Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 03 квітня 2014 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON], укладено кредитний договір № IKCASHSТG.235553.002 за яким банк зобовязався надати відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 29870 грн. на споживчі потреби строком до 02.04.2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних, комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 870 грн. у день укладання кредитного договору та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати, а відповідач зобовязався щомісячно погашати заборгованість у розмірі, встановленому графіком, зазначеним в п. 2.5 Договору. Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, надавши [PERSON] кредит у розмірі 29870,00 грн. Однак відповідач вказаних умов договору не виконав, у звязку із чим заборгуваність позивачу станом на 27.07.2016 року складає 48938,60 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість за кредитом 7460,44 грн.; прострочена заборгованість за кредитом 20746,14 грн.; поточна заборгованість за процентами 0,01 грн.; прострочена заборгованість за процентами 124,76 грн.; прострочена заборгованість по комісії 20201,55 грн.; заборгованість за штрафами та/або пенею 405,70 грн. Просить стягнути вказану суму боргу на користь позивача. У судове засідання представник позивача не прибув, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявилась, з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 03 квітня 2014 року між [PERSON] акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та [PERSON] був укладений кредитний договір IKCASHSТG.235553.002, за яким банк зобовязується надати відповідачу кредит у вигляді строкового кредиту у розмірі 29870 грн. на споживчі потреби строком до 02.04.2017. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,001% річних, комісії за надання фінансового інструменту в розмірі 870 грн. у день укладання кредитного договору та комісії за надання кредитних ресурсів у розмірі 3,00% від суми кредиту по договору, щомісяця в період сплати, а відповідач зобовязався щомісячно погашати заборгованість у розмірі, встановленому графіком, зазначеним в п. 2.5 Договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором від 27.07.2016 року вбачається, що у відповідача станом на 27.07.2016 року мається перед банком борг на загальну суму 48938,60 грн., з яких поточна заборгованість за кредитом 7460,44 грн., прострочена заборгованість за кредитом 20746,14 грн.; прострочена заборгованість за процентами 0,01 грн., прострочена заборгованість за процентами 124,76 грн., прострочена заборгованість по комісії 20201,55 грн.; заборгованість за штрафом та/або пенею 405,70 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідност.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основнусуму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-рзатверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження м.Маріуполь було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідач проживає у м.Маріуполі. Таким чином, вимоги ПАТ «ВБР» про стягнення суми штрафу/пені у розмірі 405,70 грн., яка нарахована, починаючи з 14.04.2014р., задоволенню не підлягають, оскільки їх нарахування суперечить положенням ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Таким чином, оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останнього на користь позивача сума заборгованості в розмірі 48532,9 грн., яка складається з: поточної заборгованості за кредитом 7460,44грн., простроченої заборгованості за кредитом 20746,14 грн.; поточна заборгованості за процентам 0,01 грн., прострочена заборгованість за процентами 124,76 грн., поточної заборгованості по комісії 20201,55 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1378 грн., оскільки позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення суду.

Outcome: partial