Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей про позивача як батька з актового запису про народження дитини, в якому прохає виключити відомості про [PERSON] як батька дитини [PERSON], [INFO], з актового запису про народження №54 від 03.09.2003 року, внесеного Нововоронцовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області. Позовна заява мотивована тим, що наприкінці 2002 року позивач познайомився з [PERSON] в смт. Нововоронцовка, Херсонської області. Навесні 2003 року позивач дізнався про те, що [PERSON] вагітна, при цьому остання зазначила, що вагітна від позивача. Після цього сторони почали проживати в громадянському шлюбі. [INFO] року [PERSON] народила доньку [PERSON]. Так як позивач вважав, що є біологічним батьком доньки [PERSON] - [PERSON], він 12.10.2006 року добровільно визнав батьківство над [PERSON], подавши відповідну заяву до відділу РАЦС. 21.11.2006 року між сторонами було укладено шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася ще одна дочка - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач перебуває громадянському шлюбі з [PERSON], та виховує доньку співмешканки - [PERSON], якій 11 років. До того ж, до останнього часу позивач сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], якому у [INFO] року виповнилось 18 років. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 13.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано, рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15.10.2014 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей. У зв'язку з викладеним, позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на підстави та обставини, зазначені в ньому, просив його задовольнити. Повідомив суду, що не бажає сплачувати аліменти на чужу дитину. Під час народження [PERSON] та протягом наступних двох років з відповідачкою не проживав і мало спілкувався. Відповідач в судовому засіданні пояснила, що позивач [PERSON] дійсно не є біологічним батьком її доньки [PERSON]. Під час спільного проживання, вона йому повідомляла, що він не рідний батько її доньці, проте 12 жовтня 2006 року [PERSON] сам звернувся до відділу РАЦС з заявою про визнання себе батьком дитини, оскільки вони хотіли створити родину, зареєструвати шлюб та жити сім'єю. Вважає, що позивач звернувся до суду з вказаним позовом через те, що не бажає сплачувати аліменти на утримання дитини. [PERSON] не розказувала, що позивач не є її рідним батьком, вважала це недоцільним, вона дізналася про це тільки у 2014 році після розлучення. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Нововоронцовський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Херсонській області в судове засідання не з'явилася, надала до суду клопотання про слухання справи за відсутності представника відділу. Допитана в судовому засіданні [PERSON] повідомила, що до розлучення батьків у 2014 році їй не було відомо про те, що [PERSON] не є її біологічним батьком. Проживали разом однією сім'єю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об'єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [PERSON] народилася [INFO] року, про що 03.09.2003 року складено відповідний актовий запис за №54. Матір'ю дитини є [PERSON]. Відомості про батька записані, у відповідності з вимогами ст. 135 СК України, зі слів матері. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень, сформованого 30.10.2018 року, 12.10.2006 року у актовий запис про народження дитини внесено відомості про визнання батьківства, відносно [PERSON], [INFO], внаслідок чого останній на підставі власної заяви записаний батьком дитини, змінено прізвище дівчинки з «[PERSON]» на «[PERSON]» та по батькові дитини з «[PERSON]» на «[PERSON]», а в відомостях про батька замість «[PERSON]» на «[PERSON]». 21.11.2006 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], який рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 13.05.2014 року було розірвано. Рішенням Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 15.10.2014 року, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від заробітку (доходу) батька, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 19.09.2014 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню. Оскільки сторони по справі вказують на те, що позивач не є біологічним батьком [PERSON], цей факт не підлягає доказуванню. Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов'язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов'язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім'ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України). Порядок визначення походження дитини регулює глава 12 СК України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї (частина восьма статті 7 СК України). Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно із частиною першою статті 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до частини п'ятої статті 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. Положеннями статей 1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Відповідно до пунктів 2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. В обґрунтування позову позивач вказав, що він не знав про те, що не є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і дізнався про вказаний факт лише нещодавно. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд враховує, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що в момент реєстрації себе батьком дитини він не знав, що не є її біологічним батьком. За таких обставин суд дійшов висновку, що враховуючи, що на момент укладення шлюбу з відповідачем 21.11.2006 року - дитині було 3 роки, позивач самостійно вказав себе батьком відносно доньки відповідача [PERSON], та подаючи до органів реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання батьківства бажав створити сім'ю, не міг не мати обґрунтовані сумніви щодо батьківства, оскільки дитина народилася не під час спільного проживання, за декілька років до цього, а отже, він не має права оспорювати батьківство, виходячи з норми частини п'ятої статті 136 СК України, в зв'язку з чим позов є необґрунтованим і не підлягає задоволенню. Викладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі № 318/2458/15-ц

Outcome: dismissed