Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

позивач 12 грудня 2016 року звернулася до суду з позовом, вказавши, що квартира [ADDRESS] не приватизована та отримана її чоловіком [PERSON] у 1973 року на родину з чотирьох осіб: її з чоловіком та їх двох дітей. Після смерті чоловіка вона стала єдиним наймачем квартири та мешкає там до цього часу. Пізніше до них у квартиру була зареєстрована її колишня невістка [PERSON], з якою її син [PERSON] розірвав шлюб, та онуки [PERSON] і [PERSON] [PERSON] не проживає в квартирі з 2014 року, [PERSON] з 2015 року та [PERSON] з 2016 року. Домовленості щодо збереження за ними права користування жилим приміщенням між нею з відповідачами не існує, комунальні платежі відповідачі не сплачують, окремо не компенсують їй вартість комунальних послуг, що є тягарем для неї та її сина, оскільки факт реєстрації відповідачів квартирі є підставою для нарахування їй додаткових коштів за комунальні послуги. Тому позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з наступним зняттям їх з реєстраційного обліку у вказаній квартирі без їх згоди (а.с. 2-3). В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягала на задоволенні вимог в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Суду пояснила, що проживає в квартирі разом з сином. Відповідачі в квартирі не проживають, [PERSON] з червня 2016 року. Речей їх в квартирі немає. Світлана пішла та залишила дітей, діти проживали з нею, позивачкою, та своїм батьком. Потім в 2015 році [PERSON] вийшла заміж та виїхала, де проживає невідомо. Після чого в червні 2016 року пішов [PERSON], начебто до матері, де вони живуть, вона не знає. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом оголошення про їх виклик в газету «Вісті Придніпровя», про причини неявки в суд не повідомили. Відповідно до частини другої статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі ордеру № 2174 виданого виконавчим комітетом [PERSON] депутатів трудящих міста [PERSON] 20.03.1973 р. згідно рішення завкома та дирекції КМЗ від 09.03.1973 р., [PERSON] як основний квартиронаймач та члени його сім'ї [PERSON],Є [PERSON] та [PERSON] отримали квартиру [ADDRESS] (а.с. 6 копія ордеру). 01 серпня 1990 року [PERSON] помер (а.с. 7 копія свідоцтва про смерть). Згідно довідки відділу житлово-комунального господарства виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 15.09.2016 р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані наймач [PERSON] та члени сім'ї наймача [PERSON] (син), [PERSON] (невістка), [PERSON] та [PERSON] (онуки) (а.с. 8 копія довідки). Згідно акту складеного майстром та замісником директора ТзОВ «Комбінат благоустрою», відповідачі [PERSON] з квітня 2014 року, [PERSON] з березня 2015 року та [PERSON] з липня 2016 року по теперішній час не проживають за адресою: [INFO] (а.с. 9-11 копії актів). Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян. Згідно статті 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК України). У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» судам роз'яснено, що суд може у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, в наслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно статті 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). Так допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що має дружні стосунки з позивачкою. Вони спілкуються, розповідають одна одній про своє життя. Їй відомо, що [PERSON] не проживає в квартирі з 2014 року, [PERSON] з 2015 року, а [PERSON] пішов влітку 2016 року. Свідок [PERSON] суду пояснила, що живе по сусідству з позивачкою, стосунки у них сусідські. Світлана не проживає з 2014 року, чому їй не відомо, але знає, що там були сварки. Катерина залишила квартиру після заміжжя в 2015 році, [PERSON] не проживає там з літа 2016 року. Враховуючи надані письмові докази та пояснення свідків суд вважає встановленим, що відповідачі не проживають у [INFO] без поважних причин більше шести місяців, тому вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням у вищевказаній квартирі.

Outcome: approved