Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.11.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства та просив виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини. В обгрунтування своїх вимог послався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 21.01.2015 року. Під час шлюбу відповідачка 01.04.2015 року народила сина. На теперішній час йому стало відомо, що відповідачка завагітніла від іншого чоловіка та 21.01.2015 року народила від нього дитину. Він не є біологічним батьком дитини. Факт наявності актового запису про нього як батька дитини, створює для нього небажані правові наслідки у вигляді обовязку щодо утримання, виховання, розвитку дитини, та інших правових наслідків. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд виключити з актового запису № 8 від 16.04.2015 року про народження дитини [PERSON], 01.04.2015 року, відомості про батька\~[PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав з вказаних в позовній заяві підстав. Відповідач до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність: [PERSON] проти позовних вимог не заперечує, в проведенні експертизи відмовляється ( а.с. 55\~заява). Вивчивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги\~підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоровя про народження дружиною дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.01.2015 року, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Олевського районного управління юстиції у Житомирській області зроблено актовий запис № 6 ( а.с. 5\~копія свідоцтва про шлюб). \~\~\~\~Згідно свідоцтва про народження, виданого виконкомом Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області, вбачається, що [PERSON] народився 01 квітня 2015 року, (а.с.6), тобто під час шлюбу. Батьком дитини зазначено [PERSON] відповідно до ст. 122 СК України. \~\~Пленум Верховного Суду України в п. 11 своєїпостанови № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснив, що відповідно дост. 136 СК оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК), шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, яка народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись з позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини, суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 6ст. 136 СК Україниособа, яка записана батьком дитини відповідно до статей122,124,126і127цьогоКодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2ст. 136 СК Україниу разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно дост. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126 Сімейного Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Суд вважає, що обставина відсутності кровного споріднення між [PERSON] та [PERSON] визнана сторонами, а тому згідно з ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України не підлягає доказуванню. Судом встановлено, що зазначена заява не суперечить вимогам чинного законодавства України та не порушує права, свободи чи інтереси як сторін так і інших осіб, наслідки визнання позову відповідачці відомі та зрозумілі, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про необхідність прийняття зазначеної заяви про визнання позову, що в свою чергу є підставою для задоволення позову позивача.

Outcome: approved