Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

Позивач, 30 березня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO] помер чоловік - [PERSON], який проживав в с. Грабове, Кодимського району, Одеської області. Єдиним спадкоємцем за законом залишилась вона. Спадщина складається з: земельної частки (паю), розміром 2,71 умовних кадастрових гектари, вартістю 83441,48 грн. члена колективного сільськогосподарського підприємства (КСП) «Правда», с. Грабове, Кодимського району Одеської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого на ім'я померлої [INFO] [PERSON], яку чоловік успадкував після смерті рідної сестри. Спадщину, що залишилася після смерті чоловіка, вона прийняла в порядку, встановленому ЦК України в редакції 1963 року, тобто спадкове майно фактично залишилося у її володінні як дружини померлого. В подальшому вона правовстановлюючий документ - сертифікат на право на земельну частку (пай) втратила. Залишилась лише ксерокопія цього документу. З приводу втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], вона звернулась для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Результату це не дало. Правовстановлюючий документ знайдений не був. Все вище зазначене і змусило її звернутися за захистом свого права до суду. Просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари, вартістю 83441,48 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 22 квітня 1997 року Кодимською районною державною адміністрацією по території Грабівської сільської ради на ім'я [PERSON], померлої [INFO], успадковану [PERSON], померлим [INFO], який був утрачений. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Грабівської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов визнає. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником земельної частки (паю) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари, вартістю 83441,48 грн. на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією по території Грабівської сільської ради, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні копії сертифікату на право на земельну частку (пай). [INFO] [PERSON] померла (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 17 березня 1997 року Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області). Як убачається з дослідженої в судовому засіданні довідки Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області №461 від 22 березня 2017року, [PERSON], як рідний брат [PERSON], до дня смерті останньої, доглядав за тою та здійснив її поховання і фактично прийняв спадщину, що відкрилась після смерті [PERSON]. В цьому випадку Закон (стаття 530 ЦК Української РСР в редакції 1963 року) передбачав, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). [INFO] [PERSON] помер, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні запису акта про смерть №10 від 12 червня 2001 року, складеного в Грабівській сільській раді Кодимського району Одеської області. Позивач є спадкоємцем за законом як дружина спадкодавця. Це вбачається з досліджених в судовому засіданні: свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого Грабівською сільською радою Кодимського району Одеської області 27 грудня 1995 року, згідно якого, після одруження з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «[PERSON]», актовий запис №11; довідки Грабівської сільської ради Кодимського району Одеської області №462 від 22 березня 2017 року, згідно якої [PERSON] до дня своєї смерті проживав в одному помешканні зі своєю дружиною - [PERSON]. Статтею 529 ЦК Української РСР (ч.1) (в редакції 1963 року) передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти ( у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно частини другої статті 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З дослідженої в судовому засіданні ксерокопії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією 22 квітня 1997 року на ім'я [PERSON], зазначений документ перебуває у власності позивача, що свідчить про фактичне прийняття нею спадщини. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 549 ЦК Української РСР ( в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично втупив в управління або володіння спадковим майном. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Інші спадкоємці, які б мали право на спадщину за законом - відсутні. Підтвердженням втрати правовстановлюючого документу позивачем є опубліковане оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» №11 від 18 березня 2017 року. Іншого способу захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими. Отже суд констатує, що позивач, як спадкоємець за законом, прийняла спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набула право власності на спадкове майно - земельну частку (пай) розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари, вартістю 83441,48 грн., на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 22 квітня 1997 року Кодимською районною державною адміністрацією по території Грабівської сільської ради на ім'я [PERSON], померлої [INFO], успадковану [PERSON], померлим [INFO], який був утрачений. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 529, ч.2 ст.548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року,

Outcome: approved