Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Зазначила, що шлюбні відносини із відповідачем припинені. Від спільного проживання із відповідачем має доньку [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач. Рішенням Ямпільського районного суду від 17.06.2004 року з відповідача на її користь на утримання доньки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 300 гривень щомісячно, починаючи з 06.06.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.09.2008 року зменшено розмір стягуваних аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки та стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі по 200 гривень, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач посилається на те, що на даний час змінився її майновий та майновий стан відповідача, який без укладення трудових відносин має доходи та постійний заробіток у м. Москва, на сьогоднішній день сума стягнутих аліментів є недостатньою для матеріального утримання дитини. Вважаючи права дитини порушеними позивач просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надіслав до суду письмове заперечення за вхід.№855 від 11.02.2015 року в якому зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки він не працює, на його утриманні перебувають батьки пенсіонери. Зазначив, що аліменти на дитину сплачує по мірі своїх можливостей. У 2014 році на вимогу позивача купив для дитини дитячу стінку. Також пояснив, що не було такого випадку, щоб він не приймав участі в матеріальному забезпеченні дитини. Просить визначити розмір аліментів у сумі 450 гривень, щомісячно. Відповідач надав суду письмову заяву із клопотанням розглянути справу без його участі. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - свідоцтва про народження дитини, виданого 13.08.2004 року встановлено, що [PERSON], яка народилась [INFO] року є донькою [PERSON] та [PERSON] Із довідки Ямпільської міської ради Вінницької області вих.№35 від 21.01.2015 року встановлено, що [PERSON] проживає із матір'ю [PERSON] і перебуває на її утриманні. Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.06.2008 встановлено, що із відповідача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки у твердій грошовій сумі 300 гривень щомісячно, починаючи з 06 червня 2008 року і до досягнення донькою повноліття. Із рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.09.2008 року встановлено, що аліменти за рішенням суду від 17.06.2008 року змінено та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки у сумі 200 гривень і до досягнення дитиною повноліття. Дослідивши усі докази, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні сімейні правовідносини, що полягають у обов'язку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Згідно зі ст. 51 ч.2 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до їх повноліття, а тому є підстави для стягнення із відповідача аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст.192 ч.1 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає частково доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Як встановлено із досліджених доказів - із часу постановлення судового рішення про стягнення із відповідача аліментів змінився матеріальний стан позивача як одержувача аліментів, збільшився вік дитини, у зв'язку із чим збільшилися й витрати на її утримання, зросли ціни на одяг, продукти харчування та інші товари, необхідні дитині. Збільшення витрат на дитину погіршують майновий стан позивача, на утриманні якої перебуває дитина. Сплачену щомісячно відповідачем суму аліментів 200 гривень суд вважає такою, що не може належно забезпечити повноцінне харчування, одяг, розвиток та виховання дитини. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, суду не надано доказів про наявність систематичних доходів відповідача, як і не доведено відсутність таких доходів, непрацездатність, стан здоров'я або сімейний стан відповідача. А тому суд вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу дитині у більшому розмірі. З урахуванням наведеного та реалізації якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає необхідним збільшити розмір аліментів та визначити їх у твердій грошовій сумі 700 гривень, щомісячно, до повноліття дитини. З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги у цій частині обґрунтованими і має підстави для їх задоволення. В задоволенні іншої частини позову суд має підстави відмовити як таких, що заявлені безпідставно. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а тому в порядку ст. 88 ч.3 ЦПК України має підстави стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 243 гривні 60 копійок. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані ч.2 ст.51 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного Кодексу України.

Outcome: partial