Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

позивач 12 липня 2016 року звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, вказавши, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 10 травня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України та призначено йому покарання. Потерпілим у вказаній справі був він, позивач по справі, якому умисними злочинними діями відповідача було завдано майнову шкоди на суму 14386,95 гривень, яка полягає в неповерненні йому грошових коштів, наданих для закупівлі інструменту. Цивільний позов в рамках кримінального провадження ним подано не було, добровільно відшкодувати шкоду відповідач відмовляється. Тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму матеріального збитку в розмірі 14386,95 грн. (а.с.1-2). Представник позивача [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2016 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 190 КК України. Згідно вироку у період з 12.08.2015 року по 11.09.2015 року включно [PERSON] своїми умисними злочинними діями завдав потерпілому [PERSON] майнову шкоду в сумі 14386,95 грн., якими [PERSON] заволодів ввівши [PERSON] в оману під приводом придбання для останнього будівельних інструментів та обладнання колишнього користування (а.с. 4-5 копія вироку). Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1166 майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її задала. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», покладаючи на підсудного обов'язок відшкодувати матеріальну шкоду, суд має виходити з установленого законом правила про те, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Не підлягає зменшенню розмір шкоди, якщо вона заподіяна злочинними діями засудженого, вчиненими з корисливою метою. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Вирок суду від 10 травня 2016 р. відповідачем не оскаржений, набрав законної сили, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, тому суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування майнової шкоди 14386,95 грн. Пунктом 6 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. (мінімальний розмір за подання позову майнового характеру фізичною особою), оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved