Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

Позивач [PERSON] 25.03.2015 року звернулася до суду із позовом до Красноармійської міської ради, про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на житловий будинок, посилаючись на те, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON], яка до смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] Після її смерті залишилася спадщина у вигляді: - 1/2ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 20.05.1989 року, реєстр № 4183. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 19.07.1989 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38; - 1/4ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 4973. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897; - 1/12 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 7974. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38; Необхідно зазначити, що інші частини вищевказаного житлового будинку належали у рівних частинах (а саме по 1/12 ч. житлового будинку) синам померлої: [PERSON], який приходиться батьком позивачці та [PERSON], який приходиться їй дядею. Під час свого життя, бабуся не залишала заповіту. Першочерговими спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у свою чергу після смерті матері - [PERSON] не виявив бажання приймати спадщину, у зв'язку з чим до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. На день смерті з [PERSON] не був зареєстрований за місцем її проживання та разом з нею не проживав. Спадкоємним майном після смерті матері [PERSON] також не користувався. Батько позивачки - [PERSON] у свою чергу також не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що фактично вступив у права спадкоємця, тому що до смерті та після смерті [PERSON] постійно проживав у будинку [ADDRESS], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, розпоряджався речами звичайної домашньої обстановки. Однак, [INFO] [PERSON] помер. На день своєї смерті її батько так і не встиг оформити на себе правовстановлюючі документи на спадщину. Заповіту на випадок своєї смерті батько не залишав. Після смерті батька залишилася спадщина, у вигляді: - 1/12 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 7974. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38; та спадкоємне майно, яке він фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] у вигляді: -1/2 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 20.05.1989 року, реєстр № 4183. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 19.07.1989 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38; -1/4 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 4973. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897; - 1/12 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 7974. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38. Першочерговою спадкоємицею майна, яке залишилося після смерті батька - [PERSON] є позивачка - його донька [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). Інших першочергових спадкоємців майна після смерті батька не має, так як батьки [PERSON] померли, а у зареєстрованому шлюбі на день своєї смерті він не перебував. З матір'ю позивачки шлюб було розірвано ще до його смерті. Після смерті свого батька позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважала що фактично вступила у права спадкоємця, тому що до смерті та після смерті [PERSON] постійно проживала у будинку [ADDRESS], фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, розпоряджалася речами звичайної домашньої обстановки. В теперішній час у неї виникла необхідність в оформлені спадкових прав, у зв'язку з чим вона звернулася до нотаріуса. В оформлені спадкових прав позивачці було відмовлено та було роз'яснено право звернутися до суду і в судовому порядку визнати право на спадщину, так як на момент смерті її бабусі і її батька діяв Цивільний Кодекс України 1963 року, який втратив чинність прийняттям Цивільного Кодексу України у редакції Закону від 16.01.2003 року. Позивачка вважає, що вона маю право в судовому засіданні визнати право на спадщину за наступних підстав: Так, після смерті її бабусі - [PERSON], її батько - [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто вважається таким спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Ця обставина стверджується фактом проживання батька позивачки у спадкоємному будинку. Після смерті батька - [PERSON], позивачка також з вищевказаних підстав фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала зі своїм батьком на день його смерті та продовжую проживати у спадкоємному будинку після смерті батька. Так як нотаріус може видати Свідоцтво про право на спадщину лише згідно з нормами діючого Цивільного законодавства, а позивачка прийняла спадщину за нормами Цивільного Кодексу в редакції Закону 1963 року, право власності на спадщину вона змушена визнавати у судовому порядку. Позивачка просить визнати за нею права власності на 11/12 ч. житлового будинку [ADDRESS] Позивач [PERSON] у судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - Красноармійської міської ради у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника. Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріли справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] (а.с.14), яка до смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] Після її смерті залишилася спадщина у вигляді: - 1/2ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 20.05.1989 року, реєстр № 4183. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 19.07.1989 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38 (а.с.26); - 1/4ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року (а.с.29), реєстр № 4973. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897 (а.с.28); - 1/12 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 7974. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38 (а.с.28); Необхідно зазначити, що інші частини вищевказаного житлового будинку належали у рівних частинах (а саме по 1/12 ч. житлового будинку) синам померлої: [PERSON], який приходиться батьком позивачці (а.с.7) та [PERSON], який приходиться їй дядею. Під час свого життя, бабуся не залишала заповіту. Першочерговими спадкоємцями майна, яке залишилося після смерті [PERSON] є її діти - [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] у свою чергу після смерті матері - [PERSON] не виявив бажання приймати спадщину, у зв'язку з чим до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався. На день смерті з [PERSON] не був зареєстрований за місцем її проживання та разом з нею не проживав. Спадкоємним майном після смерті матері [PERSON] також не користувався. Батько позивачки - [PERSON] у свою чергу також не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що фактично вступив у права спадкоємця, тому що до смерті та після смерті [PERSON] постійно проживав у будинку [ADDRESS], фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, розпоряджався речами звичайної домашньої обстановки. Однак, [INFO] [PERSON] помер (а.с.12). На день своєї смерті її батько так і не встиг оформити на себе правовстановлюючі документи на спадщину. Заповіту на випадок своєї смерті батько не залишав. Після смерті батька залишилася спадщина, у вигляді: - 1/12 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 7974. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38; та спадкоємне майно, яке він фактично прийняв у спадщину після смерті [PERSON] у вигляді: -1/2 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 20.05.1989 року, реєстр № 4183. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 19.07.1989 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38; -1/4 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право власності на частину в спільному майні подружжя, виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 4973. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897; - 1/12 ч. житлового будинку [ADDRESS], який належав померлій на підставі Свідоцтва про право на спадщину по закону виданого Красноармійською державною нотаріальною конторою 21.11.1974 року, реєстр № 7974. Правовстановлюючий документ зареєстровано в БТІ м. Красноармійська 04.03.1975 року за реєстром № 7897 в реєстровій книзі № 38. Першочерговою спадкоємицею майна, яке залишилося після смерті батька - [PERSON] є позивачка - його донька [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]). Інших першочергових спадкоємців майна після смерті батька не має, так як батьки [PERSON] померли, а у зареєстрованому шлюбі на день своєї смерті він не перебував. З матір'ю позивачки шлюб було розірвано ще до його смерті. Після смерті свого батька позивачка не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як вважала що фактично вступила у права спадкоємця, тому що до смерті та після смерті [PERSON] постійно проживала у будинку [ADDRESS], фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, розпоряджалася речами звичайної домашньої обстановки. В теперішній час у неї виникла необхідність в оформлені спадкових прав, у зв'язку з чим вона звернулася до нотаріуса. В оформлені спадкових прав позивачці було відмовлено та було роз'яснено право звернутися до суду і в судовому порядку визнати право на спадщину, так як на момент смерті її бабусі і її батька діяв Цивільний Кодекс України 1963 року, який втратив чинність прийняттям Цивільного Кодексу України у редакції Закону від 16.01.2003 року. Позивачка вважає, що вона маю право в судовому засіданні визнати право на спадщину за наступних підстав: Так, після смерті її бабусі - [PERSON], її батько - [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто вважається таким спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Ця обставина стверджується фактом проживання батька позивачки у спадкоємному будинку. Після смерті батька - [PERSON], позивачка також з вищевказаних підстав фактично прийняла спадщину, так як постійно проживала зі своїм батьком на день його смерті та продовжую проживати у спадкоємному будинку після смерті батька. Так як нотаріус може видати Свідоцтво про право на спадщину лише згідно з нормами діючого Цивільного законодавства, а позивачка прийняла спадщину за нормами Цивільного Кодексу в редакції Закону 1963 року, право власності на спадщину вона змушена визнавати у судовому порядку. Позивачка просить визнати за нею права власності на 11/12 ч. житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до статі 549 Цивільного кодексу Української РСР, спадкоємець є таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Так, у відповідності до статті 549 п. 1 ЦК України в редакції Закону від 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка вважає, що в спірних правовідносинах необхідно керуватися цивільним законодавством в редакції Закону від 1963 року, бо у відповідності до п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16.01.2003 року, Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Посилаючись на п. 16 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління та володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини… У відповідності до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» № 4 від 24.06.1983 року, заяви по справах про спадкове майно розглядаюсь в позовному провадженні. В порядку окремого провадження розглядаються заяви про встановлення факту прийняття спадщини, якщо при цьому нема спору про право на спадщину. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved