності до вимог чинного законодавства, накладенням арешту на належне позивачеві майно у межах виконавчого провадження ВП №45777199 грубо порушується право позивача на володіння та розпорядження вказаним майном. З покликанням на норми ст. 15,16,317,319,321 ЦК України, ст. 60 Закону України Про виконавче провадження позивач прохає задовольнити позов. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві і прохають його задовольнити, звільнити з-під арешту нежитлове приміщення, розташоване по бульвару Л.Українки, 11/36 в м. Ковель Волинської області, накладеного постановою головного державного виконавця ВДВС Ковельського МРУЮ [PERSON] від 09.12.2014 року у межах виконавчого провадження 45777199. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказують також на ту обставину, що відповідачеві [PERSON] достеменно відомо про те, що нежитлове приміщення по бульвару Л.Українки,11/36 в м. Ковель належить саме позивачеві [PERSON], оскільки представники відповідача [PERSON] та [PERSON] орендують частину вказаного нежитлового приміщення. Відповідач [PERSON] та представники позивача [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] звернулись до суду з письмовою заявою у якій прохають розглядати справу за їх відсутності, заперечили проти задоволення позову. Подали до суду письмові заперечення на позов, у яких вказують, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження обставин, зазначених у обґрунтування позову. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] у вирішенні позову покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню. Відповідно до\~ ст. 3 ЦПК України\~ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Звертаючись до суду із вказаним позовом позивач мотивує свої вимоги тим, що він є єдиним власником нежитлового приміщення, розташованого по бульвару Л.Українки,11/36 в м. Ковель і унаслідок накладення арешту на належне позивачеві майно нежитлове приміщення по бульвару Л.Українки,11/36 в м. Ковель, у межах виконавчого провадження ВП №45777199, грубо порушується право позивача розпоряджатися вказаним нерухомим майном. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч.2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. На підтвердження обставин, зазначених у обґрунтування позову, позивач посилається на дані витягу від 25.02.2013 року №731371 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.02.2015 року №33052006 згідно яких державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення по бульвару Л.Українки,11/36 в м. Ковель здійснено за позивачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серії та номер: 423, виданого 25.02.2013 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON] Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Статтею 1 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регламентується, що цей Закон регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно ст. 2 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав; Відповідно до п.6 Порядку доступу посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів внутрішніх справ, органів прокуратури, органів Служби безпеки, нотаріусів, адвокатів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.12.2014 року №722, інформація, отримана користувачем під час доступу до Державного реєстру прав та/або реєстрів, оформляється у вигляді інформаційної довідки, що формується окремо щодо кожного обєкта нерухомого майна чи субєкта речових прав на нього згідно із заданими критеріями пошуку. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна (і.н.35122240 від 19.03.2015 року) наданою державним реєстратором на вимогу суду щодо обєкта нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: Волинська обл, м. Ковель, бульвар Лесі Українки, будинок 11/36, вказане нежитлове приміщення належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 423, виданого 25.02.2013 року приватним нотаріусом Ковельського міського нотаріального округу [PERSON]. Дата та час державної реєстрації зазначена 25 лютого 2013 року 13:51:37. (а.с.11). Відповідно до ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна (і.н.35122240 від 19.03.2015 року) право власності на спірний обєкт нерухомого майна зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу. За даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна (і.н.35122240 від 19.03.2015 року) наданої державним реєстратором на вимогу суду щодо обєкта нерухомого майна: нежитлове приміщення за адресою: Волинська обл, м. Ковель, бульвар Лесі Українки, будинок 11/36, вказане нежитлове приміщення перебуває під обтяженням на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: ВП 45777199, постанова видана 09.12.2014 року головним державним виконавцем Ковельського МРУЮ [PERSON] Особою, майно/права якої обтяжено є [PERSON].(а.с.11). Згідно постанови головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 грудня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-592/11, виданого 09.08.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] 843094,50 грн. боргу за договором позики та судові витрати в сумі 1820 грн., накладено арешт на нежитлове приміщення за адресою бульвар Л.Українки,11/36 в м. Ковель, належне на праві спільної сумісної власності боржнику [PERSON] (а.с.5). Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ ст. 57 Закону України Про виконавче провадження \~ арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. З постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 09 грудня 2014 року при примусовому виконанні виконавчого листа №2-592/11 убачається, що позивач [PERSON] не є стороною виконавчого провадження ВП 45777199 і за даними інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна (і.н.35122240) на час винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника був власником нерухомого майна, на яке накладено арешт. Відтак державним виконавцем безпідставно накладено арешт на нерухоме майно, належне позивачеві [PERSON]. У відповідності до\~ ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений даною статтею, або у інший спосіб, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 60 Закону України Про виконавче провадження\~ особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.\~ 2. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.\~ Відтак позивачем обрано спосіб захисту своїх цивільних прав у відповідності до ст. 16 ЦК України. У п. 4\~ постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 Про судову практику в справах про виключення майна з опису\~ роз'яснено, що для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, і в необхідних випадках- особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі ст. 15,30,60-62, 85, 212, 213, 215, 173,174,218 ЦПК, ст. 57,60 Закону України Про виконавче провадження, ст. 3,16, 589 ЦК України, ст.1,2,19,25 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень,

Outcome: approved