Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-11 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] як законних представників [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди У позові вказала, що у відповідності до рішень Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 травня 2013 року та апеляційного суду Полтавської області від 22 липня 2013 року малолітній [PERSON] син відповідачів, 18.08.2008 року на подвірї будинку №20 по вул. Гагаріна в м. Лубнах Полтавської області, заподіяв малолітньому [PERSON] тілесні ушкодження, які відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, в результаті яких останній отримав післятравматичну макулодистрофію лівого ока та закриту черепно-мозкову травму. У звязку з цим вона несла матеріальні витрати на лікування, які компенсувалися рішенням судів в ході хвороби дитини до 2013 року включно. В грудні 2013 року, на протязі 2014 року та в січні, квітні 2015 року, з метою усунення наслідків заподіяної здоровю сина шкоди, вона вимушена була понести додаткові витрати на його лікування. Так, за лікування в Міжнародній клініці відновленого лікування м. Трускавець було витрачено 5857 грн. 00 коп., а з урахуванням індексу інфляції на день подачі заяви до суду збитки становлять 7854 грн. 24 коп., в т.ч. сума інфляції 1997 грн. 24 коп. (5857,00 х 134,1%). На придбання ліків за чеками відповідно до призначення лікарів було витрачено 13980 грн. 64 коп., а з урахуванням індексу інфляції на день подачі заяви до суду сума збитків становить 14187 грн. 26 коп. в т.ч. сума інфляції 3206 грн. 89 коп. Всього сума завданої шкоди становить 19837 грн. 64 коп. прямих збитків та 5204 грн. 13 коп. інфляційних, а всього 25041 грн. 77 коп. (19837,64+5204,13). Крім того, позивач вказала, що з моменту заподіяння шкоди здоров»ю її дитини, вона постійно лікується, переносить фізичні та моральні страждання в звязку з лікуванням та наявним ушкодженням здоров»я , що впливає на якість навчання. Дитина вимушена підлаштовуватися під лікування, під життя з погіршеним станом здоров»я. Позивач продовжує витрачати свій час, кошти та здоров»я на лікування свого сина від злочинних дій сина батьків, які всіляко ухиляються від відшкодування завданих збитків. Позивач вважає, що з моменту попередньої заяви пройшло більше двох років, розмір моральних страждань та переживань збільшується, що зумовлює вимогу про відшкодування моральної шкоди від суспільно- небезпечного діяння. Прохала суд стягнути з відповідачів солідарно на її користь 25041 грн. 77 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, а також на користь її неповнолітнього сина [PERSON] в її особі 5000 грн. моральної шкоди. В ході судового розгляду справи позивач [PERSON] свої позовні вимоги уточнила, прохала стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на її користь 25 041, 77 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди здоровю неповнолітньому [PERSON] в результаті вчинення суспільно-небезпечного діяння. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на користь неповнолітнього [PERSON] в її особі 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди здоровю в результаті вчинення суспільно-тебезпечного діяння. Стягнути з [PERSON] та [PERSON] солідарно на її користь 1000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, прохала їх задовольнити в повному обсязі із підстав визначених у позові. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON], адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнав. Просив суд в задоволенні позову відмовити повністю із підстав викладених у письмових запереченнях. Заслухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково виходячи із наступного. Згідно ст.1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла 14 років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22.07.2013 року (а.с.8-10) по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди встановлені наступні обставини. Так, 18.08.2008 року малолітній [PERSON] у дворі будинку № 20 по вул. Гагаріна в м. Лубнах, висячи на турніку, навмисно наніс удари по голові в область лівого ока малолітньому [PERSON], що потягло за собою сутичку між ними. 19.08.2008 року у дворі вищевказаного будинку, малолітній [PERSON] навмисно наніс удари по голові малолітньому [PERSON] Згідно висновку судово-медичної експертизи №1528 від 27.08.2009 року, внаслідок завданих [PERSON] 18.08.2008 року та 19.08.2008 року ударів [PERSON], останньому були заподіяні тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості, припухлості м»яких тканин лівої скроні та лівої повіки ока, субкон»юктивального крововиливу з контузією лівого ока, які в подальшому ускладнилися постконтузійною макулодистрофією із зниженням зору на ліве око 0,5 Д. Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №146 від 09.12.2010 року у [PERSON] виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, контузії лівого ока з припуханням м»яких тканин скроневої області, верхньої повіки лівого ока, субкон»юктивального крововиливу… Зазначено, що вказані тілесні ушкодження могли утворитись при обставинах 18.08.2008 року при ударі ногою, взутою у взуття в область лівого ока та подальша повторна травма 19.08.2008 року при нанесенні ударів кулаками по голові. 15.12.2008 року Лубенським МВ УМВС України в Полтавській області було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченою ч.1 ст.122 КК України. Згідно постанови старшого слідчого СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області [PERSON] від 06.11.2011 року, яка була предметом розгляду у місцевому, апеляційному та касаційному судах та залишена в силі і вступила в законну силу, вказану кримінальну справу у відношенні малолітнього [PERSON], [INFO], за ч.1 ст.122 КК України по факту спричинення тілесних ушкоджень малолітньому [PERSON], [INFO], закрито провадженням, у зв»язку з недосягненням особою 11-річного віку. Однак, як вбачається із даної постанови від 06.12.2011 року, що ґрунтується на вищевказаних висновках судових експертиз та показах свідків, малолітній [PERSON] своїми діями, що супроводжувалися нанесенням ударів [PERSON], які мали місце 18.08.2008 року та 19.08.2008 року, скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під дію ч.1 ст.122 КК України спричинення потерпілому [PERSON] умисних, середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Судом при розгляді даної справи встановлено, що внаслідок отриманих травм, на підставі рекомендацій лікарів (а.с.13-18) , малолітній [PERSON] продовжував лікування в грудні 2013 року, на протязі 2014 року та в січні, квітні 2015 року. Так, відповідно до виписки з історії хвороби [PERSON] він проходив 5-й курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця з 11.08.2014 року по 19.08.2014 року (а.с.13). При цьому вартість такого лікування склала 4256 грн. 00 коп., що підтверджується відповідним рахунком МК000003829 від 11.08.2014 року. На оплату проживання було витрачено 1200 грн. на проїзд до місця лікування було витрачено 401 грн. 00 коп. (а.с.24,25). Крім того, за вищевказаний період позивачкою були витрачені кошти в сумі 13980 грн. 64 коп. на придбання ліків відповідно до призначення лікарів, що підтверджується витягами з лікарняної картки хворого та чеками на їх придбання (а.с.19-23). Таким чином, суд погоджується з вимогою позивачки про відшкодування завданої шкоди в сумі 19837 грн. 64 коп. прямих збитків (4256+1200+401+13980,64). Враховуючи викладене, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування індексу інфляції в сумі 5205 грн. 13 коп. та погоджується з його розрахунком наданим позивачкою (а.с.3-5). Протилежною стороною відповідно розрахунки не спростовано. Вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди, як на її користь так і на користь малолітнього [PERSON] задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Лубенського міськрайонного суду від 29 травня 2013 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вимога щодо відшкодування моральної шкоди була задоволена частково. На користь [PERSON] з відповідачів було стягнено 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 13 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньому [PERSON] Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 22.07.2013 року рішення Лубенського міськрайонного суду від 29.05.2013 року в частині стягнення моральної шкоди залишено без змін. Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору при подачі позову про відшкодування збитків, завданих злочином та ушкодженням здоровя, а тому судовий збір слід стягнути з відповідачів.

Outcome: partial