Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.04.2020 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення сплати аліментів, в обґрунтування позову зазначив, що він відповідно до рішення Селидівського міського суду Донецької області від 19.09.2019 року сплачує аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/7 часки всіх видів заробітку. На даний час він не спроможній сплачувати вищевказані аліменти, оскільки він сплачує також аліменти на утримання доньки [PERSON] , 2017 року народження, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку та аліменти на утримання сина [PERSON] , 2010 року народження, у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку. Крім того, відповідно до ст. 83 СК України шлюб між ним та [PERSON] тривав нетривалий час, а саме з 10.10.2015 року по вересень 2018 року, з цього часу вони спільне не проживали, спільне господарство не вели. Шлюб між ним розірваний 09.07.2019 року за рішенням Селидівського міського суду Донецької області. Відповідач на теперішній час не потребує матеріальної допомоги, оскільки вона проживає з іншим чоловіком, з яким веде спільне господарство та вона має додаткове джерело доходу. Також відповідач на теперішній час позбавляє його законного права на вільне спілкування з дитиною [PERSON] . Аліменти на своє утримання [PERSON] отримала за період з 14.01.2020 р. по 31.03.2020 р. у розмірі 5488,36 грн. Просить суд припинити стягнення аліментів з нього на утримання [PERSON] з 01.04.2020 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24.04.2020 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що він не спроможній сплачувати аліменти на утримання [PERSON] , оскільки він також сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] у розмірі по 1/6 частки на кожну дитину, та аліменти на утримання батька [PERSON] , на підставі рішення Селидівського міського суду Донецької області. Крім того, за період перебування у шлюбі з [PERSON] за адресою їх проживання накопичилась заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 31095,74 грн., яку він сплачує самостійно. Посилання відповідача на утримання [PERSON] та їх доньки батьками відповідача не відповідають дійсності, оскільки відповідач не підтримує відносини з батьком, та сам факт, що зазначає відповідач про надання матеріальної допомоги її батьками, свідчить про додаткове її джерело доходу. Станом на 01.04.2020 р. у нього відсутні порушення щодо сплати аліментів на утримання відповідача та доньки. Крім того, відповідач не заперечує факт нетривалого офіційного шлюбу майже 3 роки, однак вказує на 1,5 роки, які не відносяться до цивільного шлюбу, оскільки разом вони не мешкали, сумісне господарство не вели. Таким чином, вважає, що є всі підстави для припинення подальших безпідставних стягнень на утримання відповідача. В подальшому надав до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у його відсутність та позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду відзив, в якому зазначила, що позовні вимоги відповідача не визнає повністю. З позивачем вони прожили в офіційному шлюбі три роки та в цивільному приблизно 1,5 роки, тому дитина у них була запланована та бажана. На теперішній час вона не перебуває ані в офіційному, ані в цивільному шлюбі. Також іншого джерела доходу вона не має, коштів, які вона отримує з позивача на своє утримання, взагалі не вистачає на життя. Переважно її та доньку утримують її батьки. Також надала заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що вона та їх спільна дитина на теперішній час потребують матеріальної допомоги. Крім того, посилання позивача на те, що він сплачує аліменти на утримання свого батька є безпідставним, оскільки батько позивача отримує достатню пенсію, перебуває у законному шлюбі з дружиною, яка працює та також отримує пенсію, мають ще одного працездатного сина, який має змогу утримувати батька. В зв`язку з пандемією COVID 19 була призупинена робота дитячих садків до 09.06.2020 року, тому вона не мала змоги працювати та не мала додаткового джерела доходу. Крім того, аліменти, які вона отримує від позивача, не відповідають навіть прожитковому мінімуму, тому на даний час їй допомагає її мати, яка на пенсії продовжує працювати. Також її мати забезпечила її та спільну доньку з позивачем житлом, оскільки після розлучення їм не було де мешкати. Спільна дитина з позивачем [PERSON] є часто хворою дитиною, однак позивач не допомагає матеріально на її лікування. Просить суду в задоволені позовних вимог відмовити. В подальшому надала до суду заяву, в якій просить суд слухати справу у її відсутність, позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом , звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що згідно рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 09.07.2019 року, шлюб, зареєстрований 10.10.2015 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 146, між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно виконавчого листа від 28.10.2019 року, виданого Селидівським міським судом Донецької області, 19.08.2019 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її утримання у розмірі 1/7 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 16.05.2019 року до досягнення [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. Згідно постанови ВП № 56181184 від 13.04.2018 року, державним виконавцем Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, на підставі виконавчого листа № 242/4636/17 від 16.08.2018 року про зменшення розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 28.09.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Згідно постанови ВП № 56181346 від 13.04.2018 року, державним виконавцем Селидівського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, на підставі виконавчого листа № 242/4636/17 від 16.08.2018 року про зменшення розміру аліментів, стягнутих за судовим наказом Селидівського міського суду Донецької області від 13.02.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 до 1/6 частини, звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Згідно довідки № 117-02 від 21.02.2020 року, виданої ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», [PERSON] у зв`язку із займаною оперативною посадою головного спеціаліста з цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та пожежної безпеки (ЦЗ,НС та ПБ) у службі головного інженера ТОВ «ЦЗФ «Курахівська», окрім встановленого режиму праці, у будь-який період часу (у вихідні та святкові дні), у разі виробничої потреби, він може буди задіяним на необмежувальний період часу для вирішення виробничих потреб. Згідно довідки № 223-04 від 15.04.2020 року, виданої ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», [PERSON] працює у ТОВ «ЦЗФ «Курахіська» з 12.06.2012 року, аліменти сплачені з 14.01.2020 року по 31.03.2020 р. на утримання [PERSON] до досягнення дитиною 3-х річного віку у розмірі 5488,36 грн. Згідно довідки № 224-04 від 15.04.2020 року, виданої ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», [PERSON] працює з 12.06.2012 року по теперішній час в Відділі головного інженера на посаді провідного фахівця з цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та пожежної безпеки. Станом на 01.04.2020 року заборгованості по виплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини до досягнення нею 18-ти років немає. Згідно довідки № 225-04 від 15.04.2020 року, виданої ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Курахівська», [PERSON] працює з 12.06.2012 року по теперішній час в Відділі головного інженера на посаді провідного фахівця з цивільної оборони, надзвичайних ситуацій та пожежної безпеки. Станом на 01.04.2020 року заборгованості по виплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання матері до досягнення 3-х річного віку немає. Згідно довідки від 20.05.2020 року, виданої КНП « Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидіської міської ради», [PERSON] . [INFO] , частко хворіюча дитина за діагнозом гострий бронхіт. За станом здоров`я потребує медикоментозного лікування, санітарно- курортної реабілітації. Згідно договору дарування квартири від 03.10.2018 року, посвідченого державним нотаріусом Другої селидівської державної нотаріальної контори, [PERSON] подарувала, [PERSON] прийняла у дар квартиру за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки від 03.07.2020 року, виданої КНП « Центр первинної медико-санітарної допомоги Селидіської міської ради», [PERSON] , [INFO] , знаходиться на амбулаторному лікуванні у сімейного лікаря за діагнозом ревматоідний артрит А I-II серонегативний варіант з ураженням суглобів кістей RO II ст. ПВС I. Для вирішення питання наявності чи відсутності підстав для припинення права на аліменти, встановлені рішенням суду за ст. 84 Сімейного кодексу України, на підставі ст. 82 Сімейного кодексу України, суд повинен здійснити правовий аналіз норм Глави 9 Розділу ІІ Сімейного кодексу України «Права та обов`язки подружжя по утриманню». Цією Главою передбачено кілька видів права на утримання: ст. 75 - право одного з подружжя на утримання (у випадку непрацездатності та потреби у матеріальній допомозі); ст.76 право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу; ст. 84 - право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини; ст.86 - право чоловіка на утримання у разі проживання з ним дитини; ст. 91 - право на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Також Главою 9 передбачено підстави припинення права на аліменти: ст. 82 - припинення права одного з подружжя на утримання та права на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу; ст. 85 - припинення права дружини на утримання; ст. 87 - припинення права чоловіка на утримання; ст. 91 припинення права на утримання жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України, право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини виникає, у разі: дружина має право на утримання від чоловіка підчас вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. При цьому законодавцем у статті 85 Сімейного кодексу України чітко визначено вичерпний перелік підстав, за яких право колишньої дружини на утримання припиняється, а саме: в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою, або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини; якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини. В позовній заяві позивач як на підставу своїх вимог про припинення стягнення аліментів посилається на ст. 83 СК України, як на перебування в шлюбних відносинах нетривалий час. Однак, суд зазначає, що вищевказана підстава не відноситься до правовідносин щодо припинення права дружини на утримання до досягнення дитиною трирічного віку присуджених їй в порядку ст. 84 СК України. Судом встановлено, що підстави припинення права дружини на утримання визначені саме статтею 85 СК України, але позивачем не надано суду жодного належного доказу на підтвердження підстав припинення права дружини на утримання передбаченою зазначеною статтею. Таким чином, до спірних правовідносини відносно утримання позивачем відповідача у зв`язку з її правом на підставі ч. 2 статті 84 СК України, не може бути застосована правова норма статті 82 СК України, яка регулює саме право на утримання, яке виникає на підставі статей 75 і 76 СК України, а не право, яке виникає у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років, що передбачено ч.ч.2, 4 статті 84 СК України. Крім того, посилання позивача на неспроможність надавати матеріальну допомогу відповідачеві не заслуговують на увагу, оскільки можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу оцінюється судом при призначенні аліментів на дружину за ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України. При цьому, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника аліментів у разі зміни його матеріального і (або) сімейного стану, на підставі ч.3 ст. 80 Сімейного кодексу України. Як вбачається з наданих суду доказів, відповідач скористався своїм правом на зменшення аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, дослідивши доказ по справі, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, що оскільки позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на обставини, не визначені ст. 85 Сімейного кодексу України як підстави для припинення утримання, передбаченого ст. 84 Сімейного кодексу України.

Outcome: dismissed