Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

Позивач 15.08.2017 звернувся до суду з указаним позовом та просив суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері, [PERSON], померлої 18.12.2002, та визнати в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку (пай) розміром 6,34 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належала останній на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0106724, про що зроблено запис 02.06.1997 під номером в черзі 494 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються членам КСП «Новолозуватське». В обґрунтування позовних вимог вказував, що 18.12.2002 померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну частку (пай), що знаходиться на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належала померлій відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія серії ДП № 0106724. За життя [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] При зверненні позивача до державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], постановою від 24.07.2017 у вчиненні нотаріальної дії відмовлено, у звязку з відсутністю у спадкоємця факту прийняття спадщини після померлого та через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно. Позивач, не маючи змоги реалізувати свої спадкові права щодо земельної частки (паю), вимушений звернутися до суду з вище вказаною позовною заявою. У судовому засіданні представник позивача, [PERSON], позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач, Грузька сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області в судове засідання свого представника не направив, подав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, зазначивши, що не заперечує проти позову (а.с.60). Третя особа, [PERSON] правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала (а.с.66). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановивши відсутність підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи по суті, враховуючи визнання відповідачем позову, дослідивши надані докази, суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву з огляду на наступні для того законні підстави. Судом встановлено, що 18.12.2002 померла [PERSON] (а.с.21,26), останнім місцем проживання якої було с. Грузьке Криворізького району Дніпропетровської області. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну частку (пай), що знаходиться на території Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належала померлій відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ДП № 0106724, (а.с.35), згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай, що видаються членам КСП «Новолозуватське» Криворізького району Дніпропетровської області. Середній розмір земельної частики (паю) по КСП «Новолозуватське Грузької сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області становить 6,34 умовних кадастрових гектара без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартість якої станом на 01.01.2017 становить 196151,58 грн. (а.с.51). Оскільки спадщина на майно [PERSON] відкрилася 2002 року, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільний Кодекс УPCP в редакції від 18.07.1963 Відповідно до ст. 524, 534 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. За життя, а саме 14.05.2002, [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого все належне їй майно і все те, що їй буде належати і на що вона за законом матиме право вона заповіла [PERSON], позивачу в справі. Відповідно до ст. 548 ЦК УPCP, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON], позивач звернувся до Шостої криворізької державної нотаріальної контори, однак, згідно з постановою від 24.07.2017, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки у нього відсутній факт прийняття спадщини після померлого та документ, який би підтверджував право власності на спадкове майно (а.с.37). Іншим спадкоємцем після смерті [PERSON], померлої 18.12.2002, є її донька, [PERSON], яка не претендує на спадщину, про що засвідчують її заяви від 24.07.2017 до Шостої криворізької державної нотаріальної контори (а.с.22) та від 16.01.2018 (а.с.65). Згідно з ст. 549 ЦК УPCP (в редакції від 18.07.1963) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 549 ЦК УPCP, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON], позивач по справі, відповідно до положень ст. 549 ЦК УPCP, який діяв на момент відкриття спадщини, після смерті [PERSON], померлої 18.12.2002, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном останньої, так як проживав разом з нею та доглядав до дня її смерті, оскільки остання тяжко хворіла. Фактичний вступ [PERSON] в управління та володіння спадковим майном [PERSON], померлої 18.12.2002, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Отже, з огляду на наведене, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, суд вважає, що позов [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом слід задовольнити.

Outcome: approved