Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

Позивач 15 жовтня 2015 року звернувся в суд з позовною заявою про визнання права власності на майно, в якій посилається на те, що будинок по вул. Л. Українки, 22 в с. Ворона, Коломийського району Івано-Франківської області належав на праві власності його матері- Соловей [PERSON], оскільки вона успадкувала його після смерті свої мами- Нестерук [PERSON]. Даний будинок належав [PERSON] на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Коломийської районної ради народних депутатів № 220 від 14.10.1987 року. [PERSON] померла, заповіт не складала. [PERSON] прийняла спадщину, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном та була зареєстрована в будинку з 01.07.1990 року по день смерті, однак не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] померла 05.01.2014 року, однак він не взмозі оформити спадщину, оскільки мати не оформила право власності на будинок, просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою вул.. Л. Українки, 22 в с. Ворона, Коломийського району. В судовому засіданні, позивач позов підтримав в повному обсязі і просить його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник Відповідача в судовому засіданні позов заперечив та пояснив, що у спірному будинку на момент смерті [PERSON] були зареєстровані неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Крім того, рішенням Воронської сільської ради № 40 від 26.08.2005 року закріплено за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/6 частині будинку в с. Ворона по вул. Л.Українки, 22. Просить в позові відмовити. Представник служби у справах дітей в судовому засіданні вказав, що звертає увагу суду на те, що в будинку зареєстровані неповнолітні [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та при вирішенні позову покладається на погляд суду. Представник третьої особи- Івано-Франківська обласна школа інтернат для дітей сиріт і дітей, які залишились без піклування батьків в судове засідання не зявились, подали письмову заяву з проханням розгляд справи проводити без їх участі. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів. Судом встановлено, що будинковолодіння в с. Ворона по вул. Л.Українки, 22, Коломийського району Івано-Франківської області належало на праві власності колгоспному двору, головою якого була [PERSON] (а.с.6). Станом на 01 липня 1990 року у вказаному будинковолодінні були зареєстровані та проживали [PERSON] голова двору та її дочка- [PERSON] (а.с. 5). 11 січня 1991 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на ? частину будинковолодіння. 06 січня 2014 року померла [PERSON] Позивач [PERSON] 04 квітня 2014 року звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері- Соловей М.М. (а.с.33). Однак нотаріусом відмовлено в оформлення права на спадщину з неможливістю встановити всіх співвласників жилого будинку та їх часток в майні. Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом також встановлено, що рішенням Воронської сільської ради № 40 від 26.08.2005 року закріплено за [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] Ярославівною1999 року народження по 1/6 частині будинку в с. Ворона по вул. Л.Українки, 22. (а.с.55). Згідно ст.. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15 грудня 2016 року у позові [PERSON] до Воронської сільської ради про визнання частково недійсним рішення Воронської сільської ради № 40 від 26.08.2005 року у позові відмовлено в повному обсязі. Оскільки вказане рішення Воронської сільської ради № 40 від 26.08.2005 року не скасоване, незаконність набуття права власності неповнолітніми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не встановлено, то суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити частково та визнати за ним право власності на 2/6 частини будинку в с. Ворона по вул. Л.Українки, 22. На підставі ст.ст. 328, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: partial