Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] заявила позов до відповідача [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. В ході судового розгляду позивач уточнила та збільшила позовні вимоги, про що подала заяву вх..№2677 від 13.05.2016. Зазначила, що на підставі рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2013 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на її користь на утримання дитини доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 500 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Однак, відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів за січень, вересень, жовтень, листопад 2015 року та січень 2016 року. Позивач посилається на те, що вона має право на стягнення із відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за вказані місяці. Вважаючи свої права порушеними позивач просить суд стягнути із відповідача на її користь 760 гривень неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за вказані місяці, а також стягнути із відповідача судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] - [PERSON], який діє на підставі довіреності від 11.06.2013 позовні вимоги підтримав. Зазначив, що на підставі рішення Ямпільського районного суду Вінницької області відповідач сплачує аліменти у твердій грошовій сумі по 500 гривень, щомісячно. Однак, аліменти не поступали стабільно. Загальна сума неустойки (пені) за січень, вересень, жовтень, листопад 2015 року та січень 2016 року складає 760 гривень. Просив позов задовольнити. В ході судового розгляду відповідач [PERSON], який брав участь у справі, позовні вимоги визнав. Пояснив, що у звязку зі складними обставинами в 2015 році не мав змоги вчасно платити аліменти. За деякі місяці вносив аліменти в наступні місяці. Із показань свідка [PERSON] встановлено, що вона працює державним виконавцем ВДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області, здійснює виконання виконавчого листа про стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] Вказала, що дійсно [PERSON] допустив заборгованість по аліментах. Заборгованість за січень 2015 [PERSON] сплатив у лютому 2015 - 500 гривень, заборгованість за серпень 2015 сплачена у жовтні 2015, заборгованість за листопад 2015 року сплачена у грудні 2015 року, заборгованість за січень 2016 була сплачена у лютому 2016. Також пояснила, що на підставі розпорядження державного виконавця видано розрахунок заборгованості по аліментах. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Із досліджених судом письмових доказів копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 26.09.2013 встановлено, що із [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Із копії виконавчого листа, виданого 09.10.2013 Ямпільським районним судом Вінницької області встановлено, що [PERSON] видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 500 гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Із довідки, виданої, відділом ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області вих..№168/3.43/4 від 09.02.2016 встановлено, що заборгованість по аліментних платежах станом на 04.02.2016 складає 1500 гривень за жовтень, листопада 2015, а також за січень 2016. Із копій виписок із картки «ПриватБанк», виданої на імя [PERSON] встановлено, що [PERSON] на свій картковий рахунок отримувала кошти. Із довідки, виданої відділом ДВС Ямпільського РУЮ Вінницької області вих..№4/4/343/4 від 04.04.2016 встановлено, що [PERSON] не сплатив аліменти у вересні та листопаді 2015. Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №40278091 вих.№3842/3-30/4 від 05.05.2016 встановлено, що станом на 01.05.2016 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів становить 1500 гривень, аліменти не сплачені у січні, вересні, жовтні, листопаді 2015 року та січні 2016 року, у твердій грошовій сумі по 500 гривень. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, виходячи із наступного. Відповідно до ст.196 СК України позивач має право на стягнення із відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. При вирішенні питання про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, суд виходить із того, що відповідно до ст.196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, розрахунок неустойки (пені) здійснюється шляхом множення суми заборгованості за один місяць на один відсоток та на кількість днів відповідного місяця поточного року 500 (тверда грошова сума аліментів) Х 1 % Х 30 (31) (кількість днів відповідного місяця). За такими правилами здійснивши помісячний розрахунок пені, яка підлягає стягненню із відповідача за прострочення аліментів на утримання дитини за рішенням суду згідно із розрахунком заборгованості, встановлено, що розмір неустойки (пені) за прострочення аліментів на утримання дитини за: січень 2015 155 гривень, вересень 2015 150 гривень, жовтень 2015 - 155 гривень, листопад 2015 150 гривень та січень 2016 155 гривень. У межах заявлених позовних вимог сума 760 гривень підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Оскільки суду не надано жодного достовірного доказу про відсутність доходів відповідача, відповідач не надав доказів про наявність утриманців, стан здоровя, він є працездатним, а тому суд не має підстав в порядку ст.196 ч.2 СК України для зменшення розміру неустойки, що підлягає стягненню із нього. З урахуванням викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.196 Сімейного Кодексу України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, оскільки позовні вимоги задоволено, суд в порядку ст.88 ч.1 ЦПК України має підстави присудити позивачу із відповідача понесені нею та документально підтверджені судові витрати у розмірі ставки, передбаченої п.п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», у сумі 551 гривня 20 копійок.

Outcome: approved