Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на праві власності та спільної сумісної власності [PERSON] належить квартира за адресою: [ADDRESS] . В квартирі зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Останній після розірвання шлюбу з позивачем з 2002 року не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Відповідач створює позивачу перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 14.04.2020 року провадження по справі відкрито та призначено до підготовчого судового засідання. Ухвалою Жовтневого районного\~суду м.\~Запоріжжя від 18.05.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника за наявними в справі матеріалами, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, наполягають на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив, відзив не надав. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.\~81,\~83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі\~ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 12.03.1998 року, виданого Жовтневою районною радою м. Запоріжжя, 69/100 частин квартири за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з договором купівлі-продажу від 20.12.1999 року, посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Остренко А.В., [PERSON] належить 31/100 частини квартири [ADDRESS] . 28.09.2002 року між [PERSON] та [PERSON] розірвано шлюб, змінено прізвище позивача на [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] від 28.09.2002 р. Відповідно до довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР № 01-71/4180 місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] з 02.03.2000 року по теперішній час. В матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які кожен окремо зазначили, що [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] багато років не проживає, не слідкує за її технічним станом, в утриманні житла участі не бере, його особистих речей в квартирі немає, і взагалі квартирою не цікавиться. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеного законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.317,\~319 ЦК України\~власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження його майна. Власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,\~визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. З`ясувавши всебічно, повно та об`єктивно обставини справи, оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, їх належність, допустимість та достовірність, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] , таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням. При цьому, суд вважає, що відповідач обґрунтованого заперечення та відзиву на позов не подав, в судове засідання не з`явився і жодним чином позовні вимоги не спростував. Належних та допустимих доказів тому, що він не втратив інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають\~задоволенню. Крім того, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Outcome: approved