Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

Позивач 31.03.2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири гарячою водою. Підставами своїх вимог вважає те, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.01.1995 року, їй та членам її сім'ї належить квартира [ADDRESS]. На третьому поверсі в будинку по [ADDRESS] проживає відповідач - [PERSON] 14 серпня 2013 року в квартирі [ADDRESS] трапився розрив трубопроводу від бойлера гарячої води. [PERSON] в квартирі не було протягом доби. В результаті розриву була залита квартира відповідача [ADDRESS], квартира [ADDRESS], а також її квартира - [ADDRESS]. У її квартирі внаслідок цього було залито: коридор, кладовку і стелю кухні. Пошкоджено двоє вхідних дерев'яних дверей, а саме: двері набрали в себе вологипотріскались, мають великі щілини, що підтверджено актом від 14 серпня 2013 року та від 17 грудня 2013 р. В результаті залиття квартири їй завдана матеріальна шкода: вартість двох вхідних дверей складає 6240 гривень, ремонт коридору, кладовки, кухні за власний рахунок. Після заливу квартири відповідач обіцяв компенсувати нанесені збитки, але потім відмовився від своїх обіцянок. В квартирі три місяці зовсім не закривались двері, так як були набряклі та перекошені, що негативно впливало на їх здоров'я, внаслідок чого її чоловік [PERSON] потрапив до лікарні, тому що переніс нервове потрясіння, яке призвело до його смерті (підтверджується посвідкою про смерть, виданою Монастирищенським РАЦС серія [NUMBER] від 23 січня 2014 р.) Моральну шкоду вона оцінює в сумі 2000 гривень. Позовна заява адресована відповідачу про відшкодування завданої шкоди залишена без відповіді і задоволення. Просить стягнути з [PERSON] на її користь на відшкодування завданої їй матеріальної шкоди в сумі 6240 гривень та моральну шкоду в сумі 2000 гривень. Стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в сумі 443 гривні 60 копійок. Під час судового слухання справи позивач з'явилася, позов підтримала повністю, просить його задовільнити та стягнути з [PERSON] на її користь на відшкодування завданої їй матеріальної шкоди в сумі 6240 гривень, моральної шкоду в сумі 2000 гривень та понесені судові витрати в сумі 443 гривні 60 копійок та дала суду додаткові пояснення про те, що саме вона була ініціатором виклику комісії для складання акту на підтвердження залиття квартири 14 серпня 2013 року, оскільки не було відомо звідки саме проходить залиття її квартири. Після приїзду комісії було встановлено, що залиття її квартири проходить з квартири, яка належить відповідачу. Комісія встановила, що причиною витоку води став розрив гнучкого шлангу в квартирі відповідача, про що комісією було складено відповідний акт. В результаті затоплення її квартири було пошкоджено стелю в підсобному приміщенні та на кухні, облицювальну плитку на кухні, в дверях з'явились щілини, двері набрякли від дії води, довелось викликати майстра, який частково проводив їх ремонт. Двері потребують заміни. Вартість одних дверей згідно рахунку від 14 лютого 2014 року складає 3 120 гривень. Ремонт дверей, після часткового ремонту майстром, та інших приміщень квартири нею не проводився. Для фіксації пошкодження дверей нею була викликана комісія міської ради, яка склала акт від 17 грудня 2014 року. Вважає, що даного акту достатньо для підтвердження факту пошкодження дверей. Двері потребують заміни, оскільки мають пошкодження. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що в результаті заливу її квартири між нею та чоловіком ускладнились сімейні відносини, оскільки він вважав, що вона захищає відповідача і не вимагає від нього відшкодування збитків, у чоловіка ускладнилась хвороба, 22 січня 2014 року він помер. Вважає, що однією із причин погіршення стану здоров'я чоловіка було саме залиття квартири. Вона сама постійно нервувала, оскільки двері не закривались, приходилось виносити речі для просушки, погіршився стан її здоров'я. Розуміє, що позов може бути заявлений тільки на ту суму, яка підтверджена документально, а також те, що в разі задоволення позову вона змушена буде повернути позивачеві пошкоджені двері. Під час проведення судового слухання справи відповідач з'явився позов не визнає та надав суду письмові заперечення, в яких зазначив, що розрив труби стався не з його вини. Трубопровід виготовлений заводським (некустарним) способом і встановлений за діючими правилами і нормами. Запобігти даному випадку він не міг, так як був відсутній вдома. Вважає, що позивач наполягає на відшкодуванні їй двох вхідних дверей, які були пошкодженні, що підтверджуються актом від 14.08.2013 року та 17.12.2013 року. Посилання на дані акти не є коректними, оскільки в акті від 14.08.2013 року говориться тільки про те що: в кв.[ADDRESS] трапився розрив трубопровода, в результаті чого затопило підлогу. На моментроботи комісії він проводить дії по усуненню наслідків і не говориться про пошкодження дверей у кв.[ADDRESS]. Акт від 17.12.2013 року (звертає увагу, що даний акт написаний більш ніж через 4 місяці після аварії і що було в цей проміжок часу не відомо). Невідомо також чому [PERSON] не викликав комісію в цей самий день чи на слідуючий і т.д. для зафіксування пошкодження внаслідок залиття водою вхідних дверей. Акт від 17.12.2013 року говорить про те, що (цитує) «комісія провела обстеження квартири [ADDRESS] і встановила факт пошкодження дверей, а саме: двері набрякли, потріскались і мають щілини. Комісія встановила факт пошкодження, але ні причину ні час коли це трапилось не встановила. Комісія зазначила, що зі слів [PERSON] пошкодення відбулося залиттям водою. Немає також оціночної вартості дверей в не пошкоденому стані та в пошкоджному, для того щоб оцінити суму пошкодження. Адже пошкодження це не є знищення. Оцінювати суму пошкодження дверей виготовлених із тирсоплити, які були в використанні більше 25 років і зрівнювати їх вартість з новими сучасними, з врізними замками, ручками і т.д. дверима, по меншій мірі некоректно і являється вимаганням у нього коштів та задоволенням свої фінансових потреб за його рахунок. Хоче зазначити про те, що на момент розгляду суперечки, предмету суперечки не існує. Так, як двері в квартирі [ADDRESS] висохли і набули попереднього вигляду. Щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 2000 грн.: про те що [PERSON] потрапив до лікарні з його вини він категорично заперечує, оскільки ні виписки з лікарні, ні довідки від лікаря позивачка суду не надала. Заперечує, що його дії привели до смерті [PERSON], так як діагноз (еморогічний стовбуровий інсульт в правій півкулі головного мозку, набряк головного мозку) наслідок гіпертонічної хвороби. Заперечує про стягення з нього суми 443,60 грн. на судові витрати, так як він до суду не звертався, а пропонував [PERSON] залагодити суперечку не звертаючись до суду, а відремонтувати пошкоджені двері своїм власним коштом. Не звертаючись до суду, можна було уникнути судових витрат. Крім того вважає, що позивач не надав суду доказів про причинний зв'язок між залиттям її квартири та наслідками, що настали, а саме пошкодженням дверей, настанням смерті чоловіка позивачки. Вважає, що допитані в судовому засіданні свідки, які склали акт від 17 грудня 2013 року не є спеціалістами і з їх слів не може встановити причинний зв'язок між залиттям квартири і пошкодженням дверей. Позивачкою не було проведено експертизу на предмет пошкодження дверей водою та вартості дверей, тому просить у задоволенні позову відмовити повністю. Під час судового слухання справи представники третьої особи - ДП «Житлокомунгосп» не з'явилися, надіслали заяву, в якій позов підтримують просять його задовільнити повністю та розглядати справу у їхню відсутність. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення і виходить з наступного: Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК Україна майнова шкода завдана неправомірними діями особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Факт пошкодження гнучкого шлангу 14 серпня 2013 року в квартирі відповідача підтверджено актом комісії Монастирищенскої міської ради та представників «Житлокомунгоспу» про залиття від 14 серпня 2013 року, з якого вбачається, що в квартирі відповідача було пошкоджено гнучкий шланг гарячої води від бойлера, в результаті чого було залиття підлоги квартири відповідача. Даний факт підтвердили допитані в якості свідків в судовому засіданні члени комісії: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Свідок [PERSON] дала суду показання про те, що 14 серпня 2013 року відбулося залиття квартири [PERSON] Причиною залиття став розрив шлангу до бойлера в його квартирі. В результаті цього через стелю відбулося залиття її квартири та квартири позивачки. Чому члени комісії не склали про це акт їй не відомо. Вона з позовом до [PERSON] не зверталась, але знає, що в квартирі позивачки в результаті залиття водою було пошкоджено стелю в коридорі, в підсобному приміщенні та в кухні. Вхідні двері в квартирі набрякли і довгий час щільно не закривались. З акту комісії - представників Монастирищенської міської ради від 17 грудня 2013 року вбачається, що при обстеженні дверей було встановлено їх набряклість, потрісканість та наявність великих щілин. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт складання акту від 17 грудня 2013 року та даних відображених у ньому. Під час виїздного судового засідання та огляду квартири позивачки було встановлено наявність тертя на коробці дверей та вхідних дверях, щілин у дверях, відслоювання шпалерів та відсутність облицювальної плитки на кухні. Відповідно до ст. 59 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Викладене вище дає суду можливість та право зробити висновок про наявність прямого причинного зв'язку між пошкодженнями водопровідної системи в квартирі відповідача та наслідками, які настали в квартирі позивача у вигляді пошкодження дверей та підсобному приміщенні і кухні. Посилання відповідача на його відсутність у квартирі під час аварії є неспроможними, оскільки ним самостійно встановлено водонагрівач і його обслуговування входило в обов'язки відповідача. Разом з тим суд вважає, що оскільки позивачем надано рахунок про вартість дверей тільки на суму 3 120 гривень, то позов підлягає задоволенню саме на вказану суму. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тобто обов'язок доказування лежить на сторонах. Позивач надав суду акти та рахунок і вважав, що цих доказів достатньо для підтвердження своїх вимог. Відповідач, заявляючи про те, що позивач не провів належних, на його думку, експертиз, не довів своїх позовних вимог, не дивлячись на надання судом можливості та сприяння у заявленні клопотань, самостійно не заявив будь-яких клопотань про проведення експертиз, чим, на думку суду, відмовився від доказування своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог. Без заявлення клопотання суд не має право самостійно призначати будь-які експертизи чи приймати участь у доказуванні у будь-який інший спосіб доказування. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.07.94 р. N 7 «…Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку з заподіянням шкоди майну. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду». Оскільки позивач вважає, що виправити пошкоджені двері неможливо, а відповідач не довів у суді протилежне, то суд приймає рішення про відшкодування матеріальної шкоди в грошовому виразі, але з зобов'язанням позивача після отримання відшкодування повернути відповідачу пошкоджені двері. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд погоджується з запереченнями відповідача про те, що позивачем не доведено причинного зв'язку між пошкодженнями у квартирі позивача та смертю чоловіка позивача. Разом з тим, суд враховує факт затоплення квартири позивача відповідачем, неможливість повноцінного користування пошкодженим майном, необхідність проведення ремонту квартири, спірні сімейні відносини, які склались між подружжям позивача, похилий вік позивача, тому вважає, що позов в частині моральної шкоди підлягає задоволенню в сумі 1 000 гривень і вважає, що саме така сума буде повноцінною компенсацією за понесені моральні страждання., Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно задоволених вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, то стягненню підлягають витрати в сумі 221, 80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved