Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-25 00:00:00

Позивач 23.12.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на такі обставини. Вона з 28.04.2001 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області 22.06.2016 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вони з відповідачем проживають окремо. Вона не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює в АТБ, регулярно отримує заробітну плату, має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, однак в добровільному порядку такої допомоги не надає. По іншим виконавчим листам стягнення з відповідача не проводяться. Враховуючи викладене, просила суд стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.17). Відповідач повторно у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем реєстрації (а.с.11). До суду повернувся конверт з судовою повісткою з викликом на 26.04.2017 року о 08.10 год., як не вручений у звязку з закінченням терміну зберігання (а.с.16). Судова повістка у відповідності до ч.5 ст.74, ч.1 ст.77 ЦПК України, вважається доставленою. Суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, розглянув справу заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 79,80,84 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28.04.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2016 року, яке набуло чинності 03.07.2016 року (а.с.4,7). Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Позивач не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], до досягнення нею трьох років, отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною, інших доходів не має. Тому позивач потребує матеріальної допомоги відповідача, який у добровільному порядку такої допомоги не надає. Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншим виконавчим листам в матеріалах справи немає. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати таку допомогу, тому позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, враховуючи матеріальне положення сторін, обставини справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання позивача до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. На підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved