Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

Позивач 20 серпня 2015 року звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька [PERSON], померлого 09 травня 2007 року та матері [PERSON], померлої 03 червня 2011 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилалася на те, що 09 травня 2007 року помер батько [PERSON], а 03 червня 2011 року мати [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,74 га на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007266, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON]; земельна ділянка площею 1,74 га на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007267, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON]. Мати, яка на час відкриття спадщини після смерті батька, проживала з тим однією сім»єю, в порядку частини третьої статті 1268 ЦК України фактично прийняла зазначену вище спадщину. Вона, як особа, що на час смерті спадкодавців проживала з тими однією сім»єю прийняла спадщину. У встановлений законом строк звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно. Про втрату державних актів на право власності на землю вона публікувала оголошення в газеті «Вісті Кодимщини». Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить поновити строк позовної давності, пропущений з вище названих причин та визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 1,74 га на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007266, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,74 га на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007267, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], який був утрачений. В судове засідання позивач не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі. Представник відповідача (Загнітківської сільської ради, Одеської області) в судове засідання не з»явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що [PERSON] був власником земельної ділянки площею 1,74 га на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007266, виданого Кодимською райдержадміністрацією (Інформація Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №29-28-0.13-1107/2-15 від 14 серпня 2015 року), а [PERSON] була власником земельної ділянки площею 1,74 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Загнітківської сільської ради за межами села на право приватної власності на землю серії І-ОД №007267, виданого Кодимською райдержадміністрацією (Інформація Відділу Держземагенства в Кодимському районі Одеської області №29-28-0.13-1108/2-15 від 14 серпня 2015 року ). 09 травня 2007 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №100857, видане 10 травня 2007 року Загнітківською сільською радою Кодимського району Одеської області), а 03 червня 2011 року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-АМ №195325, видане 06 червня 2011 року Студенянською сільською радою Піщанського району Вінницької області). Як убачається з дослідженого судом свідоцтва про народження [PERSON] (серія ІІ-ЖД №491919, виданого Загнітківською сільською радою), її батьками були [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєно прізвище «Стременюк» (свідоцтво про шлюб серії І-АМ №159992, видане 24 квітня 2015 року Студенянською сільською радою Піщанського району Вінницької області). Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Своїм правом спадкоємця за законом [PERSON] скористалася, подавши заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. Однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно (лист державного нотаріуса №954/02-14 від 18 серпня 2015 року). Те, що зазначені правовстановлюючі документи були втрачені підтверджується дослідженим в судовому засіданні оголошенням про їх утрату в газеті «Вісті Кодимщини» (№32 від 08 серпня 2015 року). Крім того, згідно інформації відділу Держземагенства у Кодимському районі №29-28-0.13-1107/2-15 та 29-28-0.13-1108/2-15 від 14 серпня 2015 року, видача дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) чинним законодавством не передбачається. Відтак, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з»ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно. Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України). З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті [PERSON] і [PERSON], набувши тим самим право власності на спадкове майно, відповідно: земельну ділянку площею 1,74 га на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007266, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], який був утрачений; земельну ділянку площею 1,74 га на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД №007267, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім»я [PERSON], який був утрачений. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Як убачається з досліджених судом матеріалів справи позивач неодноразово зверталася до різних установ з метою відновлення втрачених документів, що потягло за собою несвоєчасне звернення до суду за захистом порушеного права. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. Враховуючи викладене,

Outcome: approved