Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON], 24 жовтня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті баби [PERSON], померлої 11 жовтня 2011 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що 11 жовтня 2011 року після смерті баби - [PERSON], відкрилась спадщина земельна ділянка загальною площею 3,30 га, вартістю 109795,42 грн., (складається з земельної ділянки №4/123 площею 1,6285 га, кадастровий номер 5122580400:01:001:01128 і земельної ділянки №4/124 площею 1,6669 га, кадастровий номер 5122580400:01:001:01129) надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007852, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлої. Єдиним спадкоємцем за законом залишився він. Його батько і син спадкодавця [PERSON], не прийнявши спадщину помер. Звернувся у додатково визначений судом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Однак отримав відмову у видачі свідоцтва про право спадщину, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Залишилась лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю він публікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Оголошення було опубліковане. Це до позитивного результату не призвело. Зазначені причини і змусили звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 3,30 га, вартістю 109795,42 грн., (складається з земельної ділянки №4/123 площею 1,6285 га, кадастровий номер 5122580400:01:001:01128 і земельної ділянки №4/124 площею 1,6669 га, кадастровий номер 5122580400:01:001:01129) надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007852, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлої 11 жовтня 2011 року [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Олексіївської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно частини 2 статті 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено наступне. [PERSON] була власником земельної ділянки площею 3,30 га, вартістю 109795,42 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Олексіївської сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №178/139-17 від 18 жовтня 2017 року). 11 жовтня 2011 року [PERSON] померла, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про смерть серії І-ЖД №278875, виданого 12 жовтня 2011 року Олексіївською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №23. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом за правом представлення як онук спадкодавця, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні: свідоцтва про народження серії Х-БМ №270295, виданого 29 вересня 1993 року Рибницьким міським відділом ЗАГС Республіки Молдова, згідно якого, батьком народженого 23 серпня 1993 року [PERSON] є [PERSON]; свідоцтва про народження серії І-ЯК №351895, виданого 15 липня 1967 року Олексіївською сільською радою Кодимського району Одеської області, згідно якого, матірю народженого 18 травня 1967 року [PERSON] є [PERSON]. [PERSON], як спадкоємець першої черги після смерті матері [PERSON], спадщину не прийняв, оскільки на час відкриття спадщини помер (свідоцтво про смерть серії V-МЮ №804544, видане 08 грудня 2011 року Царіцинським відділом ЗАГС управління ЗАГС міста Москви, Російської Федерації, згідно якого [PERSON] помер 18 травня 1967 року, актовий запис №6985. Частиною першою статті 1266 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористався, подавши заяву у строк, додатково визначений судом (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 26 вересня 2017 року (справа №503/1719/17-ц)) до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю на імя [PERSON] (лист державного нотаріуса №1461/02-14 від 17 жовтня 2017 року). Те, що зазначений правовстановлюючий документ був утрачений підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про його втрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№37 від 16 вересня 2017 року). Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності. Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно: земельну ділянку загальною площею 3,30 га, вартістю 109795,42 грн., (складається з земельної ділянки №4/123 площею 1,6285 га, кадастровий номер 5122580400:01:001:01128 і земельної ділянки №4/124 площею 1,6669 га, кадастровий номер 5122580400:01:001:01129) надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Олексіївської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №007852, виданого Кодимською районною державною адміністрацією Одеської області на імя померлої 11 жовтня 2011 року [PERSON], який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved