Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

позивач [PERSON] (зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.02.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 70. Вказує, що з 25.02.2006 року вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, з жовтня 2019 року вони проживають окремо, перестали проявляти турботу один до одного, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу та подальше сімейне життя неможливе та буде суперечити її та відповідача інтересам. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26 лютого 2020 року відкрите провадження по справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, справу призначено до підготовчого засідання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 березня 2020 року закрите підготовче провадження та призначено судове засідання до розгляду справи по суті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розірвати шлюб з відповідачем. Вказала, що шлюб існує формально, з жовтня 2019 року вони не підтримують шлюб-сімейних стосунків, бо чоловік зрадив її, вона вже тривалий час не відчуває до чоловіка будь-яких почуттів, чоловік живе своїм життям, їх об`єднує лише виховання сумісних дітей. Подальше сімейне життя неможливе. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, просила їх задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу не визнав, зазначив, що підстав для розірвання шлюбу немає, а відомості, повідомлені позивачем, не відповідають дійсності. Шлюбні відносини між ним та позивачем не припинені, вони разом проживають, ведуть спільне господарство. Для нього було повною несподіванкою звернення позивача до суду з позовом. З [PERSON] прожив у шлюбі понад 14 років та зберіг до неї почуття любові і поваги, подружню вірність. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2020 року провадження у справі було зупинене, сторонам був наданий строк для примирення. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 травня 2020 року провадження у справі було відновлене та призначено судове засідання до розгляду. Позивач у судовому засіданні після призначеного строку для примирення позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Просила строк для примирення з відповідачем більше не надавати. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25.02.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 25 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції, серії [NUMBER] , актовий запис № 70 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 14 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління юстиції (а.с.10), сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12 квітня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (а.с.11). Шлюбні відносини на момент розгляду справи подружжям припинені, про що повідомила позивач. Ст. 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен з подружжя має рівні права та обов`язки. Зазначене положення конституційної норми знайшло свій подальший розвиток у Сімейному Кодексі України, відповідно до ст. 21 якого, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Вжите у цій правовій нормі слово «союз» підкреслює законодавче визнання теорії договірної природи шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги (ст.55 СК України). Відповідно до ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 110 СК України кожен із подружжя має право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, тобто припинення шлюбних відносин. При цьому подальше збереження шлюбу в будь-якому випадку можливе лише на паритетних засадах - на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Подружжя [PERSON] шлюбно-сімейні відносини не підтримує, спільного господарства не ведуть. Позивач відновлювати стосунки з відповідачем намірів не має, а тому суд вважає, що шлюб подружжя носить формальний характер, їх подальше спільне життя і збереження сім`ї неможливе. Суд розриває шлюб подружжя [PERSON] , оскільки між ними втрачені почуття взаємної любові та поваги. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, вона не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги не примирення сторін в період знаходження справи в суді, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Після розірвання шлюбу неповнолітні діти - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] будуть проживати з матір`ю. Майнових претензій один до одного подружжя не заявляли.

Outcome: approved