Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.08.2016р звернулася до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що з 21.11.2000р перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідачем у справі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Свій позов мотивує тим, що з 29 травня 2013 року шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені по причині відсутності взаєморозуміння і саме з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Спору про поділ спільного майна не мають. Вважає, що їх шлюб поновити не можливо, строк для примирення не потрібний. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітню доньку [PERSON] залишити проживати разом з нею та стягнути з відповідача на її користь сплачений нею судовий збір в сумі 551,20грн. Позивач [PERSON] підтримала свої вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити, та надала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. В заяві просила після розірвання шлюбу прізвище залишити «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав цілком, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у справі у їх сукупності, суд знаходить позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, виходячи з наступного. Згідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 21.11.2000 року відділом РАГС м.Краматорська Донецької області, убачається, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2000 року, актовий запис №893. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], видане 25.10.2002р відділом РАГС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №876). З наданих до суду заяв вбачається, що позивач підтримала свій позов, а відповідач його повністю визнав. Згідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню. Судом встановлено, що сторони не проживають однією сім'єю понад трьох років, шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, у зв'язку з чим суд вважає, що сім'я сторін розпалась остаточно і не може бути поновлена, примирення неможливе. З'ясувавши фактичні відносини подружжя, які втратили повагу один до одного, у зв?язку з чим їх примирення неможливе, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, що має істотне значення. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Прізвище позивачки після розірвання шлюбу за її клопотанням залишити теж - «[PERSON]». Частиною 1 ст.161 СК України я кщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач не заперечував проти задоволення позову в цій частині, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO], разом з її матір'ю - [PERSON] Також, у відповідності до ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останньою судовий збір в сумі 551,20грн за подання до суду дійсної позовної заяви. У відповідності з тим, що під час звернення до суду з дійсним позовом [PERSON] сплатила судовий збір за одну із своїх вимог, суд, згідно до ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір в сумі 551,20грн на користь держави.

Outcome: approved