Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

Позивач 21.03.2019 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач залишив сімю, проживає окремо і не надає матеріального утримання дитині, хоча має таку можливість. Позивач у підготовче засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у підготовче засідання не зявився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав, погодився сплачувати на дитину аліменти у розмірі ј частини доходу щомісячно, просив звільнити його від сплати судового збору як інваліда другої групи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Встановлено, що у шлюбі сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сторони разом не проживають, неповнолітня дитина проживає разом з матірю. \~ \~ \~ \~Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, у звязку з чим порушуються права неповнолітньої дитини сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо від сімї, на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного, всебічного розвитку. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Частиною 1 ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері; 2) стан здоровя відповідача, який хворіє, є інвалідом другої групи, та матеріальне становище відповідача, який отримує постійний дохід у вигляді пенсії; 3) інших дітей та непрацездатних утриманців не має; 3-1) відсутні дані щодо наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів. При вирішенні спору суд також застосовує наступні норми права. Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх\~діях щодо\~дітей,\~незалежно від\~того,\~здійснюються вони\~державними чи\~приватними установами,\~що займаються\~питаннями соціального\~забезпечення,\~судами,\~адміністративними чи\~законодавчими органами,\~першочергова увага\~приділяється якнайкращому\~забезпеченню інтересів\~дитини.\~Держави-учасниці\~зобовязуються забезпечити\~дитині такий\~захист і\~піклування,\~які необхідні\~для її\~благополуччя,\~беручи до\~уваги права\~й обовязки\~її батьків,\~опікунів чи\~інших осіб,\~які відповідають\~за неї\~за законом,\~і з\~цією метою\~вживають всіх\~відповідних законодавчих\~і адміністративних\~заходів. Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. З урахуванням викладеного суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у частці доходу батька, що становить одну четверту, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Згідно абзацу 2 п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки встановлено, що позивач звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 вказаного Закону, судовий збір у даній справі компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі\~наведеного,\~відповідно до\~ст.\~3,\~27\~Конвеції ООН\~про права\~дитини від\~20.11.1989\~р. (у\~редакції зі\~змінами,\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від\~21\~грудня 1995\~р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 183 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: approved