Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника Павельчук О.М. , звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 19.07.2007 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Заставнівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, за актовим записом №60. Від спільного проживання в шлюбі мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між ними. Більше шести місяців не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть, кожен з них живе своїм життям. З цих підстав вважає, що їх шлюб розпався, носить формальний характер та просила його розірвати. Зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити своє прізвище без змін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, вказала, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позовну заяву визнає, згідний на розірвання шлюбу. Відповідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється у відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 19.07.2007 року, що стверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 20.09.2019 року (а.с.5). Від спільного проживання у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають біля позивача та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різниця у поглядах на життя, втрата любові один до одного та часті сварки між сторонами, внаслідок чого сторони більше шести місяців не підтримують фактичних шлюбних відносин, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у сторін бажання зберегти сім`ю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить їх інтересам, шлюб розпався, носить формальний характер, а тому його слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На виконання вимог ст. 113 СК України та зважаючи на вибір позивача, прізвище останньої слід залишити без змін. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved