Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «[PERSON] банк «Приватбанк» звернулося\~до суду із позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з заборгованість за генеральною угодою про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт №б/н від 19.08.2015 року у сумі 30175,04 гривень, яка складається з наступного: 12723,58 гривень заборгованість за кредитом; 3492,66 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 12075,14 гривень- заборгованість за пенею та комісією, 1883,66 гривень - штрафи відповідно до пункту 2.2 генеральної угоди, а також стягнути судові витрати у розмірі 1762,00 гривень зі сплати судового збору. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 19.08.2015 року, [PERSON] 19.08.2015 року отримав від Приватбанку кредит у розмірі 12880,63 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ними кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідач зобовязань не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 06.11.2018 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В позовній заяві позивач зазначив про розгляд справи у відсутність свого представника. Належним чином повідомлений відповідач [PERSON], шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті Макарівського районного суду Київської області в судове засідання не прибув, клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін, відзиву не надав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобі не здійснюється. Встановлено, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 19.08.2015 року, [PERSON] 19.08.2015 року отримав від ПриватБанку кредит у розмірі 12880,63 гривень. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості зв кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами, Тарифами складають між ними кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Згідно п.1.1.3.2.11 Умов і Правил банк має право проводити договірне списання з відкритих в банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості клієнта і третіх осіб, за кредитами в яких клієнт є поручителем, а також будь-якої іншої заборгованості, яка виникла у клієнта зважаючи на невиконаних зобовязань перед банком. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У звязку з порушеннями відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, останній станом на 14.05.2018 року, має заборгованість (згідно розрахунку позивача) в розмірі 30175,04 гривень, яка складається з наступного: 12723,58 гривень заборгованість за кредитом; 3492,66 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 12075,14 гривень- заборгованість за пенею та комісією, 1883,66 гривень - штрафи відповідно до пункту 2.2 генеральної угоди (а.с.4). Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або од\-ностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Коде\-ксу. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 28\~291,98 гривень, з яких: 12723,58 гривень заборгованість за кредитом; 3492,66 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 12075,14 гривень - заборгованість за пенею та комісією, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Як вбачається з п.2.2 генеральної угоди, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніжна 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 1883,66 гривень. З наведено слідує, що за одне й теж порушення (порушення строків сплати щомісячних платежів) кредитним договором передбачено два види стягнення і штраф і пеня, що є неприпустимим, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 1883,66 гривень. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Так, сума заборгованості за договором, яка підлягає задоволенню становить 28\~291,98 гривень, з яких: 12723,58 гривень заборгованість за кредитом; 3492,66 гривень заборгованість по процентам за користування кредитом; 12075,14 гривень- заборгованість за пенею та комісією. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі мінімальної ставки судового збору (встановленої на час звернення до суду з вказаним позовом) 1762,00 гривень.

Outcome: partial