Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

Позивач 18.07.2016 року звернулась до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина і вона отримала у спадок житловий будинок, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Узинською міською Державною нотаріальною конторою від 21.06.2016 року зареєстрованого у реєстрі за № 1869 та майновий пай, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2016 року зареєстрованого в реєстрі за № 1871. 21.06.2016 року вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3,213 га розташовану на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її батьку [PERSON] на праві приватної власності на землю. 21.06.2016 року постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку на підставі того, що державний акт на вищевказану земельну ділянку зареєстрований після смерті спадкодавця, а отже не зареєстрований у встановленому законом порядку в Управлінні Держгеокадастру у Білоцерківському районі. За життя [PERSON] жодних заповітів складено не було, а вона являється спадкоємцем першої черги, оскільки являється його дочкою. Спадкодавець за життя подав необхідні документи для виготовлення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,213 га розташовану на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області. 28.03.2002 року на ім'я [PERSON] був виготовлений державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,213 га, однак даний правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця і не може бути належним документом для оформлення спадкових прав. В зв'язку з тим, що в іншому порядку вирішити дане питання не має можливості, позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 3,213 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, знаходиться на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову, про що надав заяву. Третя особа, Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області, в судове засідання свого представника не направила, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила заперечення на позов до суду не надходили. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на момент відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). За життя [PERSON] жодних заповітів не складав. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, до якої входить спадкове майно: житловий будинок в [ADDRESS], майновий пай в розмірі 11 370,00 грн., або 0,272 відсотків, в загальному пайовому фонді КСП «Прогрес», розташованого в м. Узин, Білоцерківського району Київської області, на які [PERSON] було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.06.2016 року, що підтверджується копією спадкової справи № 158/2002 (а.с. 48-139). До спадкового майна, також, входить земельна ділянка площею 3,213 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.06.2016 року державного нотаріуса Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області [PERSON], державним актом на право приватної власності на землю (а.с. 23, 24). Позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 50), також спадкоємцем першої черги являється син спадкодавця [PERSON], який звернувся до Узинської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак 23.02.2016 державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори Малькевич Лесею Вікторівною було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Дана постанова обґрунтовується тим, що [PERSON] вважається таким, що не прийняв спадщину, тобто не проживав постійно разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в строк у шість місяців з дня відкриття спадщини. Також, в матеріалах спадкової справи містяться дві копії заяв [PERSON], про встановлення факту прийняття спадщини, які були подані до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, однак одна заява була повернута ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2016 року, а друга заява 20.05.2016 року була залишена без розгляду за заявою заявника, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 72, 77). В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначив, що він визнає позов [PERSON] і не заперечує проти того, щоб його сестра, позивач у справі, оформила спадкове майно після смерті батька на себе і він з цього приводу жодних претензій не має. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. А за ч. 2 цієї статті, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; свідоцтвом про право на спадщину. Судом встановлено, що земельна ділянки площею 3,213 га, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області, належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], однак спадкоємець не має можливості оформити право на спадкове майно оскільки даний державний акт був виданий після смерті спадкодавця, а саме 28.03.2002 року (а.с. 24). З заяви та пояснень відповідача вбачаться, що заперечень щодо визнання права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки, після померлого [PERSON], за позивачем немає. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач набув в порядку спадкування право на майно у вигляді: земельної ділянки площею 3,213 га наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору, який позивач сплатила при подачі позову до суду, тому, з відповідача на користь позивача стягуються кошти в розмірі 739,00 грн.

Outcome: approved