Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 липня 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] За час життя, [PERSON], не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування його всіх прав та обов'язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. Після смерті [PERSON] прийняли спадщину його син та дружина, мати [PERSON], також після його смерті заяви про прийняття спадщини подала [PERSON] та [PERSON], які є сестрами померлого. [INFO] померла [PERSON] Після її смерті за нею прийняли спадщину її доньки [PERSON] та [PERSON] Також після смерті [PERSON] прийняв спадщину за правом представлення її онук, відповідач по даній справі [PERSON] Квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] Таким чином співвласниками зазначеної квартири є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]Починаючи з січня 2018 року відповідачі разом з іншими особами почали чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, чим грубо порушили право власності позивача. 09 січня 2018 року відповідачі змінили замки у дверях, дублікат ключів позивачу не надали, на дзвінки не відповідають. Позивач неодноразово намагалась потрапити у квартиру, але двері їй ніхто не відчиняв, про що складені відповідні акти та написані відповідні заяви до поліції. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд вселити її до квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати відповідачів не чинити перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 09 липня 2018 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу у строк не більше 10 днів з дня вручення ухвали усунути вказані недоліки. 19 вересня 2018 року позивачем подано документи на виконання ухали Зарічного районного суду від 09 листопада 2018 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 24 вересня 2018 року відкрито провадження по справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 07 листопада 2018 року об 11 год. 20 хв. 07 листопада 2018 року у зв'язку із заявленим клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи, розгляд підготовчого судового засідання відкладено на 31 січня 2019 року. 31 січня 2019 року у зв'язку необхідністю надання можливості забезпечити представника позивача з належними повноваженнями для розгляду справи підготовче судове засідання відкладено на 27 березня 2019 року. В підготовчому судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, відповідачі заявили про визнання ними позовних вимог. В судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості відповідачам підготувати письмові заяви про визнання позову. Після перерви учасники справи в судове засідання не з'явилися, від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, просить позов задовольнити, від відповідачів [PERSON], [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають, від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 грудня 2009 року[ADDRESS] належить [PERSON] та [PERSON] (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.16). З заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися його сестри[PERSON], та [PERSON], що підтверджується копіями заяв (а.с. 18-19). Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України). Частиною 1статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Аналогічна правова позиція викладене в постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 61-2811св18 та в ухвалі ВССУ від 13 грудня 2017 у справі № 589/4268/16-ц. Таким чином встановлено, що позивач є співвласником спірної квартири. Згідно ст. 317 ЦК України тільки власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. При цьому на зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Кожна особа, відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Така ж за змістом норма закріплена в ст. 16 ЦК України. Таким чином судом встановлено, що право позивача порушене та підлягає захисту, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити, вселивши [PERSON] як співвласника, до квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], а також зобов'язавши відповідачів не чинити позивачу перешкоди у користуванні зазначеною квартирою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved