Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в обґрунтування якого зазначив: Позивачу та [PERSON] на праві власності належить 61/100 частин квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 09.04.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.01.2012 року № 63 замість свідоцтвам про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства Виконкому Одеської міської ради від 18.03.1999 року. 61/100 частин вищевказаної квартири розташована на першому поверсі чотирьохповерхового будинку та складається з однієї житлової кімнати житловою площею 30,6 квм., окремої кухні, площею 7,9 кв.м та приміщень загального користування, в цілому квартира складається з приміщень, загальною площею 99,2 кв.м, житловою площею 47,0 кв.м, як зазначено у технічному паспорті. 08 вересня 2014 року померла дружина позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке належало їй на праві власності, у тому числі й на 61/200 частин квартири [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є позивач та їх донька [PERSON], яка відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача. Також, як зазначає позивач, у встановлений законодавством шестимісячний строк, він звернувся до державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його дружини [PERSON], яка померла 08.04.2014 року, ним були надані нотаріусу відповідні документи, які підтверджували його право на спадкування за законом, а також свідоцтво про право власності на житло від 09.04.2012 року, видане Виконавчим Комітетом Одеської міської ради та інші документи. 19.12.2014 року державним нотаріусом були внесені відомості до Спадкового реєстру та відкрита спадкова справа. 11 березня 2015 року [PERSON], як він зазначає у позовній заяві, отримав лист державного нотаріуса про неможливість видати свідоцтво про справо на спадщину за законом на частку квартири [ADDRESS] у .м Одесі після смерті [PERSON], у звязку з відсутністю реєстрації права власності дружини на частку квартири та рекомендовано звернутися до суду. Крім того, позивач вказує на те, що за ним зареєстровано право власності на 61/200 частку вищевказаної квартири, а тому, на думку позивача, він фактично вступив у володіння квартирою, проживає в ній та сплачує комунальні послуги. Також, позивач вважає, що право власності [PERSON], яка померла 08.09.2014 року, на частку квартири [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09.04.2012 рок, згідно з яким 61/100 частини квартири належать [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на праві спільної часткової власності. [PERSON] проживала разом з позивачем у вказаній квартирі з 22.05.1991 року, тобто з дня реєстрації за вказаною адресою, та по день своєї смерті до 08.09.2014 року. Останні роки з ними проживав також їх онук [PERSON] Вважає, що оскільки [PERSON] була співвласником квартири [ADDRESS], то позивач може претендувати на визнання за ним права власності на її частину квартири в порядку спадкування за законом. Відповідач [PERSON] є спадкоємцем пятої черги після смерті [PERSON], проживав разом з нею з березня 2004 року по день смерть останньої. Просив суд визнати за ним право власності на 61/200 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] ,яка померла 08.09.2014 року. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у позовній заяві. До судового засідання відповідач не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. (а.с. 110) До судового засідання третя особа [PERSON] не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином ,надала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала. (а.с. 107) Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов частково обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступним підстав. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі статтею 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Крім того, у відповідності до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» у законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 4 того ж Закону обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: право власності на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» надані такі розяснення, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Частиною 1 статті 68 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. У відповідності до глави 13 п. 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини. Якщо право власності на житловий будинок, споруду підтверджується належними правовстановлюючими документами на час виникнення права власності на будівлі, споруди, органи місцевого самоврядування зобов'язані видати довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві, а нотаріус зобов'язаний прийняти таку довідку разом із іншими правовстановлюючими документами для видачі свідоцтва про право на спадщину (п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України). При дотриманні названих умов, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] 25 серпня 1962 року зареєстрував шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила дошлюбне прізвище на прізвище чоловіка «Тарасенко». (а.с. 15) Відповідно до наданої суду копії свідоцтва про право власності на житло на 61/100 частину квартири № 24 від 09.04.2012 року, виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради, [PERSON] та [PERSON] у рівних частках кожному на праві спільної часткової власності належить 61/100 частина обєкта нерухомого майна, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, буд. 42, обєкт в цілому складається з приміщень, загальною площею 99,2 кв.м, житловою площею 47,0 кв.м, відображених у технічному паспорті від 30.01.2012 року. Свідоцтва видане на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 30.01.2012 року № 63; замість свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської ради від 18.03.1999 року, реєстр. Кн.. № 7-15324, зареєстрованого ОМБТІ та РОН від 19.05.1999 року, під №10 стор. 116-кн. 327 пр. (а.с. 9) У відповідності до наданої суду копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], виготовленого станом на 30.01.2012 року, вказана квартира має загальну площу 99,2 кв. м, у тому числі житлову 47,0 кв.м, підсобну 52,2 кв.м, власниками першої кімнати житловою площею 30,6 кв.м є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11-12) У відповідності до наданої суду копії свідоцтва про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції серія І-ЖД № 390437 від 08.09.2014 року, [PERSON] померла 08 вересня 2014 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 9160. (а.с. 14) Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] позивач у справі та їх донька [PERSON] Як вбачається з наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON], остання народилася 07.04.1963 року, її батьками у свідоцтві про народження у відповідних графах вказані «Тарасенко Володимирів Іванович» та «Тарасенко Зоя Олексіївна». (а.с. 19) 30 грудня 1983 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила дівоче прізвище «Тарасенко» на прізвище чоловіка «Поливчук», що підтверджується наданою суду копією актового запису про укладення шлюбу № 1120 від 30.12.1983 року. (а.с. 20) У відповідності наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] народився 06.03.1984 року, його батьками у відповідних графах записані (російською мовою) «Поливчук Александр Степанович» та «Поливчук Татьяна Владимировна». (а.с. 21) З [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 31903881 від 29.12.2014 року, виданого Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області вбачається, що позивачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 61/200 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Виконавчим комітетом Одеської міської ради 09.04.2014 року, а також вбачається, що зареєстрував своє право приватної спільної часткової власності на вказану частку квартири [PERSON] лише 29.12.2014 року. Вказані обставини також підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна № 40343983 від 09.07.2015 року (а.с. 10, 104-105) Крім того, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [INFO] з 22.05.1991 року, також за вказаною адресою зареєстрований позивач [PERSON] та онук [PERSON], останній зареєстрований за цією адресою з 03.03.2004 року, що підтверджується наданою суду копією довідки № 360 від 22.12.2014 року, виданої Житловим Управління фірми «Ренесанс» ЛТД - 92. (а.с. 13) Згідно з наданою суду копією довідки № 352 від 18.12.2014 року, виданої ЖУ фірми «Ренесанс» ЛТД 92, [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: .м Одеса, [ADDRESS] з 22.05.1991 року по день смерті 08.09.2014 року. (а.с. 18) Як вбачається з копії [PERSON] про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 39223389 від 19.12.2014 року державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори була зареєстрована спадкова справа до майна померлої 08.09.2014 року [PERSON] за № 391/2014 (номер у нотаріуса) та № 56924170 (номер у спадковому реєстрі). (а.с. 16) Відповідно до наданої суду копії листа державного нотаріуса Першої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11.03.2015 року №471/02-14, державним нотаріусом було повідомлено [PERSON] про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, яка складається з частки квартири [ADDRESS], за законом після смерті його дружини [PERSON], у звязку з відсутністю реєстрації права власності померлої на вищевказану частку квартири. (а.с. 17) Як вбачається з наданої суду копії спадкової справи № 391/2014 до майна померлої 08 вересня 2014 року [PERSON], (а.с. 30-55) 19 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до Першої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його дружини [PERSON] та яка складається з частки квартири [ADDRESS], вказавши, що він є спадкоємцем першої черги після смерті своєї дружини, крім нього, спадкоємцем першої черги є також їх рідна донька [PERSON], [INFO], яка відмовилася від прийняття спадщини після смерті її матері на користь свого батька [PERSON], про що надала державному нотаріусу відповідну письмову заяву від 19.12.2014 року. Також, з матеріалів спадкової справи до майна померлої [PERSON] вбачається, що остання за час життя не залишала будь яких заповітів, а також не укладала спадкових договорів. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 08.09.2014 року, з березня 2004 року по день смерті спадкодавця, окрім [PERSON] проживав також її онук [PERSON], [INFO], який у відповідності до вимог чинного законодавства України, а саме відповідно до правил ст.. 1265 ЦК України, є спадкоємцем пятої черги. У відповідності до положень ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст.. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Оскільки, у судовому засіданні встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON], яка померла 08.09.2014 року є її чоловік [PERSON] та їх рідна донька [PERSON], яка відмовилася від своєї частки у спадщині на користь позивача [PERSON], про що надала відповідну заяву державному нотаріусу, суд приходить до висновку, що право на спадкування після смерті [PERSON], у звязку з відмовою від спадкування [PERSON], отримав [PERSON] З урахуванням того, що [PERSON] після отримання свідоцтва про право власності на житло, видане 09.04.2012 року Виконавчим Комітетом Одеської міської ради, не зверталася до відповідних органів, які відають реєстрацією нерухомого майна, а тому її право приватної спільної часткової власності на 61/200 частин квартири [ADDRESS] у Реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано не було, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання права власності на 61/200 частин вищевказаної квартири та на підтвердження своїх вимог надав суду низку письмових доказів, які підтверджують дійсність володіння померлою часткою спірної квартири, а саме: копію свідоцтва про право на житло від 09.04.2012 року, копію довідки про проживання у вказаній квартирі, виданої ЖУ фірмі «Ренесанс» ЛТД 92, тобто у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ставилася до квартири, як до своєї власності, враховуючи той факт, що спадкоємець першої черги [PERSON] відмовилася від своєї частки у спадщині, що залишилася після смерті її матері, а відповідач [PERSON] не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права власності на 61/200 частин квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 08.09.2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до ст.. 88 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду (а.с. 8), суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на кортисть держави судовий збір у розмірі 1150,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved