Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

Позивач [PERSON], в інтересах якої на підставі довіреності діє [PERSON], звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому зазначає що 16 вересня 2014 року вона за договором купівлі-продажу купила у [PERSON] та [PERSON] двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу в 16.09.2014 року був посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2857, а також її право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано в установленому законодавством України порядку та отримано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26883976. Пункт 5.2 вищеназваного договору купівлі-продажу квартири передбачав, що продавці зобов'язуються знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають в квартирі, звільнити квартиру від належних їм речей домашньої обстановки та вжитку і передати ключі від вхідних дверей квартири покупцеві до тридцятого вересня 2014 року. Після купівлі квартири виявилося, що вищеназваний пункт договору продавці в частині зняття з рестраційного обліку за адресою цієї квартири не виконали до теперішнього часу і добровільно не бажають цього робити. У зв'язку з тим, що в неї в квартирі зареєстровані відповідачі, [PERSON] зазнає зайві витрати по сплаті за комунальні послуги. Крім того, відповідачі перешкоджають їй, як власнику, повною мірою реалізувати своє право власності, тобто володіти і розпоряджатися цим майном за своїм розсудом. Позивач вважає, що у неї є всі підстави для вирішення цього питання у судовому порядку, оскільки відповідачами порушується її право власності на розпорядження цією квартирою. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу за участю представника [PERSON] Представник позивача за письмовою довіреністю [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та надала відповідні пояснення стосовно предмету розгляду, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про перенесення розгляду справи не надали. Відповідно до п.9 ст.74 ЦПК України відповідачі викликались до суду через оголошення у газеті Запорізької обласної ради та обласної державної адміністрації «Запорізька правда» (а.с.30). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Енергодарський МВ УДМС України в Запорізькій області, до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність представника (а.с.31). Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі усної заяви представника, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Свідок [PERSON] пояснив, що він є сусідом сторін по справі та їх квартири мають загальний тамбур на поверху. Раніше в квартирі проживав [PERSON], а останні три роки в квартирі майже ніхто не проживав. Квартира знаходиться в занедбаному стані, оскільки [PERSON] зловживав спиртними напоями, вів аморальний спосіб життя. Іноді до квартири лише приходила [PERSON], яка в вересні 2014 року повідомила його, що квартиру продала своїй сестрі. Свідок [PERSON] пояснила, що вона є подругою позивача [PERSON] та їй відомо, що позивачка в вересні 2014 року купила квартиру [ADDRESS] у своєї сестри [PERSON] та її сина. Свідок декілька разів після цього заходила до квартири, квартира дуже занедбана, в квартирі ніхто не проживає, ніяких речей не має, позивачка готується робити там ремонт. Вислухавши доводи сторін, пояснення свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 16 вересня 2014 року [PERSON] купила у [PERSON] та [PERSON] за договором купівлі-продажу двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу 16.09.2014 року був посвідчений приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 2857 (а.с.5-6). Своє право власності на вищевказану квартиру позивач зареєструвала в установленому законодавством України порядку та отримала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26883976 (а.с.7). Пунктом 5.2 вищеназваного договору купівлі-продажу квартири передбачено, що продавці зобов'язуються знятись з реєстрації особисто та з іншими особами, які проживають в квартирі, звільнити квартиру від належних їм речей домашньої обстановки та вжитку і передати ключі від вхідних дверей квартири покупцеві до тридцятого вересня 2014 року. Після купівлі квартири виявилося, що вищеназваний пункт договору продавці в частині зняття з рестраційного обліку за адресою цієї квартири не виконали до теперішнього часу і добровільно не бажають цього робити. Згідно довідки КП «ПКВ» № 1271 від 10.10.2014 року (а.с.9) станом на цю дату в квартирі зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини 1950 року та основоположних свобод, Першого протоколу та протоколів №2,4,7, та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у власності будинок, користуються ним і мають право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, здавати в оренду. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно ст. 383 ЦК України - власник має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання своєї родини, інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права приватної власності чи обмежений у його здійснені. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Згідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного столу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, аналізуючи надані стороною докази та норми матеріального права, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved