Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

Позивач 30 листопада 2016 року звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з наведеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 05 березня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі мають одну дитину сина [PERSON], [INFO]. За час спільного проживання відповідач погано з нею обходився, відносини між ними не склалися. В звязку з цим, вони перестали проживати разом. Відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги, тому, вона звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, а також про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно. Позивач в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із свідоцтва про шлюб видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 05 березня 2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кривоозерського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 09 (а.с. 5). Із свідоцтва про народження видно, що [PERSON] народився 29 серпня 2011 року і його батьком є відповідач по справі (а.с. 4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні дані, що відповідач працює та має постійний заробіток, тому суд вважає, що з відповідача, можливо стягнути аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень, щомісячно. Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, \~позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, \~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави. Крім того, при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач сплатила судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп., що підтверджується документально. Тому, вказана сума відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved