Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-03 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], ІПН:[NUMBER], інвалід 2 групи, звернувся 26.11.2015 року в суд з цим позовом до відповідача [PERSON], та просив за умовами договорів позики від 29.09.2011 року і 01.10.2012 року стягнути борг за період з 25.11.2014 року по 25.11.2015 року, що складається з: - 108,00 дол.США - сума 3-х процентів річних від простроченої суми; - 5248,00 дол.США пеня; - 17370,55 грн. - проценти за користування чужими коштами. Підставою цьому зазначав те, що відповідач до цього часу не виконала умови мирової угоди укладеної між ними 26.11.2014 року за цими договорами позики. Тому за час з 25.11.2014 року по 25.11.2015 року за сумою основного боргу за цими договорами позики у розмірі 3595 дол. США набігла нова пеня з розрахунку 0,4% за кожний день прострочки, 3% річних від цієї простроченої суми основного боргу та проценти за користування чужими коштами у розмірі облікової ставки НБУ. Оскільки відповідач у добровільному порядку не виконує свої зобовязання змушений звернутись в суд з цим позовом. В ході судового розгляду справи на позові наполягав у повному обсязі. При цьому зазначав, що не буде мати заперечень у разі стягнення судом боргу у національній валюті. Відповідач позов не визнавала. Свою позицію аргументувала тим, що позивач уже отримав виконавчий лист на стягнення боргу за мировою угодою. А тому не має підстав для подальших стягнень. Погашення боргу вона не проводила через фінансову скруту, оскільки з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року перебувала на обліку у центрі зайнятості як безробітна. Зараз працює на підробітках і її доходу вистачає лише на прожиття. Інших джерел доходу не має. Рішення у справі просила прийняти на розсуд суду. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Як вбачається з матеріалів справи і ці обставини визнаються сторонами, згідно договорів позики від 29.09.2011 року і 01.10.2012 року укладених між сторонами справи, борг за основним боргом з 25.11.2014 року і до цього часу становить 3595 дол.США. Цей борг зафіксований також в ухвалі суду від 26.11.204 року про визнання між сторонами мирової угоди (справа №505/4182/2014-ц). Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Отже, оскільки зобовязання відповідача по погашенню боргу згідно умов догорів позики до цього часу не виконано, у позивача є підстава вимагати його виконання. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно положень ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договорами позики. Ця сума за період з 25.11.2014 року по 25.11.2015 року за сумою основного боргу за цими договорами позики у розмірі 3595 дол.США відповідно складає - 108 дол.США з розрахунку: 3595х3:365х365=108. Крім цього згідно вимог ч.1 ст.1048 ЦК україни позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Вищезаначеними доворами позики не встановлений розмір процентів за користування чужими коштами, тому розмір цих поцентів визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно цьому розрахунок процентів складає: З 25.11.14р. по 30.11.14р.- 3595дол. х 12.5 = 44937.5 грн. х 14% : 365 х 7 = 120.65 грн. З 01.12.14р. по 29.01.15р.- 3595дол. х 15.05 = 54104.75 грн. х 14 % : 365 х 60 =1245.15 грн. З 30.01.15р. по 05.02.15р.- 3595дол. X 16.15 = 58059.25грн. х 14% : 365 х 6 = 133.61 грн. З 06.02.15р. по 27.02.15р.- 3595дол. X 16.15 = 58059.25грн.х 19.5% : 365 х 22 = 682.39 грн. З 28.02.15р. по 03.03.15р.- 3595дол. X 21.00 - 75495 грн. х 19.5% : 365 х 4 = 161.33 грн. З 04.03.15р. по 27.08.15р.- 3595дол. X 21.00 = 75495 грн. х 30% : 365 х 173 = 10734.76 грн. З 28.08.15р. по 24.09.15р.- 3595дол. х 21.00 = 75495 грн. х 27% : 365 х 28 - 1562.43 грн. 3 25.09.15р. по 26.11.15р.-3595дол. х 21.00 = 75495грн. х 22% : 365 х 60 =2730.23 грн. Загальна сума процентів складає - 17370.55 гривень. Де 25.11.2014р. по 30.11.14р. і т. д - періоди користування відповідача моїми грошовими коштами; 3595 дол. - сума коштів переданих в борг відповідачу; 12.5 і т.і. - курс гривні до долара США по офіційному курсу Нацбанку України; 44937.5 грн. і т. і. - сума коштів в гривні; 14% і т.і. облікова ставка Нацбанку України; 365 - кількість днів в році; 7 і т.і. - кількість днів у періодах. Згідно положень ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до умов догорів позики відповідач взяла на себе зобов'язання сплачувати позивачу пеню у розмірі 0,4% від суми догру за кожний день простроки. Відповідно цьому ця пеня складає - 5248 дол.США (3595х0,4%х365= 5248). Водночас згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи обставини справи викладені відповідачем, та зважаючи на різке знецінення гривні щодо долара США за остані роки, що значно збільшило боргове грошове навантаження відповідача у гривневому еквіваленті, суд вважає за можливе зменшити заявлений позивачем розмір пені з 5248 дол.США до 500 дол.США. Щодо валюти його виконання, суд бере до уваги наступне. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Такими випадками є стаття 193, частина четверта статті 654 ЦК України, Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93, Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94 ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій обчислена сума зобов'язання), валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і фактичного його виконання є національна валюта України - гривня. Відтак, у національній валюті України підлягають стягненню складові грошового зобов'язання, передбачені, зокрема, у статті 1048 ЦК України, та при застосуванні статті 625 ЦК України. Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-79цс14. Відповідно борг відповідача підлягає до стягненню у гривні з розрахунку курсу НБУ до дол.США на день ухвалення рішення суду, який відповідно становить 26,21 грн. за 1 дол.США. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача три проценти річних від простроченої суми - 108 дол.США та пеню 500 дол.США, що за курсом НБУ станом день ухвалення рішення відповідно складає 2830,68 грн. і 13105,00 грн., а також проценти за користування чужими коштами в сумі 17370,55 грн., а всього разом - 33306,23 грн. В іншому відмовити. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України на відповідача слід покласти судові витрати у справі в частині задоволеного позову у вигляді судового збору у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: partial