Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] 24.10.2016 року звернулася до суду з зазначеним позовом. Обґрунтувала його наступним. 21.06.2007 року померла її мати П»ятибрат [PERSON], після смерті якої залишилось спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області по вул. Шевченка, 3. Вона та її брати П»ятибрат [PERSON] та П»ятибрат [PERSON] є спадкоємцями майна померлої за заповітом. Брати, в установленому законом порядку, від прийняття спадщини відмовилися, на її користь. При зверненні до нотаріуса виявилося, що при житті П»ятибрат М.В. не оформила правовстановлюючий документ на домоволодіння. По цій причині Глобинська держнотконтора відмовила їй (позивачу) у видачі свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на викладене, позивач прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом П»ятибрат М.В., право власності на вказане нерухоме майно. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення судового засідання, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача Глобинської міської ради, представники третіх осіб - відділу Держгеокадастру у Глобинському районі, Глобинської державної нотаріальної контори, Глобинської районної державної адміністрації, треті особи П»ятибрат П.О., П»ятибрат М.А., у судове засідання не зявилися. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Заперечень на позов не надали. Відповідач своєю заявою до суду підтвердив визнання ним позову, прохав розглянути справу без участі представника Глобинської міської ради. ІІІ особи - П»ятибрат П.О., П»ятибрат М.А. також направили заяви про розгляд справи у їх відсутності, в яких зазначили, що проти задоволення позову [PERSON] не заперечують. Суд, дослідивши та оцінивши надані письмові докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємного звязку встановив наступне. 21 червня 2007 року померла П»ятибрат [PERSON] мати позивача. За життя 5 квітня 1999 року вона склала заповіт, посвідчений Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, реєстровий № 84, згідно якого усе належне їй майно заповіла дітям [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Заповіт на день смерті не змінено та не скасовано. Згідно дослідженої судом спадкової справи № 561/07, заведеної у Глобинській державній нотаріальній конторі, позивач, в установлений строк прийняла спадщину, подавши відповідну заяву. Сини померлої [PERSON] та [PERSON] (треті особи у справі) в установлений законом строк від прийняття спадщини відмовилася на користь [PERSON] Глобинська державна нотаріальна контора постановою від 07.10.2016 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований у селі Бабичівка Глобинського району Полтавської області по вул. Шевченка, 3, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавця, який посвідчує його право власності на вказане нерухоме майно. Згідно технічного паспорту, житловий будинок літ. «А», веранда літ. «а», літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», сарай літ. «Д», вимощення літ. «І», ворота літ. №1, огорожа літ. №2 було побудовано у 1960 році, літній душ літ. «Е», колодязь літ. «К» - в 2010 році. Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на момент завершення будівництва. У 1960 році питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які , зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. За вказаним Указом і постановою підставою виникнення в громадянина права власності на житловий будинок був власне факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов»язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Згідно записів в погосподарських книгах Бабичівської сільської ради П»ятибрат М.В. була зареєстрована в житловому будинку в с. Бабичівка по вул. Шевченка, 3 і проживала у ньому одна до смерті. За П»ятибрат М.В., останнім часом під № 0100533 погосподарської книги № 1, значилося належне на праві власності нерухоме майно житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області, вул. Шевченка, 3, на приватизованій земельній ділянці площею 0,4966 га, в тому числі, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд 0,0641 га. Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець П»ятибрат М.В. за свого життя набула право власності на назване нерухоме майно відповідно до закону, що діяв на час створення даного майна, проте, за життя не провела державну реєстрацію права власності на нього, відповідно до закону, що діє на час прийняття позивачем спадщини, в звязку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. З висновку відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Глобинської РДА від 19.10.2016 року № 1128/02-04, вбачається, що спадковий житловий будинок та господарські будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ч.1, ч.5 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Встановивши, що спадкодавець П»ятибрат М.В. за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований в с. Бабичівка Глобинського району Полтавської області по вул. Шевченка, 3, суд прийшов до висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець, яка прийняла спадщину в установленому порядку, має право на успадкування названого майна за заповітом. Визнання права власності за [PERSON] на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved