Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

Позивач [PERSON]а, яка мешкає за адресою: [ADDRESS], звернулася до суду з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, місцезнаходження: м.Одеса, вул. Канатна, 134, про визнання незаконною бездіяльності Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо відмови у постановці на квартирний облік з 1994 року. Суд зазначає, що під час подання позову позивач зазначила своє прізвище як [PERSON], проте в подальшому під час надання документів, що посвідчують особу, судом було встановлено, що її прізвище [PERSON], також позивач надала до суду заяву, в якій зазначила, що була допущена помилка та її прізвище [PERSON] (а.с. 77). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що листом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 21.03.2018 року № Т-285/4;Т-573/2 [PERSON] перебуває на квартирному обліку починаючи з 15.06.2012 року у складі сімї 6 осіб. Станом на 01.01.2018 року черга позивача у загальній групі № 5051. Починаючи з 14.12.2015 року, з урахуванням пільги сімї сина - багатодітна сімя, позивача було включено у списки на першочергове отримання житла та станом на 01.01.2018 року черговість № 2167. Інформація аналогічного змісту міститься і у листі [PERSON] міського господарства Одеської міської ради від 12.01.2018 року № Т-6. Підставами для звернення до наведених органів було те, що на думку позивача вона перебуває на квартирному обліку значно раніше, ніж зазначено у листах-відповідях. У листі [PERSON] міського господарства Одеської міської ради від 12.01.2018 року № Т-6 зазначено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року № 180 позивач перебував на квартирному обліку, починаючи з 05.08.1988 року та рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів їй на склад сімї із 5 людей було надано 4 кімнати у комунальній квартирі [ADDRESS], із зняттям сімї позивача з квартирного обліку. Рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року № 180 позивачу було відмовлено у поновленні на квартирний облік з дати 05.08.1988 року та рекомендовано надати документи для постановлення на облік заново. Позивач погоджується з тим, що рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року № 180 у поновленні на квартирний облік з дати 05.08.1988 року позивачу було відмовлено. Проте, пунктом 3 наведеного рішення позивачу було запропоновано подати документи для постановки на квартирний облік, у звязку із тим, що станом на дату прийняття рішення виникли підстави, а саме, починаючи з 1994 року перебування на обліку в Одеському обласному медичному центрі психічного здоров'я з діагнозом олігофрен ступень імбецильності її рідного брата [PERSON], який знаходився у неї на поруках, та мав право на поліпшення житлових умов. Враховуючи викладене, позивачем на імя головного лікаря Одеського обласного медичного, центру психічного здоров'я було написано заяву з проханням видати довідку ВКК для квартирного обліку від 08.02.1994 року. Після отримання довідки, позивачем було негайно подано заяву про постановку на квартирний облік разом з вищезазначеною довідкою ВКК. З невідомих причин, заява позивача на квартирний облік не була відображена у черговості на отримання житла, в той час коли існує її право на отримання житла у звязку з перебуванням на квартирному обліку в наступний час. [PERSON] архівної справи Одеської міської ради та листом [PERSON] міського господарства Одеської міської ради повідомлено позивача, що рішення про взяття на квартирний облік її та брата в архівних документах не було знайдено. Обставина, що позивача не було поставлено на квартирний облік починаючи з 1994 року, порушує його право на отримання житла, оскільки у випадку своєчасної постановки на квартирний облік, позивач вже могла б отримати квартиру, що і стало приводом для звернення до суду. При цьому, на думку позивача, саме відповідач має довести відсутність позивача у списках квартирного обліку з 1994 року, так як відсутність у відповідача певних доказів не може спростувати твердження позивача. Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 08.06.2018 року позов прийнято до провадження та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. У судовому засіданні 08.11.2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. Позивач у судовому засіданні підтримав свій позов та просив суд його задовольнити на підставі наявних у справі доказів. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечував, посилаючись на недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, про що зазначив у відзиві на позов. Також у\~відзиві на\~позов (а.с.\~68-70)\~представник відповідача\~вказав,\~що позивач\~не надала\~жодного доказу,\~який би\~підтверджував її\~право на\~поновлення на\~квартирну чергу\~з 1994\~року.\~Позивач перебувала\~на квартирному\~обліку починаючи\~05.08.1988\~року та\~рішенням Центральної\~районної ради\~народних депутатів\~від 06.03.1992\~року №\~170їй було надано 4 кімнати у комунальній квартирі № 1 у будинку № 16 за адресою вул. Тираспольська в м. Одесі із зняттям сім'ї Позивача з квартирного обліку. Згодом, гр. [PERSON] звернулася до Центральної районної ради щодо поновлення на квартирному обліку з дати - 05.08.1988 року, рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради від 01.04.1994 року у проханні гр. [PERSON] відмовлено, як особі, яка не потребує покращення житлових умов (у зв'язку з отриманням квартири [ADDRESS] (вул. 1905 року) в м. Одесі загальною площею 75,4 кв.м.). Відповідач погоджується,\~що гр.\~[PERSON]\~є інвалідом\~1-ї\~групи по\~психічному захворюванню,\~проте докази\~проживання однією\~сім'єю\~разом з\~позивачкою відсутні. Відповідно до\~довідки про\~склад сім'ї\~і реєстрацію\~(форма\~Ф-1)\~від 09.07.2018\~року №\~855\~гр.\~[PERSON] є\~основним квартиронаймачем\~приватизованої квартири\~№ 12\~за адресою:\~вул.\~Дерибасівська,\~12\~в м.\~Одесі.\~Разом з\~нею за\~вказаною адресою\~зареєстровані:\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON],\~[PERSON] та\~[PERSON].\~На теперішній\~час Позивачка\~перебуває на\~квартирному обліку\~при Приморській\~районній адміністрації\~Одеської міської\~ради з\~15.06.2012\~року,\~складом родини\~6\~осіб (всі\~хто зареєстрований\~за адресою:\~[INFO]). Станом на 01.01.2018 року черга в загальній групі № 5051. З 14.12.2015 року, з врахуванням пільги сина - багатодітна родина, позивач, разом з родиною включена до списків на першочергове отримання житла і станом на 01.01.2018 року черговість по вказаній групі становить № 2167. На теперішній час, на думку представника відповідача, родина позивача пільг щодо позачергового надання житла немає. Також, як стверджує представник відповідача, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що дають можливість встановити факт проживання брата позивача, гр.[PERSON] разом з гр. [PERSON] однією сім'єю (що могло б слугувати пільгою при постановці на квартирний облік). Проте в Епікризі до історії хвороби гр. [PERSON], [INFO] вказано, що до того моменту коли він поступив в лікарню 26.11.1993 року він проживав в Арцизькому районі Одеської області разом зі своїм батьком. На теперішній час місце проживання/перебування гр. [PERSON] не встановлено (також відсутні будь які відомості в матеріалах справи.). З огляду на викладене, на думку представника відповідача, позовні вимоги є такими, що суперечать законодавству. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив наступне. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 14.02.2019 року у квартирі [ADDRESS] проживають 6 осіб позивач, [PERSON] (невістка), [PERSON] (син), онуки: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до листа [PERSON] архівної справи та діловодства від 15.12.2016 року вих. №3238-Т-11.1-21 [PERSON] було повідомлено, що в перевірених документах виконавчих комітетів Центрального районних рад народних депутатів за 1995 р. рішення про постановку на квартирний облік гр. [PERSON] та гр. [PERSON] не встановлено (а.с. 6). Відповідно до листа [PERSON] міського господарства від 12.01.2018 року вих. №Т-6 (а.с. 12 та а.с. 14) [PERSON] повідомлено, що вона перебуває на квартирному обліку при райадміністрації з 15.06.2012 року складом сім`ї 6 осіб ([PERSON], син [PERSON], його дружина [PERSON], 3 онука). З 14.12.2015 року, з урахування пільги сім`ї сина багатодітна сім`я, позивач включена до списків на першочергове отримання житла. Відповідно до листа [PERSON] міського господарства від 13.03.2018 року вих. №Т-349/2 (а.с. 10-11) позивач зареєстрована складом сім`ї з 6 осіб (вона, син, невістка та 3 онука) в одній приватизованій житловій кімнаті житловою площею 27,06 кв.м. (загальною площею 41,57 кв.м.) комунальної квартири [ADDRESS]. Позивач перебуває на квартирному обліку при Приморській райадміністрації з 15.06.2012 року складом сім`ї 6 осіб ([PERSON], син [PERSON], його дружина [PERSON], 3 онука). Станом на 01.01.2017 року її черга у загальній групі №5081. З 14.12.2015 року, з урахування пільги сім`ї сина багатодітна сім`я, позивач включена до списків на першочергове отримання житла, і станом на 01.01.2017 року її черга №2186. Крім того, у зазначеному листі вказано, що в своїх зверненнях, позивач зазначала, що вона перебувала на квартирному обліку з більш ранніх строків. З даного питання їй повідомлено, що як вбачалось з наданих позивачкою документів, рішення виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року №180, вона перебувала на квартирному обліку з 05.08.1988 року і рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 06.03.1992 року №175 їй на склад сім`ї з 5 осіб (вона, син, сестра, донька сестри, брат) було надано 4 кімнати у комунальній квартирі [ADDRESS] (вул. 1905 року), зі зняттям родини позивачки з квартирного обліку. Рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів від 01.04.1994 року №180 позивачці було відмовлено у постановці на квартирний облік з дати 05.08.1988 року і рекомендовано подати документи про постановку на квартирний обік заново. За інформацією [PERSON] архівної справи та діловодства Одеської міської ради позивачці було надано копію вказаного рішення, а також [PERSON] було повідомлено, що в перевірених документах виконавчих комітетів Центрального районних рад народних депутатів за 1995 р. рішення про постановку на квартирний облік її родини не встановлено. Інша інформація про постановку сім`ї [PERSON] на квартирний облік в більш ранні строки відсутня. Відповідно до листа Приморської районної адміністрації від 21.03.2018 року за вих. №Т-285/4, Т-573/2 [PERSON] повідомлено, що вона перебуває на квартирному обліку при райадміністрації з 15.06.2012 року складом сім`ї 6 осіб ([PERSON], син [PERSON], його дружина [PERSON], 3 онука). Станом на 01.01.2018 року її черга у загальній групі №5051. З 14.12.2015 року, з урахування пільги сім`ї сина багатодітна сім`я, позивач включена до списків на першочергове отримання житла, і станом на 01.01.2018 року її черга №2167 (а.с. 7-8). Як вбачається з матеріалів справи (а.с. 15-18), рішенням виконавчого комітету Центральної районної ради народних депутатів №180 від 01.04.94 року позивачці було відмовлено у постановці на квартирний облік з дати 05.08.1988 року і рекомендовано подати документи про постановку на квартирний облік заново. Як вбачається з індивідуальної карти амбулаторного хворого [PERSON], [INFO], він перебував на обліку в ООПНД, знятий з обліку у 2005 році (а.с. 21-22). Також в матеріалах справи наявна заява від імені Тузовської-Терзів на ім`я головного лікаря ОПНД, в якій викладено прохання видати довіку ВКК на [PERSON], [INFO], для квартирного обліку у Центральний виконком (а.с. 23) та матеріали з історії хвороби [PERSON] (а.с. 24-27). В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що дають можливість встановити факт родинних зв`язків [PERSON], [INFO], який перебував на обліку в ООПНД, з позивачем, також відсутні докази, що [PERSON] мешкав разом з [PERSON] однією сім'єю (що могло б слугувати пільгою при постановці на квартирний облік), у суду відсутні відомості чи визнавався [PERSON] недієздатним, чи встановлювалась над ним опіка. У судовому засіданні на питання суду позивач не змогла відповісти, де взагалі зараз мешкає її брат, позивач пояснила, що вже тривалий час не бачила його, зазначила, що «можливо він одружився». Крім того, позивачкою надано до суду довідку, відповідно до якої [PERSON] є інвалідом 2 групи, довідка видана 29.01.2019 року безстроково (а.с. 103), та довідку, відповідно до якої позивач має діагноз «органічний розлад особистості, помірно виражений» (а.с. 104). Суд враховує, що жодних клопотань щодо витребування додаткових доказів позивач до суду не заявляв. Статтями\~ 12\~ і\~ 81 ЦПК України\~ визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Водночас, відповідно до ч. 1\~ ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.\~ст.\~76\~-\~80\~ЦПК України \~передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Таким чином, встановивши, що позивач належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги, суду не надав, суд вважає, що підстави для задоволення позову відсутні у зв'язку з його недоведеністю.

Outcome: dismissed