Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

Позивач 24 березня 2017 року звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини доньки [PERSON], яка народилась [INFO] року, в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, від спільного проживання мають неповнолітню дитину, яка перебуває на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, внаслідок чого вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, її представник надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], яка народилась [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсон 15.01.2008 р. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є людиною працездатного віку, відповідачем суду не надано відомостей про його стан здоров'я, наявність інших утриманців, місце роботи, розмір заробітку тощо. Відповідно до ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за ч.2 вищезазначеної статті за домовленістю між батьками дитини той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини можуть присуджуватися в долі від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має мінливий, нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За приписами ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька дитини, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначає суд. Стягнення аліментів у частці від заробітку (доходу) батька має ціль найбільш повно захищати інтереси дитини, забезпечити їй не тільки необхідні кошти для існування, але і зберегти за можливості той рівень життя, який дитина мала при сумісному проживанні з обома батьками. Чинним Сімейним Кодексом України встановлена загальноєвропейська традиція, за якою у кожному конкретному випадку розмір аліментів (частку) визначає саме суд. У відповідності зі ст. 191 СК України аліменти підлягають присудженню з дня подачі позову, тобто з 24 березня 2017 р. Також з відповідача згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у встановленому законом розмірі 640,00 грн. На підставі ст. 367 п.1 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved