Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

Позивач 29 липня 2015 року звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що [INFO], після смерті матері - [PERSON], відкрилась спадщина - земельна ділянка площею 1,7916 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташована на адміністративній території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. Право власності на земельну ділянку [PERSON] було посвідчене державним актом на право власності на землю [NUMBER], виданого Кодимською районною державною адміністрацією. На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем за заповітом був він. Відповідно до статті 1269 ЦК України, прийняв спадщину, звернувшись у встановлений законом строк до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримав відмову в цьому, оскільки був відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Залишилась лише його ксерокопія. З приводу втрати державного акту на землю він звернувся для опублікування оголошення до газети «Вісті Кодимщини». Відділ Держземагенства в Кодимському районі також повідомив йому, що видати дублікат державного акту на право власності на землю не є можливим. Зазначені причини і змусили його звернутися за захистом свого права до суду. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,7916 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташовану на адміністративній території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області за межами села. В судове засідання позивач не з»явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Представник відповідача (Пиріжнянської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача та матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом (заповіт від 11 квітня 2014 року, зареєстрований в реєстрі за №271 Кодимської державної нотаріальної контори, згідно якого все своє майно на випадок смерті, [PERSON] заповідала [PERSON]). Протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України позивач не відмовився від спадщини, що відкрилася після смерті [INFO] [PERSON] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстарційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області 04 листопада 2014 року). Спадщина складається з земельної ділянки площею 1,7916 га на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER], на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області (Інформація відділу Держземагенства у Кодимському арйоні №29-28-0.13-932/2-15 від 01 липня 2015 року). Інші спадкоємці, які мали право на спадкування за законом - відсутні. Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Звернення до суду за захистом свого права позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно (оригінал державного акту на право власності на землю). Як з»ясовано в судовому засіданні позивач про втрату державного акту на право приватної власності на землю опублікував оголошення в газеті «Вісті Кодимщини» (№22 від 30 травня 2015 року). Згідно Інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі Одеської області №29-28-0.13-932/2-15 від 01 липня 2015 року видати новий Державний акту на право власності на землю або дублікат цього документу [PERSON] не є можливим у зв»язку з тим, що оформлення правовстановлюючого документу на право власності на земельну ділянку здійснюється у вигляді свідоцтва або витягу про право власності на нерухоме майно територіальними органами Міністерства юстиції України, які є органами державної реєстарції прав. З огляду на ці обставини, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (лист державного нотаріуса №591/02-14 від 02 червня 2015 року). Іншого способу позасудового захисту свого права у позивача не було. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). Відтак, суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] і тим самим набув право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,7916 га на підставі державного акту на право власності на землю [NUMBER], на території Пиріжнянської сільської ради Кодимського району Одеської області, виданого Кодимською районною державною адміністрацією на ім»я [PERSON], померлої [INFO], який був утрачений. Враховуючи викладене,

Outcome: approved