Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

Позивач 12 липня 2018 року звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що [INFO] року померла [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] та розпочала приватизацію земельної ділянки площею 0,417 га, яка розташована по [ADDRESS], але не встигла її приватизувати. Позивач не може прийняти спадщину в нотаріуса, оскільки правовстановлюючий документ на спадкову земельну ділянку виготовлено після смерті [PERSON], тому просить суд визнати за ним право на завершення приватизації земельних ділянок та отримання свідоцтв про право власності на земельні ділянки загальною площею 0,417 га, які розташовані по [ADDRESS] Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд розгляд справи проводити без її участі та участі позивача. Представник відповідача до суду не з`явився, до суду подав заяву в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить справу розглядати без його участі. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла все своє майно [PERSON] (а.с.12). За життя [PERSON] розпочала процедуру приватизації земельної ділянки площею 0,417 га, яка складається із земельної ділянки площею 0,250 га та 0,167 га, що в сукупності становлять земельну ділянку площею 0,417 га, що розташована по [ADDRESS] однак завершити приватизацію за життя не встигла, та державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] було видано 18 травня 2001 року, тобто після смерті [PERSON], що унеможливлює оформлення спадкових прав на вказану земельну ділянку іншим шляхом, окрім як звернення з цивільним позовом до суду. Позивач [PERSON], [INFO], є спадкоємцем за заповітом (а.с.12). Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду спадкову справу після померлої [INFO] року [PERSON], з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] не видавались. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. П. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. [PERSON] за життя розпочала приватизацію земельної ділянки площею 0, 417 га, проте правовстановлюючих документів на право власності на вказану вище земельну ділянку до дня смерті не отримала. Таким чином, визнання представником відповідача пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved