Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

Позивач 24 вересня 2020 року звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що перебувала в шлюбі з відповідачем з 07.06.2008 року по 01.11.2013 року, від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , відповідач добровільно не надає допомогу на утримання доньки. Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Сторони з 07.06.2008 по 01.11.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, шлюб сторін розірвано рішенням суду. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні. Частина 1 та 2 ст. 141 СК України зазначає, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст. 181, 183 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, розмір яких визначається судом. Згідно ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст. 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 р., ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає, що з [PERSON] лсід стягувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved