Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

Позивач 28 листопада 2019 року звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» про стягнення надлишково вирахуваних відповідачем коштів, посилаючись на те, що відповідачем було неправомірно вирахувано з його заробітної плати у 2015 році та не донараховано і не виплачено при розрахунку під час звільнення 29.10.2015 року 14 932,56 грн., у зв`язку з чим він був змушений звернутися до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, просив відмовити. Судом встановлено, що 29.10.2015 року [PERSON] був звільнений з посади директора з правових питань ПАТ «Полтаваобленерго» згідно з наказом №342-к. При звільненні відповідач відповідно до правила ст.83 КЗпП України, виплатив позивачу належну заробітну плату. Однак, позивач вказує, що на момент його звільнення і повного розрахунку, відповідач припустився порушення вимог трудового законодавства, зокрема ст.83, 116 КЗпП стосовно повної виплати працівнику в день звільнення усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації. Так, [PERSON] вказує, що відповідач здійснив незаконні вирахування коштів із заробітної плати працівника, як під час розрахунку при його звільненні, так і впродовж останнього року перед звільненням. Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 30.08.2017 року у справі №553/4211/15-ц про звільнення [PERSON] з посади директора з правових питань ПАТ «Полтаваобленерго» з 29 жовтня 2015 року набрало законної сили 18 вересня 2019 року. Позивач вказує, що відповідач неправильно застосував правила ст.127 КЗпП та до складу вирахувань необгрунтовано та незаконно включив суми, котрі такими не можуть бути відповідно до закону. [PERSON] вказує, що відповідач незаконно вирахував з його заробітної плати 2387,36 грн. в рахунок профспілкових внесків. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і видів господарювання. За правило ст.42 даного закону за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладено колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. [PERSON] стверджує, що він ніколи подібної заяви не писав, а отже і вирахування із його зарплати профспілкових внесків є незаконними. Твердження позивача спростовується заявою [PERSON] від 21.03.1999 року, у якій він просить прийняти його в члени профспілки. (а.с.14) Окрім того, допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , який є головою профкомітету АТ «Полтаваобленерго», суду пояснив, що [PERSON] був членом профспілки з 1999 року, користувався усіма пільгами, які надає профспілкова організація та їздив за рахунок профспілки у санаторії, тому відрахування з його заробітної плати профспілкових внесків було законним. Той факт, що [PERSON] надавалися путівки до санаторіїв підтверджується і листами головному лікарю санаторію «Сонячне Закарпаття» (а.с.123, 124); квитанцією від 17.09.2013 року про оплату коштів на оздоровлення саме [PERSON] (а.с.125); платіжним дорученням від 11.06.2015 року, де призначення платежу вказано «за путівку для [PERSON] » (а.с.126); витягом з протоколу №72 засідання президії профкому ПАТ «Полтаваобленерго» від 03.08.2015 року (а.с.127); квитанцією від 18.06.2015 року (а.с.128). Допитана у судовому засіданні головний бухгалтер Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» [PERSON] суду повідомила, що вона працює на підприємстві відповідно до внутрішнього наказу. Щодо відрахування профспілкових внесків з усіх працівників пояснила, що список членів профспілкової організації внесений в їхню робочу базу і відрахування із заробітної плати проводяться автоматично. [PERSON] , пропрацювавши на підприємстві близько двадцяти років, жодного разу не звернувся до бухгалтерії із заявою про припинення відрахувань профспілкових внесків з його зарплати. Про те, що ці внески вираховуються з його заробітної плати позивачу було відомо і він ніколи не ставив питань про їх припинення. Отже, твердження позивача щодо неправомірного вирахування з його заробітної плати профспілкових внесків спростовуються вищевстановленими судом обставинами. Також, [PERSON] вказує, що відповідач незаконно не заплатив йому значну суму коштів під час розрахунку при звільненні за лютий-червень 2015 року, так позивач вказує, що роботодавець йому нарахував 82 698,77 грн., а він отримав лише 75 931, 52 грн. Вважає, що незаконна недоплата ставить 6767,25 грн. Крім того, [PERSON] вказує, що за вересень-жовтень 2015 року роботодавець нарахував йому 58 515,32 грн., вказує, що після відрахувань із зарплати йому мали б сплатити 45 352,2 грн., а фактично він отримав 39 574, 25 грн. Позивач вважає, що він недоотримав 5777,95 грн. Представник відповідач категорично не погодився з доводами позивача та вказав, що з [PERSON] при звільненні було утримано кошти за користування службовим телефоном у роумінгу. Позивач здійснював дзвінки за кордон, які не пов`язані з виробничою діяльністю підприємства, за які роботодавець сплатив відповідному телефонному оператору, ці кошти відповідно і було утримано з позивача при звільненні. (а.с.15-22) Окрім того, факт, що такі телефонні розмови мали місце, встановлено рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 16.12.2015 року та ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.01.2016 року по справі №553/3599/15-ц. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи. Судом встановлено, що наказом №59 від 31.01.2015 року ПАТ «Полтаваобленерго» затверджено перелік працівників підприємства, що забезпечуються номерами корпоративної мережі мобільного зв`язку, послуги зв`язку по яких оплачуються підприємство частково, відповідно до встановлених лімітів (а.с.116-121). У даному переліку міститься і [PERSON] (а.с.118) Відповідно до Додатку №2 до наказу №59 від 31.01.2015 року ПАТ «Полтаваобленерго» визначено порядок обслуговування корпоративної мережі мобільного зв`язку ПАТ «Полтаваобленерго». У пункті 5 даного порядку вказано, що бухгалтерія підприємства складає перелік працівників, які користувалися послугами мобільного зв`язку, що не вважаються виробничими та на підставі отриманих даних від СТ про перевищення встановлених лімітів, проводить утримання із заробітної плати суму, що перебільшує встановлений ліміт та/або витрачену на послуги, що не вважаються виробничими. (а.с.122) Допитана у судовому засіданні головний бухгалтер Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» [PERSON] щодо вирахувань із заробітної плати працівників витрат за телефонні розмови, суду пояснила, що у них на підприємстві є спеціальний орган, який подає в бухгалтерію список розмов працівників і на підставі цього списку відбувається відрахування із зарплати. Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Враховуючи пояснення сторін, свідків, досліджені матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з необгрунтованістю та недоведеністю. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed