Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувсь до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 3-ті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірина Михайлівна, Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем була підписана заява-анкета №1509040200213244201 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Станом на 27.06.2013 року заборгованість була відсутня. В листі від 28.10.2014 року відповідач повідомив його про наявність заборгованості у сумі 15360,33 грн., яка в подальшому збільшилась до 21082,67 грн.. На початку 2018 року він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості у сумі 129668,22 грн. на підставі виконавчого напису , вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, так як при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача та не звернув увагу на те, що виконавчий напис вчинений поза межами строку давності, позивач просив суд визнати його таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить суд позов задоволити, слухати справу у його відсутність. Представник відповідача акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить підпис в поштовому повідомленні. 3-ті особи: Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. , Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. 04 січня 2019 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження у справі і призначено до розгляду на 03 квітня 2019 року. Слухання справи відкладалося з різних причин. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що між Позичальником [PERSON] та відповідачем підписана заява-анкета № 1509040200213244201 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, згідно з умовами якого останній отримав кредитну карту. Відповідно до довідки № 694668 від 27.06.2013 року [PERSON] станом на 27.06.2013 року не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.11). За заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 04 серпня 2017 року вчинив виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] залишок заборгованості за тілом кредиту - 10950,76 грн., залишок заборгованості за відсотками - 106285,64 грн., пеня та комісія - 3400,00 грн., штраф - 6031,82 грн. (а.с.15). Стосовно заявлених позовних вимог суд зазначає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного: За загальним правилом статей15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункти 2.2, 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ цього ж Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29червня 1999 року №1172 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Так, п.п.1, 1-1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів передбачено стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами. Зокрема, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (п. 1 Переліку документів). В той же час, одержання виконавчого напису за іпотечними договорами, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Отже, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, для вирішення питання щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мають бути встановлені: належність у кредитора права звернення стягнення на предмет застави для задоволення його вимог за кредитним договором, правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, а також необхідно встановити наявність (відсутність) об`єктивних обставин, коли виконавчий напис втратив чинність та не підлягає виконанню. Крім того, з`ясовуючи питання про строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, необхідно врахувати, що згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Як вбачається з оспорюваного виконавчого напису нотаріуса від 04 серпня 2017 року, строк, за який проводиться стягнення для задоволення вимог банку на суму 129668 грн. 22 коп., становить з 22 квітня 2011 року по 30 червня 2017 року . Відповідно до довідки банку станом на 27.06.2013 року заборгованість перед відповідачем відсутня. Отже, днем, коли банк довідався або повинен був довідатись про порушення свого права є наступний після видачі довідки день, тобто, 28 червня 2013 року. Таким чином, строк, протягом якого міг бути вчинений виконавчий напис, обчислювався саме з 28 червня 2013 року і закінчився 28 червня 2016 року (28 червня 2013 року + 3 роки). Однак, враховуючи, що виконавчий напис про стягнення коштів лише 04 серпня 2017 року, тобто поза межами трирічного строку з дня виникнення у ПАТКБ «ПриватБанк» права вимоги за кредитним договором № 1509040200213244201 від 22.04.2011 року, тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню як такий, що вчинений з порушенням вимог чинного законодавства. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс 17 та постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15. Таким чином, існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. 04 серпня 2017року що до стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому суд вважає за необхідне позов задоволити повністю і визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №7334, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар І.М. 04 серпня 2017 про стягнення з [PERSON] 126668 грн. 22 коп.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved