Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] 26.08.2015 звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Красноармійський МВ ГУ Державної міграційної служби у Донецькій області, про захист права приватної власності та визнання осіб, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зазначивши на підтвердження своїх позовних вимог, що на праві приватної власності він має житловий будинок, розташований по [ADDRESS] міста Красноармійська, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 березня 1979 року, реєстраційним посвідченням. В зазначеному будинку крім нього зареєстровані відповідачі - дочка [PERSON] та онука [PERSON], вони зареєстровані в будинку з 22 грудня 20005 року як члени сім»ї, але житловою площею в будинку не користуються з моменту їхньої реєстрації до теперішнього часу, в будинку не мешкають, їх особистих речей в будинку немає. При наявності реєстрації відповідачів в будинку він не має можливості реалізувати своє право власника на розпорядження майном, а також на оформлення житлової субсидії, в зв»язку з чим вимушений звернутися з позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, хоча підтвердила той факт, що вона дійсно з моменту її реєстрації в будинку не проживала жодного дня, особистих речей в будинку немає, але проти позову заперечує, оскільки зараз вона проживає в будинку разом зі своїм цивільним чоловіком за адресою: [ADDRESS], але не має можливості зареєструватись за цією адресою, також не має можливості зареєструватись за місцем проживання своєї матері чи за будь-якою іншою адресою. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Красноармійського МВ ГУ Державної міграційної служби у Донецькій області в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON], дослідивши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд встановив, що позивач по справі [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 23 березня 1979 року, реєстраційним посвідченням (а.с. 5-6). В зазначеному будинку крім нього зареєстровані відповідачі - дочка позивача [PERSON] та онука позивача [PERSON] Вони зареєстровані в будинку з 22 грудня 20005 року, як члени сім»ї (а.с. 8-11), але житловою площею в будинку не користуються з моменту їхньої реєстрації до теперішнього часу, в будинку не мешкають, їх особистих речей в будинку немає (а.с. 11). Зазначений факт визнала в судовому засіданні відповідач [PERSON], яка пояснила, що на момент реєстрації в спірному будинку вона фактично проживала у своєї матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS], на протязі останніх п'яти років проживає за адресою: [ADDRESS]. Комунальні послуги за користування житловою площею в будинку по [ADDRESS], вона не сплачує, оскільки фактично ними не користується. Крім того, відповідач [PERSON] підтвердила, що її дочка [PERSON] також не проживала в спірному будинку з моменту її реєстрації. При наявності реєстрації відповідачів в будинку позивач не має можливості реалізувати своє право власника на розпорядження майном, а також на оформлення житлової субсидії, в зв»язку з чим вимушений звернутися з позовом до суду. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Сама по собі неможливість бути зареєстрованим за іншим місцем проживання не є підставою для збереження права користування житлом. Згідно ст. 317 ЦК України зміст права власності становить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані, законні та підлягають задоволенню. На підставі викладенного,

Outcome: approved