Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.08.2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Зазначені позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачем мають спільну дочку\~[PERSON], яка після досягнення повноліття продовжує навчання у вищому навчальному закладі. Вона не спроможна самостійно забезпечити дитині відповідний рівень життя, фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а відповідач відмовляється добровільно брати участь в матеріальному забезпеченні дочки, нехтуючи своїми обовязками щодо її утримання, хоча має можливість надавати дочці матеріальну допомогу. З цих підстав просить стягнути з нього аліменти на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у розмірі 4000 грн., щомісячно, оскільки вважає, що саме така сума необхідна для забезпечення дитини. Ухвалою судді від 27.08.2018 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. 06.09.2018 року відповідач [PERSON] подав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що викладені у позові обставини не відповідають дійсності, оскільки він допомагав та продовжує фінансово допомагати дочці, вважає, що позивач не має права на стягнення у її користь аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, оскільки вона з дочкою не проживає. Також зазначив, що він готовий та матеріально спроможний платити аліменти на свою дочку [PERSON] в розмірі 2000 грн. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач\~[PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що він працює інкасатором-охоронцем в ПАТ КБ «Приватбанк» та має можливість сплачувати аліменти на дочку лише в розмірі 2000 грн. на місяць. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №076773. Рішенням Тернопільського міськрайонного суд від 21.12.2017 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки №843 виданої 26.03.2018 року Тернопільським національним економічним університетом [PERSON] навчається в даному навчальному закладі на денній, контрактній формі навчання, Строк навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. [PERSON] працює в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з 28.11.2017 року на посаді «водія-інкасатора-охоронця РП», що підтверджується довідкою від 03.09.2018 року виданою заступником директора вказаної установи. Відповідно до\~ст. 199 Сімейного кодексу України\~якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі\~ст. 200 Сімейного кодексу України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У п. 20\~Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15 травня 2006 року\~Пленум Верховного суду України розяснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом установлено, що [PERSON] продовжує навчання на денній, платній формі навчання у Тернопільському національному економічному університеті, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, зокрема на оплату вартості навчання, придбання підручників, оплату проїзду до місця навчання, харчування, придбання сезонного одягу та взуття тощо. З позовної заяви вбачається, що всі витрати на утримання та навчання дочки несе позивач. Відповідач у відзиві на позов вказував, що надає дочці матеріальне утримання, проте жодних доказів на підтвердження зазначеного суду не надав. Судом не встановлено жодних доказів про те, що відповідач за своїм станом здоров'я чи матеріальним становищем не може надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач є працевлаштованим та матеріально забезпеченим, а тому може надавати дочці матеріальну допомогу, якої вона потребує, а тому наявні передбачені законом підстави для стягнення з нього аліментів. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 Сімейного кодексу України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки позивач не надавала доказів на обґрунтування визначеної у позовних вимогах суми аліментів, а відповідач категорично заперечив його фінансову спроможність сплачувати аліменти у сумі 4000 грн., щомісячно, виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає доцільне визначити їх у розмірі 2000 грн., оскільки, на переконання суду, виходячи з фактичних обставин справи, такий розмір аліментів буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку повнолітньої дочки сторін, яка продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення в користь позивача [PERSON] аліментів із відповідача [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання, до закінчення навчання, але не довше ніж до двадцяти трьох років, відповідно до ст. ст.\~199,\~200 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення суду в частині стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в межах суми платежу за 1 місяць слід допустити до негайного виконання. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст.\~182,\~191,\~199,\~200 Сімейного кодексу\~України,\~

Outcome: partial