Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 липня 2020 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 24 березня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 432, та відповідно було видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу дітей не мають. Вказує, що протягом останнього часу в них з відповідачем погіршились сімейні стосунки, відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного призводили до виникнення конфліктних ситуацій та сварок. У них різні погляди на життя, вони мають різні характери. Вони стали чужими людьми. Вважає, що спільне життя та збереження сім`ї стали неможливими. Подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам, а тому просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю, просила суд розгляд справи проводити у її відсутність Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду відзив, згідно якого просив розгляд справи проводити у його відсутності. Згоден на розірвання шлюбу. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи у відповідності до вимог ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем з дотримання порядку, встановленого ст. 206 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за заявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону не порушує її права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 24 березня 2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 432, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно до вимог ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З матеріалів справи слідує, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, майнового спору у них немає. Їх шлюб існує лише формально, надання судом строку для примирення позивач не бажає, відповідач також, про що вказано у їхніх заявах, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Враховуючи те, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, через це шлюб фактично розпався, збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а підстави для його збереження відсутні. У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останньою судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: approved