Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

Позивач [PERSON] , від імені якого діє [PERSON] на підставі нотаріальної довіреності від 24.11.2017 року, посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за №1099, звернувся до суду з позовом, в якому просить суд скасувати арешт, накладений 19.12.2008 року Першою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Московського районного суду м. Харкова по справі № 2-12693/08 від 18.12.2008 року на житловий будинок літ.Б-2 за адресою: вул. Аральська, будинок №41 м. Харків, та вилучити із єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження №8313549. В обґрунтування позову зазначив, що 18.04.2008 року на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого в реєстрі за №2755 від 09.04.2008року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] за [PERSON] на праві приватної власності було зареєстровано житловий будинок літ.Б-2 по вул. Аральська б.№41в м. Харкові. В провадженні Московського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа № 2-1639/09 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про розірвання договору позики та стягнення боргу за договорами позики. За результатами розгляду даної справи було ухвалено рішення від 30.03.2009 року, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON] 7 355 102,32 гривень. Під час розгляду даної справи судом було задоволено клопотання позивача та винесено відповідну ухвалу суду від 18.12.2008 року, якою було накладено арешт на житловий будинок літ.Б-2 по вул. Аральська будинок №41в м. Харкові. З метою подальшої реалізації набутого права власності [PERSON] здійснював збір документів для оформлення договору купівлі-продажу житлового будинку №41, однак отримав з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна інформацію про арешт житлового будинку літ.Б-2 за адресою: вул. Аральська, будинок 41 м. Харків, що унеможливлює подальшу реалізацію [PERSON] набутого права власності. Наявність обтяжень\~на спірному\~житловому будинку\~обмежує [PERSON]\~у здійсненні\~законного права\~власності (права володіння, користування та розпорядження зазначеним майном). Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.12.2017 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, які позивач усунув. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12.03.2018 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду та направлено відповідачам копію позовної заяви з додатками, та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень. Позивач про розгляд справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи - розписка. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, [PERSON] та [PERSON] через представника [PERSON] надали до суду заяву, відповідно до якої, просить розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги визнають і заперечень не мають. [PERSON] про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред'являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Згідно зі ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Судом встановлено,\~що рішенням\~Московського районного\~суду м.\~Харкова від\~30.03.2009\~року позовні\~вимоги [PERSON]\~задоволено у\~повному обсязі,\~з [PERSON],\~[PERSON] солідарно\~стягнуто на\~користь [PERSON]\~7\~355\~102,32\~гривень.\~Під час\~розгляду даної\~справи судом задоволено клопотання позивача та винесено відповідну ухвалу суду від 18.12.2008 року якою накладено арешт зокрема на житловий будинок літ.Б-2 за адресою: вул. Аральська, будинок 41 м. Харків. При винесені рішення судом питання щодо скасування заходів забезпечення позову не вирішувалось, накладений при розгляді справи арешт скасований не був. Під час розгляду справи № 638/18094/17 Дзержинським районним судом м. Харкова було встановлено, що договір купівлі продажу житлового будинку літ.Б-2 за адресою: вул. Аральська, будинок 41 м. Харків, між [PERSON] та [PERSON] було укладено 09.04.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №2755. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» право власності на житловий будинок літ.Б-2 за адресою: вул. Аральська, будинок 41 м. Харків за [PERSON] було зареєстровано 18.04.2008року. Тобто даний договір купівлі-продажу було укладено раніше винесеної ухвали, а правовідносини позивача та відповідачів по справі № 2-1639/09 фактично не стосуються [PERSON] як власника житлового будинку. Згідно зі ст.. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 316\~ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК). Згідно із положеннями ст.\~321\~ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до статті 15\~ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції\~з прав\~людини визначає: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 13\~ЦПК України визначає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Існування заборони перешкоджає позивачу розпоряджатися належним йому майном, в зв'язку з чим, його права підлягають поновленню, шляхом задоволення його позовних вимог щодо скасування арешту накладеного на його майно. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст.ст.15, 16 ЦК України\~особа має право для звернення до суду для захисту своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у спосіб визначений законом. В даному випадку позивач довів суду, що існує порушення його прав, і підстави для їх поновлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved