Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] , житель [ADDRESS] , в інтересах якого діє представник - адвокат Жичицька Світлана Романівна, звернувся в суд з позовом до [PERSON] , жительки [ADDRESS] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Івана Богуна, 13, м. Городенка Івано-Франківської області), в якому представник позивача просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем, що зареєстрований 17 липня 2014 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4; неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] залишити на проживанні з батьком [PERSON] , неповнолітнього [PERSON] , [INFO] залишити на проживанні з матір`ю [PERSON] ; стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 1681 грн. 60 коп. судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17 липня 2014 року виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 4. За час шлюбу у них народилося четверо неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що із 20 січня 2020 року відповідач [PERSON] залишила дім та покинула свою сім?ю, забравши із собою одну із неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] і пішла жити до іншого чоловіка. Фактично така поведінка відповідача призвела до припинення між сторонами шлюбних відносин. Так, станом на сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] спільного господарства не ведуть, відповідач проживає окремо від сім?ї, участі у вихованні дітей не приймає та ніякої допомоги дітям не надає, троє дітей проживають разом із позивачем і він сам особисто турбується про них і забезпечує їх матеріально. За таких обставин позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем неможливо, так як подача заяви про розірвання шлюбу до суду є обдуманим кроком. У зв`язку з чим, [PERSON] просить терміну для примирення не надавати, оскільки їх сім`я остаточно розпалася, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. В майбутньому позивач не бажає продовжувати сімейне життя з відповідачем, у зв`язку з чим прошу шлюб між ними розірвати. Згідно довідки № 573 від 27.08.2020 р., виданої виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] разом із сином [PERSON] , 2017 р.н. зареєстровані на постійне місце проживання по [ADDRESS] , але фактично з 20 січня 2020 року проживають без реєстрації по [ADDRESS] в домогосподарстві [PERSON] .Враховуючи вищенаведене, діючи винятково в інтересах дітей, враховуючи їх вік та ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, позивач вважає, що слід так визначити місце проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] - разом з ним, а неповнолітнього [PERSON] , [INFO] - залишити на проживанні з матір`ю [PERSON] . Ухвалою судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області Федів Л.М. від 15 жовтня 2020 року прийнято до розгляду та відкрити провадження у даній цивільній справі; залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, - орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області; справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження; зобов`язано третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача подати суду письмовий висновок щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Жичицька Світлана Романівна подала до суду клопотання про проведення розгляду справи за відсутності представника позивача; позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася судовою повісткою, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (судової повістки). Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача в судове засідання не з`явився. Від служби у справах дітей Городенківської районної державної адміністрації Івано-Франківської області до суду поступив висновок органу опіки та піклування Городенківської РДА про визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторін та клопотання про розгляд справи без їх участі. Висновок органу опіки та піклування Служба у справах дітей підтримує в повному обсязі. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 17.07.2014 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, відповідний актовий запис № 4 від 17.07.2014, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17.07.2014 виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради. Судом встановлено, що сторони вже перебували в шлюбі, зареєстрованому 21.11.2003 виконкомом Стрільченської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 15, що розірваний рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 01.07.2013 по справі № 342/666/13-ц. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями їх свідоцтв про народження, виданими виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області відповідно: серії [NUMBER] від 25.02.2005, серії [NUMBER] від 17.08.2006, серії [NUMBER] від 03.04.2014, серії [NUMBER] від 07.08.2017. Ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст. 104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому позов слід задовольнити. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Що стосується вимоги позову щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, то судом встановлено наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Висновком органу опіки та піклування районної державної адміністрації № 01-22/372 від 06.11.2020 стверджено, що з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дітей, орган опіки та піклування районної державної адміністрації, взявши до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 03.11.2020, вважає за доцільне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] біля батька [PERSON] , [INFO] , а малолітнього [PERSON] , [INFO] біля матері - [PERSON] , [INFO] . В даному висновку вказано, що [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилась, хоча належним чином повідомлена. У відповідності до ч.ч. 2-4 ст. 29 ЦК України, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Довідкою № 573 від 27.08.2020, виданою виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради стверджується, що [PERSON] , 1986 р.н. разом з сином [PERSON] , 2017 р.н. зареєстровані на постійне місце проживання по [ADDRESS] , але фактично з 20.01.2020 проживають без реєстрації по [ADDRESS] в домогосподарстві [PERSON] . Враховуючи всі обставини справи в сукупності, діючи винятково в інтересах малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування районної державної адміністрації, суд вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] . Так, як неповнолітні діти сторін - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] досягли чотирнадцяти років, то у відповідності до ч. 2 ст. 29 ЦК України, ч. 3 ст. 160 Сімейного Кодексу України, їх місце проживання, якщо батьки проживають окремо, визначається ними самими (вільно обирають собі місце проживання). Отже, позивач не довів суду, що у позовних вимогах щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] порушені, невизнані або оспорювані його права, свободи чи законні інтереси, тому суд приходить до висновку, що в цій частині позовних вимог слід відмовити, у зв`язку з їх безпідставністю. Що стосується вимоги позивача щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] слід зазначити наступне. Статтею 160 Сімейного кодексу України визначено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Копією свідоцтва серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що [PERSON] , народився [INFO] і його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Судом встановлено, що на час розгляду справи в суді дитині [PERSON] виповнилось повних 3 роки. Доказів проте, що батьки дитини, а саме: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] дійшли згоди щодо місця проживання дитини [PERSON] , суду не надано. Із висновку органу опіки та піклування районної державної адміністрації № 01-22/372 від 06.11.2020 встановлено, що [PERSON] на засідання комісії з питань захисту прав дитини не з`явилась, хоча належним чином повідомлена. За таких обставин суд вважає, що в задоволенні вимог позивача щодо визначення мсіця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] із матір`ю [PERSON] слід відмовити у зв`язку із безпідставністю заявлених позовних вимог. При цьому, суд звертає увагу, що таке рішення суду не позбавляє можливості та обов`язку кожного з батьків, приймати участь у вихованні, спілкуванні та матеріальному утриманні дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі ст.ст. 3, 21, 24, 36, 55, 104, 112, 114,160 Сімейного Кодексу України, ст. 29 ЦК України,

Outcome: partial