Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

Позивач - [PERSON] в особі свого представника адвоката [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.10) звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини від усього його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до 11.05.2018 року включно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника адвоката [PERSON], позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.27). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача, зазначаючи на те, що позивач є студентом денної форми навчання та не може працевлаштуватися, томущо весь свій вільний час витрачає на навчання. Процес навчання потребує матеріальних витрат, як-то: оплата навчання, проживання у гуртожитку, покупка їжі та одягу, канцелярських приладів тощо. Просила стягувати аліменти саме у розмірі 1/4 частини і до 11.05.2018 року, тобто до досягнення позивачем 23 років. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, за участю представника адвоката [PERSON], позовні вимоги позивача визнає частково у розмірі 1/6 частини (а.с.21). Представник відповідача адвокат [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с.22,23) в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково у розмірі 1/6 частини, зазначаючи на те, що разом з відповідачем проживає його мати [PERSON], якій він допомогає матеріально. Крім того відповідач створив нову сімю, одружившись вдруге. Вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини від його зарплати буде достатнім для покриття матеріальних витрат сина. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги свого сина позивача по справі [PERSON] задовольнити, зазначаючи на те, що сина вона матеріально утримує самостійно, відповідач батько дитини, в добровільному порядку допомогу не надає. Дослідивши матеріали\~ справи,\~ судом встановлено наступне. Позивач [PERSON], [INFO], являється сином [PERSON] відповідача по справі та [PERSON] третьої особи по справі, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). З 01.09.2016 року позивач навчається у Національній металургійній акадамії України у м. Дніпро на денній формі, що підтверджується Договором про надання освітніх послуг № 1880-1.1.2-016 (а.с.9). Відповідно до пояснень, наданих третьою особою матірю позивача [PERSON]В вона самостійно займається матеріальним забезпеченням сина. Відповідач [PERSON] в добровільному порядку матеріальну допомогу сину не надає, хоча має постійне місце роботи, працює на ВП «Запорізька АЕС», середній розмір нарахованої заробітної плати відповідача в місяць складає близько 11272,35 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату відповідача (а.с.75), а відтак, взмозі надавати позивачу матеріальну допомогу, сплачуючи аліменти саме у розмірі 1/4 частини від заробітку. Згідно з довідкою № 24826 від 07.11.2016 року, наданою Енергодарським міським відділом державної виконавчої служби (а.с.34), з відповідача [PERSON] адіменти не стягуються, і взагалі відсутні виконавчі документи щодо проведення будь-яких стягнень з відповідача. Щодо посилання представника відповідача на те, що відповідач створив нову сімю, одружившись вдруге, а також має на утриманні матір, яка перебуває на пенсії за віком, суд не бере до уваги зазначені обставини, оскільки спільних неповнолітніх дітей відповідач з другою дружиною не має, інтереси яких можуть бути порушені при винесенні рішення про стягнення аліментів, також представником не надано належних доказів в чому саме полягає матераільна допомога відповідача своїй матері. Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно вимог ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надати. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України, передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме судом врахувується наступне: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, відповідач [PERSON] має постійне місце роботи, тобто має такий стан здоровя, який дозволяє йому працювати, отримує регулярну заробітну платню у тому розмірі, що дозволяє йому надавати матеріальну допомогу синові саме у розмірі 1/4 частини. Крім того ніякі стягнення з відповідача, в тому числі аліменти на утримання непрацездатних батьків, не проводяться. На підставі викладеного, дослідивши наявні у справі докази, зясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу вимог, а відповідач як на підставу своїх заперечень, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, з врахуванням положень ст. 182 СК України, а також засад розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на повнолітнього сина, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved