Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову вказує, що йому на праві власності згідно свідоцтва на право власності від 19.12.2002 року виданого Виконавчим комітетом Черкаської міської ради на підставі рішення Черкаського міськвиконкому № 818 від 12.12.2002 року належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі на даний час крім нього та його дружини [PERSON] зареєстровані але не проживають [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення право власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Відповідно до\~ч.\~2\~ ст.\~405\~ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. А тому, просить: визнати [PERSON] [PERSON] [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №36 по вул. Різдвяна, 91, м. Черкаси. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Зі згоди суд у відповідності зі ст. 280 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення\~[PERSON] та\~його представника [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва на право власності від 19.12.2002 року виданого Виконавчим комітетом Черкаської міської ради на підставі рішення Черкаського міськвиконкому № 818 від 12.12.2002 року належить квартира [ADDRESS], що стверджується, як самим свідоцтвом від 19.12.2002 року, так і інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 125633552 від 30.05.2018 року. Також в судовому засіданні встановлено, що в квартирі [ADDRESS] з 14.03.2011 року зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON] (а.с. 30, 31), однак останні жодного дня в квартирі не проживали. Вказане стверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 25.12.2017 року засвідченого головою Житлово-будівельного кооперативу №127 [PERSON] та показами свідків [PERSON], [PERSON] даними в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (квартиру) користуються ним для особистого проживання, і проживання членів їх сімї, а також мають право розпоряджатися цим будинком (квартирою) на власний розсуд, власника не може бути позбавлено прав користування квартирою. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 406 ЦК України сервітут припиняється у разі невикористання сервітуту протягом трьох років підряд. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення право власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності від 19.12.2002 року власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON]. Відповідачі [PERSON], [PERSON] хоча і зареєстровані у вказаній квартирі, однак ніколи спільно з власником квартири [PERSON] не проживали. Обставин, які б перешкоджали відповідачам [PERSON], [PERSON] у проживанні в [INFO] судом не встановлено. А тому, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] про визнання [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 36 в будинку № 91 по вул. Різдвяній в м. Черкаси. На підставі ст. 64, 150, 155, 156 ЖК України, ст.ст. 317, 383, 391, 406 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання»,

Outcome: approved