overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-01 00:00:00

Позивач 23.11.2018 року звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1), посилаючись на наступні обставини. Він 08.07.1978 року уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дорослих дітей. Шлюбні відносини між ними припинені в березні 2016 року через постійні сварки, які призвели до втрати поваги, спільних інтересів. Сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Проживають окремо. Примирення вважає неможливим, так як у нього є інша жінка з якою він хоче утворити нову сім`ю. Майнового спору немає. Через органи РАЦС відповідач не бажає розривати шлюб. На підставі викладеного, просить суд розірвати шлюб. Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.12.2018 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання\~шлюбу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження по справі, почато підготовче провадження (а.с.10,11). Ухвалою суду від 03.05.2019 року закрито підготовче провадження, призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.24). Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності (а.с.28), на позовних вимогах наполягає. Зазначив, що шлюбні відносини припинені з березня 2016 року, майнового спору немає, на заочне рішення згоден. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про місце, день і час розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації та за адресою вказаною у позові, про що свідчать поштові повідомлення з відміткою про вручення адресату (а.с.9,26,27). Судова повістка у відповідності до п.2 ч.7, п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, як і відзиву на позов. Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Справу розглянуто заочно у відповідності до ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст.110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 08.07.1978 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини, за посиланням позивача, припинені з березня 2016 року через сварки, відсутність спільних інтересів, втрату поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Примирення між сторонами неможливе. Позивач має бажання створити нову сім`ю з іншою жінкою. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя, на час розгляду справи не виникає. За таких обставин зберегти сім`ю неможливо. Враховуючи те, що відповідач, згідно обставин викладених в позові, на розірвання шлюбу через органи РАЦС не погоджується, шлюб необхідно розірвати в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-27 00:00:00

Позивач 23.11.2021 року звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного життя у них народився син: [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, причиною цього стали відсутність взаєморозуміння та поваги, різниця характерів та поглядів на сімейне життя, відсутність довіри. Неодноразові спроби зберегти сім`ю були безрезультатними. Внаслідок зазначеного сторони спільно не проживають, не спілкуються і не підтримують подружніх відносин. Вважає, що їх шлюб існує формально, на примирення не згідна, тому просить розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу просить залишити за нею прізвище « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, не подав відзив на позов. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, суд в порядку ст.ст. 247, 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 21.04.2009 року зареєстрували шлюб у Дмитрівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 21.04.2009 року. За час перебування у шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 840,80 грн. понесених нею судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач 23.12.2013 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 3649,99 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 02.06.2007р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та відповідачем укладено кредитний договір №003-08039-020607, згідно якого Банк надає відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановлює ліміт в сумі 2000 грн. Відповідно до п.2.1 договору моментом надання банком відповідачу кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або день утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів відповідача. Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 23.11.2013р. заборгованість за кредитним договором становить 3649,99 грн., що складається з 3649,99 грн. заборгованості по тілу кредиту. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві позов підтримав і просив його задовольнити, не заперечував щодо заочного розгляду справи, просив справу розглянути в його відсутності. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою свого місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомив суду про причини неявки, у зв'язку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 02.06.2007р. між ТзОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» (а.с.14-15), та відповідачем укладено кредитний договір №003-08039-020607, згідно якого Банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30000 грн. та на день укладання договору встановив ліміт в сумі 2000 грн. (а.с.5-8). Внаслідок порушення відповідачем договірних зобов'язань станом на 23.11.2013р. заборгованість за кредитним договором становить 3649,99 грн., що складається з 3649,99 грн. заборгованості по тілу кредиту (а.с. 12-13). За таких обставин суд дійшов висновку про підставність заявленого позову. З відповідача слід стягнути у користь позивача 3649,99 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати у сумі 229,40 грн. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

Позивач 23.12.2014 року звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя не склалося по причині того, що вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, вже деякий час вони не підтримують сімейно шлюбні відносини не ведуть спільного господарства, на даний час сім'я розпалася, примирення неможливо, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення до суду не надходили, в позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи чи заперечень на позов до суду не надано. Суд, враховуючи думку позивача вважає за можливе згідно ст. 224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 2006 року в Сокільчанській сільській раді Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 08, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, протягом тривалого часу спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив при подачі позову до суду 243,60 грн., тому суд стягує з відповідача на користь позивача дану суму судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

Позивач 23.12.2014 року звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В своєму позові позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 30.11.2007 року. 29 вересня 2010 року цей шлюб було розірвано. Від сумісного життя у них з відповідачем [INFO] року народився син [PERSON], батьком якого є відповідач по справі. Посилаючись на те, що добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання їх спільної дитини відповідач не бажає, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до повноліття дитини. В судове засідання сторони не з'явилися. До суду надійшла заява від позивача з проханням слухати справу у її відсутності. Також, до суду надійшла заява від відповідача з визнанням позовних вимог позивача і з проханням слухати справу у його відсутності. Заява відповідача про визнання позову є добровільною, не суперечить закону, правам та інтересам сторін та третіх осіб, а тому приймається судом. Справа, у відповідності до ст.. 169 ЦПК України, заяв позивачки і відповідача, розглянута у відсутність сторін на підставі наявності в матеріалах справи достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку письмового провадження. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30.11.2007 року. 29 вересня 2010 року цей шлюб було розірвано рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області. Від шлюбу у сторін є спільна дитина - син [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач по справі. Малолітній [PERSON] проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дитини - відповідач по справі не надає добровільно допомоги матері на утримання сина, хоча зобов'язаний надавати матеріальну допомогу у відповідності з вимогами ст. 180 Сімейного Кодексу України. Зважаючи на те, що відповідач офіційно не працює, але отримує дохід від тимчасових заробітків, визнав позов, інших утриманців не має, здорова та працездатна людина суд, на підставі цього приходить до висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів у частці від його доходу відповідно до ст.183 СК України підлягають задоволенню. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 23 грудня 2014 року. Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст.367 ЦПК України підлягають обов'язковому негайному виконанню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягнення судові витрати на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач 23.12.2015 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 2847,57 грн. Згідно позову, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В вказаній квартирі, крім неї, проживає, відповідач [PERSON] З 01.01.2007 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам. Відповідачі не оплачували надані послуги, допустив виникнення заборгованості за період з 01.11.2012 року по 01.06.2015 року в сумі 2847,57 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, причину неявки не повідомили. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по обовязкам, що випливають з вказаного договору. Судом встановлено, що відповідачі користувалися послугами позивача з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання до квартири [ADDRESS] та зобов'язані вчасно вносити плату за користування житлом і комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, загальна заборгованість відповідачів за період з 01.11.2012 року по 01.06.2015 року складає 2847,57 грн., яку необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати при зверненні до суду в розмірі 1218,00 грн., тобто з кожного по 609 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

Позивач 23.12.2015 року звернувся в суд з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 4051,85 грн. Згідно позову, відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В вказаній квартирі значиться зареєстрованою, відповідач [PERSON] З 01.10.2008 року ТОВ «Краматорськтеплоенерго» здійснює поставку теплової енергії та гарячого водопостачання відповідачам. Відповідачі не оплачували надані послуги, допустив виникнення заборгованості за період з 01.10.2010 року по 01.07.2015 року в сумі 4051,85 грн. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не погашена, тому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість. Також просить стягнути солідарно з відповідачів судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 162 ЖК України, плата за використання житловим приміщенням в домі (квартирі), що перебуває у громадянина на праві приватної власності, встановлюється згодою сторін. Сплата за комунальні послуги сплачуються, окрім квартирної плати, по ствердженим в встановленому порядку тарифу. Час внесення квартирної плати й плати за комунальні послуги ухвалюються угодою сторін. Згідно ст. 160 ЖК України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються на рівні з наймачем всіма правами і несуть всі обовязки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність по обовязкам, що випливають з вказаного договору. Судом встановлено, що відповідачі користувалися послугами позивача з поставки теплової енергії та гарячого водопостачання до квартири [ADDRESS] та зобов'язані вчасно вносити плату за користування житлом і комунальними послугами по затвердженим у встановленому порядку тарифам. Як вбачається з довідки про розрахунок заборгованості, загальна заборгованість відповідачів за період з 01.10.2010 року по 01.07.2015 року складає 4051,85 грн., яку необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати на загальну суму 1218 грн., тобто з кожного по 609 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

Позивач 23.12.2015 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 09.02.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. З 10.09.2014 року вони з відповідачем не підтримують шлюбних стосунків, не проживають однією сімєю та не ведуть спільне господарство. Причиною цьому стало те, що вони не могли дійти згоди з питань ведення домашнього господарства, розподілу подружніх обовязків, розпорядження сімейним бюджетом. На даний час відповідач створив сімю з іншою жінкою і чекає народження їх дитини. Примирення між ними неможливе. Майнового спору немає. Просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Сердюк. Син залишився поживати з нею. Зазначила, що аліменти на утримання дитини стягнуті з відповідача в судовому порядку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає (а.с.13). Вказала, що шлюбні відносини припинені з 10.09.2014 року. Майновий спір будуть вирішувати в іншому судовому процесі. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з нею. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище „Сердюк. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.12). Проти розірвання шлюбу не заперечує. Вказав, що шлюбні відносини припинені з 10.09.2014 року. Майновий спір будуть вирішувати в іншому судовому процесі. Дитина після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 110,112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 09.02.2013 року зареєстрували шлюб, від якого мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з 10.09.2014 року через неможливість дійти згоди з питань ведення домашнього господарства, розподілу подружніх обовязків, розпорядження сімейним бюджетом. Сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. На даний час відповідач створив сімю з іншою жінкою і вони чекають народження дитини. З огляду на викладене, примирення між сторонами неможливе. Як вбачається з заяв сторін (а.с.12,13), між ними наявний майновий спір, який буде вирішуватись в іншому судовому процесі. Дитина після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачем. За таких обставин зберегти сімю неможливо, тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

Позивач 23.12.2016 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 05.05.2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. По іншим виконавчим листам стягнення з нього не проводяться. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.13). Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.8). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 20.04.2017 року о 10.30 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.12). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд на підставі ст.224 ЦПК України розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 180-183,191 СК України підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 05.05.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а.с.2). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.5). Доходів позивача не вистачає на належне забезпечення дитини всім необхідним. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved