Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON], [INFO], 02.11.2017 року звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що з відповідачем по справі 30.09.2006 року уклав шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.11.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04.08.2011 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання малолітньої дитини - задоволено в повному обсязі. Змінено місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], спільно з відповідачкою [PERSON] та визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], спільно з батьком [PERSON], залишивши його на утриманні батька за місцем його постійного проживання. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01.03.2013 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] Син [PERSON] з 2011 року проживає разом з батьком. З того моменту відповідач [PERSON] з неповнолітнім [PERSON] не бачиться, не спілкується, ніякої участі у його житті, фізичному та духовному розвитку не приймає. Позивач 02.09.2011 року одружився з [PERSON], яка замінила матір неповнолітньому [PERSON], з 2011 року вона займається вихованням дитини, піклується про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач [PERSON] вийшла заміж за громадянина РФ, згідно свідоцтва про шлюб від 02.04.2011 року, що також встановлено рішенням суду від 04.08.2011 року, після чого виїхала за кордон, де ї проживає зі своєю новою родиною. Більше шести років відповідач повністю ухилялася від виконання своїх материнських обов'язків по вихованню дитини, не цікавилася жодного разу життям сина [PERSON], не відвідувала його, що зокрема підтверджується характеристикою на [PERSON] від 22.09.2017 року. Ухвалою суду від 22.12.2017 року було відкрите провадження за даною позовною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач не подала відзив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 22.02.2018 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280,281 ЦПК України. Представник третьої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради - Кривоніс Л.В. в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Пояснила, що до служби надійшов пакет документів про позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування вивчив документи, обстежив умови проживання і члени виконкому 23.021.2018 року ухвалили висновок про надання згоди на позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши представників позивача та третьої особи, допитавши свідка, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових , сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з відповідачем по справі 30.09.2006 року уклав шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5 - свідоцтво про народження). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 22.11.2010 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с.6 - рішення суду). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 04.08.2011 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про відібрання дитини та визначення місця проживання малолітньої дитини - задоволено в повному обсязі. Змінено місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], спільно з відповідачкою [PERSON] та визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON], [INFO], спільно з батьком [PERSON], залишивши його на утриманні батька за місцем його постійного проживання (а.с.7 - рішення суду). Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 01.03.2013 року [PERSON] визнано такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] (а.с.8 - рішення суду). Факт проживання дитини [PERSON], [INFO], разом зі своїм батьком підтверджується актом від 18.10.2017 року (а.с.11 - акт). Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона є дружиною позивача, з трьохрічного віку вона виховує [PERSON], мати йому уваги не приділяє, не намагається зустрітися з дитиною. Обставини, на які посилається позивач: що відповідач жодним чином не цікавиться здоров'ям сина, не приймає участі у вихованні та догляді за дитиною, матеріальної допомоги на утримання та розвиток сина не надає, не турбується про фізичний і духовний розвиток дитини, підтверджуються також письмовими матеріалами справи, зокрема: характеристикою учня від 22.09.2017 року (а.с.12), довідкою Нацполіції ГУНП в Полтавській області від 22.09.2017 року (а.с.13). Відповідно до висновку від 23.01.2018 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Шевченківської районної у м.Полтаві ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до сина [PERSON], [INFO]. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. У відповідності п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, суд вважає, що зібраними по справі доказами підтверджено, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню неповнолітнього сина, а тому, приходить до висновку про наявність підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON],1984 року народження. На підставі викладеного та

Outcome: approved