Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-02 00:00:00

Позивач 16.02.2018 звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В своєму позові банк посилається на те, що відповідно до укладеного 25.07.2007року кредитного договору №NKXRRХ10900281 позивач надав відповідачу кредит в розмірі 1635,54грн., відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в розмірі 1% в місяць (12% річних) на залишок заборгованості по кредиту. Позивач вказує, що банком свої обов`язки за кредитним договором виконано повністю, однак в порушення умов договору відповідачем свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконано, в наслідок чого станом на 21.12.2017року за відповідачем по укладеному з АТ КБ «ПриватБанк» кредитному договору №NKXRRХ10900281 від 25.07.2007року утворилася заборгованість в сумі 70207,65грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 41,33грн., відсотків 12717грн., комісії 955,20грн. та пені 52673,82грн., а також штрафів 500грн. фіксована частина і 3319,41грн. відсоткова частина. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Згідно ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у загальному порядку. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету позичальника, заяву позичальника №NKXRRХ10900281 від 25.07.2007 року, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам (далі Умови), розрахунок заборгованості, рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1826/13 від 26.11.2013року) судом встановлено, що відповідачем і позивачем 25.07.2007 року було укладено кредитний договір №NKXRRХ10900281, відповідно до якого, відповідачці було надано кредит у сумі 1635,54 гривень під 12 % річних. Відповідач, отримавши 25.07.2007 року кредит, в порушення умов вищевказаного кредитного договору, не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, комісії по ньому, внаслідок чого у неї перед кредитором виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 18.09.2013 року, за розрахунками банку, склала 39009,31 гривень, в тому числі: 1479,32 грн. заборгованості за кредитом; 13553,71 грн. - заборгованості по процентам; 955,20 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 20687,30 гривень - пені за несвоєчасну сплату кредиту; 500 гривень штраф (фіксована частина), 1833,78 грн. штраф (процентна складова). Позивач 26.09.2013 року звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення з неї вищевказаної заборгованості за кредитним договором. 26 листопада 2013року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області №482/1826/13 від 26.11.2013року позовні вимоги банку задоволено частково, ухвалено стягнути з відповідача на користь позивача 19801,33грн. заборгованості за вищевказаним кредитним договором станом на 18.09.2013року, з яких 1479,32 грн. заборгованості за кредитом; 13553,71 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом; 955,20 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1479,32 гривень - пені за несвоєчасну сплату кредиту; 500 гривень - штрафу (фіксована частина), 1833,78 грн. - штрафу (процентна складова). Таким чином 26.09.2013 року АТ КБ «ПриватБанк» пред`явив відповідачу вимогу повного дострокового погашення кредиту (у зв`язку з простроченням), чим змінив строк виконання зобов`язання по кредитному договору, а відповідно кредитний договір припинив свою дію достроково. Тому кредитор втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором після направлення вказаної вимоги, тим паче після ухвалення судом рішення про повне дострокове стягнення заборгованості. Вищевказану правову позицію висловив Верховний Суд у Постанові від 14.02.2018року по справі 564/2199/15-ц і в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За вищевказаних обставин суд приходить до висновку, що відсотки про стягнення яких просить позивач нараховані безпідставно, а отже у їх стягненні слід відмовити. Заборгованість з тіла кредиту, комісії за користування кредитом та штрафів (фіксована і відсоткова частина) також існувала на час подачі попереднього позову і вже була стягнута зі рішенням суду №482/1826/13 від 26.11.2013року, а відтак у задоволенні позову в цій части теж слід відмовити. Вирішуючи питання щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача пені, суд вважає за необхідне зазначити, що уразі невиконання відповідачем рішення суду №482/1826/13 від 26.11.2013року АТ КБ «ПриватБанк» дійсно має право вимагати стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення виконання грошового зобовязання. Проте позивачем, не надано суду жодних доказів які б свідчили про невиконання, не повне виконання чи тривале не виконання позивачем зазначеного рішення суду, яке могло б бути підставою для нарахування пені. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів наявності підстав звільнення від доказування позивачем не надано, судом таких обставини не встановлено. Отже вимога позивача про стягнення з [PERSON] пені є явно не обґрунтованою і задоволенню не підлягає. За вищевказаних обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed