Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.10.2020 року звернулася до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві [PERSON] вказала, що вона та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] , який проживає в даний час з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивач вказує, що відповідач офіційно працевлаштований, має стабільну заробітну плату, він не являється особою з інвалідністю, нікому іншому аліменти не виплачує, утриманців не має. Позивач не працює, отримує виплати з допомоги по безробіттю. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, в своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 3-4, 6-7, 10). Дитина проживає разом з позивачем (а.с. 5). Позивач [PERSON] зареєстрована як безробітна в Оржицькій районній філії Полтавського ОЦЗ з травня 2020 року та отримує допомогу по безробіттю (а.с. 8). Відомості про доходи відповідача, про перебування на утриманні відповідача інших дітей, непрацездатних осіб суду не надані. Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини. Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.10.2020 року. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача. Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Також слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»). Судом досліджено ордер на надання правової допомоги [PERSON] адвокатом Юхимович С.А. (а.с. 12), попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і очікує понести у зв`язку із розглядом справи (а.с. 14), квитанцію адвоката Юхимович С.А. про прийняття від [PERSON] гонорару у сумі 1500 грн. за розгляд справи (а.с. 11), акт приймання-передавання правової допомоги до договору про надання правової допомоги № 176711, витяг з договіру про надання правової допомоги № 176711 від 20.08.2020 року (а.с. 13). З урахуванням вищевикладеного, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги та участі адвоката в судовому засіданні 16.11.2020 року, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, задоволення позовних вимог позивача та положень ч.ч. 4, 6 ст. 137 ЦПК України, компенсації підлягають кошти в сумі 1500 грн., що відповідатиме об`єктивному та співмірному обсягу наданої правової допомоги стороні позивача, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні до суду позову про стягнення аліментів, то суд на підставі ч. 2 ст. 133, ч. 1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України, стягує ці витрати з відповідача.

Outcome: approved