Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

Позивач 16 травня 2017 року звернулася до суду з позовом в якому вказала, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті матері [PERSON], померлої 14 травня 2014 року. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири 78, яка розташована в будинку 3 на житловому масиві [PERSON] в місті Дніпрі. З метою оформлення спадкових прав позивач звернулася до нотаріальної контори у вересні 2016 року. Однак, постановою Другої дніпровської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у звязку з пропуском строку звернення з заявою про прийняття спадщини. Квартира 78, яка розташована в будинку 3 на житловому масиві [PERSON] в місті Дніпрі була приватизована батьком позивача [PERSON], позивачем та її сином [PERSON] Батько помер 30.12.2012 року заповіту не залишив, після його смерті 1/3 частину вказаної квартири успадкувала його дружина, мати позивача. Разом з [PERSON] за час життя спадкодавця та на момент її смерті проживала позивач та вела спільне господарство. Позивач просила встановити факт постійного проживання [PERSON], як спадкоємця, разом із спадкодавцем, [PERSON], на час відкриття спадщини; визнати за [PERSON], [INFO], право власності на 1/3 частини квартири 78, яка розташована в будинку 3 на житловому масиві [PERSON] в місті Дніпрі в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері [PERSON], померлої 14 травня 2014 року Позивач та її представник в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву визнав та не заперечував проти її задоволення. Представник співвідповідача Дніпровської міської ради в судовому засіданні позовну заяву не визнав в повному обсязі та заперечував проти її задоволення. Від третьої особи надійшла письмова заява з проханням слухати справу у відсутність їх представника. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що квартира 78, яка розташована в будинку 3 на житловому масиві [PERSON] в місті Дніпро, належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20 серпня 1998 року (а.с.14). Встановлено, що 30 грудня 2012 року помер [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину вказаної квартири, яку успадкувала його дружина [PERSON], оскільки проживала та була зареєстрована зі спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується довідкою КП «ЖЕП 25» від 15.09.2016 року (а.с.17,26). Встановлено, що [PERSON] 14 травня 2014 року померла. Після її смерті відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири 78, яка розташована в будинку 3 на житловому масиві [PERSON] в місті Дніпро. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] Однак, встановити факт їх сумісного проживання однією сімєю позивач не має можливості, як і спадкоємець за законом одержати свідоцтво про право на спадщину після її смерті, оскільки позивач на час відкриття спадщини не була зареєстрована за адресою проживання своєї матері. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийнятті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно матеріалів спадкової справи № 784/2016, заведеної Другою дніпровською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої 14 травня 2014 року, з заявою про прийняття спадщини звернулася 16.09.2016 року [PERSON]. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.09.2016 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини (а.с.20). Таким чином, встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], є позивачка, як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем на день його смерті за адресою: м. Дніпро, ж/м [PERSON], 3 кв. 78. Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку, що позивач, як особа, яка постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, прийняла спадщину після її смерті та успадкувала 1/3 частини квартири 78, яка розташована в будинку 3 на житловому масиві [PERSON] в місті Дніпрі, і тому вважає позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, позов [PERSON] до Дніпровської міської ради про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем та визнання права власності на частину спадкового майна задоволенню не підлягає, оскільки Дніпровська міська рада права позивача не порушувала. На підставі викладеного та

Outcome: approved