Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

Позивач 26 квітня 2016 року звернувся з позовом до відповідача про поновлення строку позовної давності та визначення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини, що залишилася після смерті баби [PERSON], померлої 17 жовтня 1996 року. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за законом після смерті баби [PERSON], померлої 17 жовтня 1996 року. До дня смерті баба проживала та була зареєстрована в [INFO]. Своєчасно до нотаріуса за оформленням спадщини не звернулась в силу того, що фактично проживає за межами Кодимського району, а також тяжко хворіє. Ці причини вважає поважними в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Ці ж причини призвели і до пропуску строку позовної давності. Зазначені вище обставини і змусили її звернутися до суду за захистом свого права. Просить задовольнити позов, поновити строк позовної давності і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в шість місяців. В судове засідання позивач не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом установлено наступне. [PERSON] померла 17 жовтня 1996 року (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №111433, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 18 жовтня 1996 року). Позивач є спадкоємцем за законом як онука спадкодавця ( свідоцтво про народження серії ІІ-УР №045951, видане [PERSON] сільською радою Кодимського району Одеської області 28 квітня 1961 року, згідно якого батьками народженої 04 квітня 1961 року [PERSON] є [PERSON] і [PERSON]; запис акта про народження №13 від 05 лютого 1939, виданого [PERSON] сільською радою, згідно якого матір»ю народженого 16 січня 1939 року [PERSON] є [PERSON]; свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ЖД №479114, виданого 03 серпня 1980 року [PERSON] сільською радою, згідно якого, після укладення шлюбу з [PERSON], [PERSON] присвоєне прізвище «Бородій»). У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняла з тої причини, що мешкає за межами Кодимського району Одесьокї області і тяжко хворіла (Виписний епікриз №343 Одеського обласного клінічного медичного центру). Отже, ту обставину, що позивач мешкає за межами Кодимського району Одесьокї області і тяжко хворіла, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. Стосовно вимоги позивача про поновлення строку позовної давності, то суд прийшов до такого. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною п»ятою статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Зазначені причини несвоєчасного звернення позивача до суду (проживання за межами Кодимського району та хвороба) за захистом порушеного права, суд вважає поважними, а тому поновлює строк позовної давності. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved