Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області суду із позовною заявою, яку згодом на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 19 січня 2021 року уточнив. В уточненій позовній заяві позивач зазначив, що з [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2002 року. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , і дочку [PERSON] , [INFO] . З самого початку спільне життя у позивача з відповідачкою складалося, проте з 2019 року між ними почали виникати непорозуміння у сімейних відносинах через несумісність характерів, також почалися сварки, скандали. Сторони на даний час проживають по одній адресі, але між ними припинені всі відносини як чоловіка та дружини, вони не ведуть спільне господарство, у них відсутній спільний сімейний бюджет. Сторони перестали розуміти одне одного, не можуть прийти до спільних рішень щодо сімейних відносин та ведення домашнього господарства, у них різні погляди на життя та сімейні відносини. За таких обставин, що склалися останнім часом між ними, у позивача зникла повага та довіра до дружини, почуття любові також відсутнє. Спору щодо поділу майна між ними немає. Спору щодо проживання їхніх дітей між ними також немає. Діти проживають разом з відповідачкою та за спільною домовленістю будуть в подальшому проживати з відповідачкою. [PERSON] просить суд постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Про місце, дату і час розгляду справи сторони були повідомлені належним чином, однак, у дане судове засідання вони не з`явилися. Позивач [PERSON] надав до суду письмову заяву, в якій позов, поданий ним до [PERSON] про розірвання шлюбу, підтримав, просить його задовольнити, справу просить розглянути без його участі без застосування засобів технічної фіксації. Судовий збір, сплачений ним при поданні позову до суду, з відповідачки на його користь просить не стягувати. Відповідачка [PERSON] також надала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі без застосування засобів технічної фіксації, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Одночасно повідомляє, що станом на сьогоднішній день вона не є вагітною та дітей віком до 1 року не має. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить вимогам законодавства України і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову. У судовому засіданні судом встановлено, що сторони з 15 червня 2002 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Вербівської сільської ради Пологівського району Запорізької області, що підтверджується копією виданого 15 червня 2002 року свідоцтва про одруження серії [NUMBER] . Сторони є батьками двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29 вересня 2003 року і дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 03 грудня 2007 року. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують з весни 2019 року і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідачка не заперечує проти цього. Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Із позовної заяви та заяв сторін вбачається, що вони не виявили бажання зберегти сім`ю, тому суд приходить до висновку про недоцільність надання сторонам часу для примирення. Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом з`ясовано, що волевиявлення позивача, який наполягає на задоволенні позову, і відповідачки, яка позов визнала, є їх свідомим вибором, зробленим без будь-якого зовнішнього впливу чи примусу. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалася остаточно і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved