Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 14.07.2014 року звернулася в суд із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого у [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що її батько за життя володів вказаним вище житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами в цілому, який був збудований з виготовленням відповідних дозвільних документів, не самочинно, однак правовстановлюючий документ на такий об'єкт нерухомого майна не виготовлявся. Це пов'язано з тим, що роботи по будівництву житлового будинку розпочаті батьком за час перебування у зареєстрованому шлюбі з матір'ю [PERSON] ще у 1988 році, які тривали понад десять років, а побудований будинок (завершений будівництвом) лише у 1999 році. Згодом шлюб між батьками було розірвано і після розірвання шлюбу ? вказаного вище домоволодіння перейшла у власність матері [PERSON], як спільне майно подружжя. Відповідно, батькові залишилася інша ? частина цього домоволодіння і на яку він за законом мав право за життя. Батько [PERSON] помер [INFO] року, заповіту не залишив. Відтак, спадкування повинно відбуватись за законом. Спадкоємцями після смерті батька [PERSON] за законом є вона та її сестра [PERSON] у рівних частинах. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на обов'язкову частку у спадковому майні, немає. Сестра [PERSON] від своєї частки у спадковому майні після смерті батька відмовилась у її користь у встановленому порядку. Таким чином, на даний час вона є єдиним спадкоємцем прав на ? частину згаданого домоволодіння, що залишились після смерті батька, однак оформити право власності на частину такого будинку з господарськими будівлями та спорудами вона не може у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно і необхідністю у зв'язку з цим звертатися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а. с. 2-3), надала пояснення, аналогічні наведеним у пред'явленому позові. Належним чином уповноважений представник відповідача Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області - юрист селищної ради [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, додатково надала пояснення, згідно з якими позивач дійсно є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом - гр. [PERSON] (сестра позивача) від своєї частки у спадку відмовилася у користь позивача, про що безпосередньо зазначила у поданій нею заяві у нотаріальну контору ще 26.06.2012 року. За життя покійний [PERSON], перебуваючи у шлюбі із гр. [PERSON], здійснив будівництво спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, однак відповідне свідоцтво про право власності на нього відсутнє, хоча виготовлялися відповідні документи для можливості реєстрації права власності на нерухоме майно, а будинок в цілому будувався не самочинно, з виготовленням дозвільної документації. ? частина згаданого домоволодіння після розлучення належить гр. [PERSON] - матері позивача, як майно, набуте за час шлюбу з батьком позивача. Інша ? частина цього домоволодіння належала покійному батькові позивача [PERSON]. На даний час доглядає за ? частиною спірного житлового будинку позивач, яка прийняла спадщину у встановленому порядку. У зв'язку з вказаним, позовні вимоги визнала у повному обсязі і проти їх задоволення не заперечувала. Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог а предмет спору - [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи, про що свідчить відповідне оголошення у пресі - газеті «Високий замок» (а. с. 36) та рекомендоване повідомлення про вручення її представнику за місцем реєстрації поштового відправлення - судової повістки (а. с. 60). Відтак, враховуючи належність повідомлення, судовий розгляд справи проводився по суті у відсутності гр. [PERSON]. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача [PERSON] на підтвердження своїх позовних вимог та пояснення належним чином уповноваженого представника відповідача [PERSON] щодо відсутності заперечень проти задоволення таких позовних вимог, давши належу оцінку письмовим доказам по справі, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON]. Батько позивача [PERSON] - [PERSON], після смерті якого вона має намір оформити спадщину, помер [INFO] року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області [INFO] року (а. с. 4). Спадщина відкрилася у цей же день, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України. Розпорядження своїм майном на випадок смерті батько позивача [PERSON] - [PERSON] не зробив, заповіту не складав, що стверджується довідкою, виданою Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 19.03.2012 року за вих. № 753 (а. с. 6). Відтак, спадкування після смерті гр. [PERSON] повинно відбуватись за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. За змістом ст. 1261 вказаного Кодексу діти спадкодавця мають право на спадкування у першу чергу за законом. Як уже йшлося вище, позивач [PERSON] є рідною дочкою спадкодавця [PERSON], а тому є спадкоємцем першої черги за законом. Позивач [PERSON] вправі успадкувати усі права та обов'язки, що за життя належали її батькові, оскільки інший спадкоємець першої черги за законом - третя особа у справі [PERSON] (ще одна дочка покійного [PERSON].) добровільно відмовилися від своєї частки в користь позивача [PERSON], про що зазначила у відповідній письмовій заяві з вказаного приводу від 26.06.2012 року у державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини (а. с. 37-38). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину, або ж не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, тобто шести місяців, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, позивач [PERSON] постійно не проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак виявила бажання прийняти спадщину. За змістом ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частина 1 ст. 1270 ЦК України встановлює строк для прийняття спадщини, який складає шість місяців і починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено судом, позивач [PERSON] у визначений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, про що свідчать копія її заяви, поданої 06.04.2012 року у державну нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини (а. с. 24). Разом з тим, що стосується оформлення спадщини на нерухоме майно після смерті гр. [PERSON], то державним нотаріусом Сколівської державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] 25.11.2014 року у листі-відмові за вих. № 614/01-16 (а. с. 68) з вказаного приводу відмовлено у зв'язку із відсутністю всіх необхідних документів та рекомендовано звертатися до суду. Судом встановлено, що спадковим майном, яке залишилося після смерті гр. [PERSON], є ? частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, розташованого у [ADDRESS]. Так, вказаний житловий будинок в цілому збудований батьком позивача [PERSON] - [PERSON] та її матір'ю [PERSON] за спільні кошти за час перебування у зареєстрованому шлюбі на законних підставах, а, відтак, не вважається самочинним будівництвом, що підтверджується копією рішення виконавчого комітету Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області № 55 від 27.05.1988 року «Про надання земельної ділянки у безстрокове користування для індивідуального будівництва гр. [PERSON].» (а. с. 65), копією рішення виконавчого комітету Сколівської районної Ради народних депутатів Львівської області № 160 від 16.06.1988 року «Про надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку та видачу будівельного паспорта на забудову земельної ділянки гр. [PERSON]» (а. с. 64), копією договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки площею 109 кв. м. у смт. Верхнє Синьовидне Сколівського району Львівської області для будівництва житлового будинку на праві особистої власності від 14.11.1988 року (а. с. 62), копією акту виносу меж вказаної земельної ділянки у натуру і розбивки будівель від 21.06.1988 року (а. с. 63), копією дозволу на право закладки фундаменту під індивідуальне будівництво, початок будівництва - 1988 рік (а. с. 66), а також затвердженим проектом будівництва у цілому (а. с. 62-67). З копії технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS], виготовленого КП ЛОР «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 22.05.2012 року (а. с. 40-45) вбачається, що житловий будинок збудований у 1999 році із добудовами до нього господарських будівель та споруд у цьому ж році. Відповідна відмітка про самочинне будівництво на ньому відсутня. Після розірвання шлюбу між гр. [PERSON] із гр. [PERSON] у 2008 році, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сколівського районного управління юстиції Львівської області 06.05.2008 року (а. с. 39), ? згаданого вище домоволодіння перейшла у відання гр. [PERSON] (матері позивача), як спільне майно подружжя. Відтак, спадкодавець [PERSON] за життя мав право на ? частину цього домоволодіння. Це ж стверджується і довідкою, виданою Верхньосиньовидненською селищною радою Сколівського району Львівської області 20.08.2014 року за вих. № 2005 (а. с. 23). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що визнання компетентним представником відповідача Верхньосиньовидненської селищної ради Сколівського району Львівської області позовних вимог є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні таким представником змісту обставин справи, у відсутності сумнівів у добровільності та істинності її позиції з цього приводу, роз'яснивши при цьому наслідки відповідної процесуальної дії, приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити. На підставі вказаного вище, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] на ? частину житлового будинку [ADDRESS].

Outcome: approved