Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач 24.07.2019 року звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про стягнення заборгованості за навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 01.09.2014 року між ДВНЗ «Дніпропетровський коледж технологій та дизайну» та [PERSON] було укладено договір про підготовку молодших спеціалістів, у якому позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання доньки відповідача [PERSON] , надати освітню послугу за денною формою навчання за спеціальністю дизайн, строк навчання 3 роки 10 місяців, а Замовник зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання, визначену п. 4 Договору, а саме: 16800 грн. щосеместрово до кінця навчання. Починаючи з 2017 року відповідач перестала виконували свої зобов`язання щодо оплати навчання і як наслідок [PERSON] була відрахована з навчального закладу з 30.06.2017 року. Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за навчання з урахуванням встановленого індексу інфляції та пені станом на 01.08.2019 року, що складає 8860,29 грн., з яких: основний борг 2114,60 грн., індекс інфляції 660,69 грн. та пеня 6085,01 грн. Представник позивача письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила. Письмових заяв від неї не надходило. На підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 01.09.2014 року між Державним вищим навчальним закладом «Дніпропетровський коледж технологій та дизайну» та [PERSON] було укладено договір про підготовку молодших спеціалістів, у якому позивач бере на себе зобов`язання за рахунок коштів Замовника здійснити навчання доньки відповідача [PERSON] , надати освітню послугу за денною формою навчання за спеціальністю дизайн, строк навчання 3 роки 10 місяців, а Замовник зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання. Відповідно п. 4 Договору загальна вартість послуги становить 16800 грн., строк внесення плати кожного семестру. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав встановлених статтею 11 цього ж кодексу. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач не в повному обсязі виконав свій обов`язок щодо сплати вартості наданих освітніх послуг за Договором, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість по оплаті за освітні послуги за Договором про підготовку молодших спеціалістів у Дніпровському державному коледжі технологій та дизайну від 01.09.2014 року у розмірі 2114,60 грн. (а.с. 11). На підставі наказу № 115/с від 30.06.2017 року [PERSON] відраховано з коледжу з 30.06.2017 року (а.с. 13). Відповідно до п. 5 Договору за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг Замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,3% місячної вартості навчання за кожен день затримки оплати, починаючи з 25 числа місяця. З метою досудового врегулювання спору, позивач надіслав відповідачу лист-вимогу про сплату заборгованості (а.с. 8). Стаття 610 ЦК України регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із змісту ст. ст. 525, 526 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Із змісту ст. 623 ЦК України вбачається, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов Договору позивачем також відповідно до розрахунку станом на 01.08.2019 року нараховані [PERSON] пеня у розмірі 6085,01 грн. та інфляційні втрати у розмірі 660,69 грн. (а.с. 12). Відповідач всупереч ст. 81 ЦПК України не надав суду жодних доказів на спростування вказаної заборгованості. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі. За змістом ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved