overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

Позивач 17 жовтня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вступив в шлюб з відповідачкою 31 березня 2007 року. Шлюб зареєстрований Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №137. Від спільного подружнього життя дітей немає. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, непорозуміння, внаслідок чого з 2009 року були припинені шлюбні стосунки, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачем як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. 06.12.2016 року від представника позивача [PERSON] [PERSON]К надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилася. Про день місце та час розгляду справи сповіщена належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 31 березня 2007 року. Шлюб був зареєстрований Ленінським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №137./а.с.3 Від спільного подружнього життя дітей немає. Встановлено, що з 2009 року сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарювання, внаслідок розбіжності характерів, різних поглядів на сімейне життя та відсутності взаєморозуміння, що призводило до частих сварок. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вважає, що шлюб існує лише формально і збереження їх сімї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

Позивач 17 жовтня 2016 року звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, вказуючи, що з відповідачем по справі вона з 1991 року проживає у цивільному шлюбі. Вони мають доньку [PERSON] [INFO]. Оскільки [PERSON] є батьком їх малолітньої дочки [PERSON], за віком і станом здоров'я може сплачувати аліменти на її утримання, просила постановити судове рішення, яким стягнути з відповідача на її, позивача, користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття доньки. Позивач просить розгляд справи здійснити в її відсутність. На своїх позовних вимогах наполягає і просить задовольнити їх у повному обсязі (а.с.2). Відповідач 19 жовтня 2016 року звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.9). У зв'язку з заявами осіб, які беруть участь у справі про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання у повному обсязі позовних вимог відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні з копії свідоцтва про народження встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO] (а.с.6). З позовної заяви на а.с.2 судом встановлено, що дитина перебуває на утриманні матері, відповідач у справі працездатний, має постійне місце роботи. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача шляхом стягнення з відповідача від дня пред`явлення позову, тобто з 17 жовтня 2016 року, аліментів на утримання дитини по 1/3 частині на місяць, оскільки з позовної заяви і доданих до неї матеріалів судом встановлено, що відповідач працездатний, згоден на розмір аліментів у заявленому позивачем розмірі. Згідно ст.88 ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави суд стягує 551 грн. 20 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

Позивач 17 квітня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2005р. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, перестали бути пов'язані спільним побутом з лютого 2018 року, тому позивач просить розірвати шлюб. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності сторін, які надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідач позов визнав повністю. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 вересня 2005 року, актовий запис №6. Сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, більше трьох місяців не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

Позивач 17 липня 2015 року звернувся до Ленінського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказавши, що вступив в шлюб з [PERSON] 06 лютого 1988 року, актовий запис №128. Починаючи з 2003 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачкою були припинені, у зв'язку з різницею в характерах, відсутністю взаємопорозуміння, довіри і бажання утворити нову сім'ю. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 014 року та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області позивача було засуджено до чотирьох років позбавлення волі. Позивач вважає, що їх сім'я розпалася остаточно, подальше спільне життя з відповідачкою, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе, тому просив шлюб розірвати. Почуття кохання втрачено. Майновий спір відсутній. Позивач письмово просив розглянути позов за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідачка подала письмові заперечена на позов. В судовому засіданні позовні вимоги визнала. Не заперечувала проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 06 лютого 1988 року, який був зареєстрований Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №128 (а.с.5). Від спільного подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Встановлено також, що починаючи з 2003 року між сторонами припинені шлюбні відносини, у зв'язку з різницею в характерах, відсутністю взаємопорозуміння, довіри. Позивач знаходився в стосунках з іншою жінкою та від якої має дитину [PERSON], [INFO] (а.с.25). Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 014 року та ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області позивача було засуджено до чотирьох років позбавлення волі. Почуття любові втрачено, примирення та подальше подружнє життя між ними неможливе. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, оскільки вважають, що шлюб існує лише формально і збереження їх сім'ї неможливе. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких встановлених обставин справи слід вважати, що сім'я розпалась остаточно, примирення сторін неможливо і шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

Позивач 17 листопада 2014 року звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач вказує, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 23.12.2011 року. Однак, згідно рішення Любашівського районного суду Одеської області від 11 вересня 2013 року, їх шлюб було розірвано. Від спільного проживання в шлюбі мають одну неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Позивач просить стягувати аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про можливість розгляду справи в її відсутність, свої позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, письмових заперечень не надав. Проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і повинен бути задоволеним виходячи із слідуючого. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] та його батьком є відповідач по справі (а.с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно закону відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей та надавати їм матеріальну допомогу, чого добровільно не робить. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

Позивач 17 листопада 2014 року звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2007 року. Від сумісного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з серпня 2013 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день і час проведення слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2007 року. Шлюб зареєстрований Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис за № 953 /а.с.7/. Мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] /а.с.5,6/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з серпня 2013 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

Позивач 17 листопада 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що 05 листопада 1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В даному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. З 2014 року відповідач живе окремо та подав на розлучення. [PERSON] не приймає участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В подальшому, позивач збільшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач офіційно не працює, інших дітей на утриманні не має. Позивач в судовому засідання позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання сина, однак сума у 3000 грн. є для нього завеликою і він немає змоги стільки платити. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). 17 листопада 2015 року, рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.17). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що він не може сплачувати по 3000 грн. щомісячно, оскільки не має постійного доходу, який би дозволив йому це робити, тому може сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно. Враховуючи майновий стан відповідача, суд приходить до висновку, що аліменти підлягають сплаті у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

Позивач 17 листопада 2015 року звернулася до Малинського районного суду з позовом до відповідача. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] 11 квітня 2014 року у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно. В судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Зазначила в позовній заяві, що дитина перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, але, будучи працездатним має реальну можливість допомагати. Відповідач офіційно не працевлаштований. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, заперечень по суті позову не подавав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Копією свідоцтва про народження [PERSON] підтверджується, що його батьком є відповідач. ( а.с. 3 ). Дитина проживає з позивачем. ( а.с. 4). При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги положення статті 182 Сімейного Кодексу України де зазначено , що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення , а також , що в будь якому випадку мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційно не працевлаштований, має мінливі заробітки, тому суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі є обґрунтованими. Також суд погоджується і з розміром аліментів, які просить позивач стягнути з відповідача 600 грн. Будь яких обставин, що перешкоджали б відповідачу сплачувати аліменти на утримання дитини в судовому засіданні не встановлено. У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. З відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

Позивач 17 листопада 2015 року звернулася до суду з позовом, в якому згідно уточнень вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що шлюбно-сімейні відносини припинені з квітня 2015 року. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Від відповідача надійшла письмова заява з проханням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007 року. Шлюб зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровської області актовий запис за №177 /а.с.5/. Відповідно до приписів ст.113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Встановлено, що при одруженні позивачка змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» і після розірвання шлюбу бажає залишити дане прізвище. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сім′я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, оскільки в сім'ї немає взаєморозуміння, почуття кохання втрачено. Фактично шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного домашнього господарства припинені з квітня 2015 року. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо. Майновий спір відсутній. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved