Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.07.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він та відповідач є співвласниками квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка отримана ними в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . У вищевказаній квартирі проживає позивач, з 2005 року він підтримує дане майно (квартиру) у задовільному, придатному для користування та проживання стані. Опалення квартири здійснюється за допомогою електрон енергії та обов`язки щодо сплати послуг електропостачання несе він сам. Зазначив, що на сплату послуг з електропостачання ним було витрачено 1440 грн. 00 коп. Відповідач свої обов`язки щодо утримання частки у спільній частковій власності не здійснює. У зв`язку із чим, просить суд стягнути з відповідача на його користь половину витрачених коштів у сумі 720 грн. 00 коп. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 року цивільна справа надійшла в провадження судді Коліщук З.М. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.07.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Селидівського\~міського суду\~Донецької області\~від 07.08.2020\~року відкрито\~провадження та\~призначено розгляд\~справи в\~порядку загального\~позовного провадження. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2020 року (у зв`язку з перебуванням судді Коліщук З.М. у відрядженні. Розпорядження № 11 від 03.12.2020 року) цивільна справа надійшла в провадження судді Хацько Н.О. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 09.12.2020 року цивільну справу прийнято до свого провадження, призначено підготовче судове засідання та проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце слухання справи. Згідно ст. ст. 223, 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: державний нотаріус Другої державної нотаріальної контори Селидівського міського нотаріального округу Давидова С.М. та представник Гірницької міської ради Донецької області, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом від 11.02.2020 року, посвідченого державним нотаріусом Другої нотаріальної контори Селидівського міського нотаріального округу Давидова С.М., [PERSON] отримав в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , у власність 1/2 частку квартири, що розташована: за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем 1/2 частки вищевказаної квартири є також [PERSON] , [INFO] . Свідоцтво про право на спадщину на вказану частку спадкового майна ще не видано. Згідно зі статтею 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Відповідно до частини першої статті 4\~ЦПК України та частини першої статті 16\~ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. У ч. 1 ст.\~322\~ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 5 ч. 2 ст.\~7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Статтею 360\~ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Відповідно до ч. 1 ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України). Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц та у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц. Судами встановлено, що сторони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] , і відповідно до закону зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Позивач [PERSON] у період з грудня 2019 року по березень 2020 року сплатив 1440 грн. 00 коп. за використану електроенергію для обігріву квартири в опалювальний період, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями. Отже, [PERSON] сплатив замість відповідача грошові кошти у розмірі 720 грн. 00 коп. за спожиту електричну енергію, а тому вказана сума підлягає стягненню із [PERSON] на користь позивача. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом 2 групи, та те, що в позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, суд вважає за необхідне в силу ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved