Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.07.2018 року звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що шлюб між нею та відповідачем укладено 10 серпня 2008 року. У шлюбі у них народилися двоє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим. Спільне життя у нас не склалося через несумісність характерів, різних поглядів на життя, часто між стонами виникали сварки та конфлікти, внаслідок чого вони не можуть підтримувати нормальну атмосферу в сім 'ї на почуттях взаємної допомоги та поваги. При таких обставинах майбутнього у їх шлюбі не має. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівській області від 09 листопада 2016 року встановлено для подружжя [PERSON] та [PERSON] режим окремого проживання, а відтак жодних подружніх відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства. Відповідач на даний час офіційно ніде не працює, має мінливий не стабільний дохід, дітей матеріально не забезпечує, хоча має можливість, оскільки з його слів має сервіс по ремонту автомобілів про, що також зазначає в своїх соціальних мережах. Крім цього [PERSON]. не приймає жодної участі у вихованні дітей, інших осіб на своєму утриманні не має. Позивачка самостійно займаюся вихованням дітей та матеріально забезпечує усім необхідним, що є вкрай важко. У зв'язку із наведеним змушена була звернутись до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] в розмірі 3000 грн. щомісячно для кожного до досягнення ними повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення [PERSON] [INFO], трьохрічного віку. У судовому засіданні представник позивачки - адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримав, покликаючись на їх підставність, просив суд такі задовольнити. Додатково зазначив, що шлюбні відносини сторони не підтримують, вихованням та утриманням дітей займається виключно позивачка, крім того рішення Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2018 року їх шлюб було розірвано. Відповідач [PERSON], який був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, не надав відзив на позовну заяву, у зв'язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України за згодою позивача, суд розглядає справу, ухвалюючи заочне рішення. Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, у якому народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 11.09.2018 року даний шлюб було розірвано Рішенням Пустомитівського районного суду Львівській області від 09 листопада 2016 року встановлено для подружжя [PERSON] та [PERSON] режим окремого проживання/а.с.10-11/. Відповідач на даний час офіційно ніде не працює, має мінливий не стабільний дохід, дітей матеріально не забезпечує, хоча має можливість, оскільки з його слів має сервіс по ремонту автомобілів про, що також зазначає в своїх соціальних мережах. Крім цього [PERSON] не приймає жодної участі у вихованні дітей, інших осіб на своєму утриманні не має. Судом встановлено, що позивачка самостійно займається вихованням дітей та матеріально забезпечує усім необхідним. Крім цього за відповідачем зареєстрований транспортний засіб, а саме мотоцикл марки SUZUKI модель GSX600F, 1988 року випуску, що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру МВС України./а.с.14-15/ Також відповідачу на праві спільної сумісної власності належить автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TRANSPORTER, 2002 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що підтверджується листом №31/13- М139/Аз від 18.06.2018 року Регіонального сервісного центру у Львівській області та витягом з Єдиного державного реєстру МВС України./а.с.14-15/ Відповідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обов'язків і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до вимог ч.3 ст. 181, ч.4 ст. 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина., мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач, посилаючись на те, що відповідач має можливість сплачувати щомісячно по 3000 грн. на утримання дітей, на підставу своїх вимог не надала суду відомостей про розмір доходу відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно до ч. 2 ст.182 СК Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з наведеного, суд приходить до переконань, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 2000 грн. для кожного, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття відповідатиме їх інтересам. Що стосується вимог позивачки про стягнення з відповідача на її користь 1000 грн. аліментів на її утримання до досягнення [PERSON] трьох річного віку підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 84 СК України Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, враховуючи потреби дитини, те, що батьки [PERSON] та [PERSON] зобов'язані забезпечувати свою дитину, однак відповідач від такого обов'язку уникає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Аліменти слід стягнути з 16.07.2018 року, що, у відповідності до вимог ч.1 ст. 191 СК України, є днем пред'явлення позову до суду. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved