Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі свого представника -Адвоката Одинець Л.П. звернувся до суду з позовом до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві), згідно вимог якого просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Вимоги позовної заяви обґрунтовані тим, що вищевказана квартира належить позивачу на праві приватної власності, маючи намір подарувати своїй дочці квартиру [ADDRESS] , позивач дізнався про наявність обтяження у вигляді арешту квартири. Таким чином, оскільки в позасудовому порядку вирішити питання про зняття арешту не вдалось позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою судді від 26.04.2021 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою суду, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 08.06.2021 було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні. Представник позивача на адресу суду подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без участі сторони позивача та ухвалити по справі рішення. Представник відповідача - Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Києві Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу від начальника відділу надійшла заява про здійснення розгляду справи у відсутності їх представника та ухвалити рішення відповідно до норм діючого законодавства. Оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі -продажу 24.06.1997. Відповідно до листа Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києві) від 24.03.2021, вбачається, що на виконанні відділу перебувало виконавче провадження №30151457 з виконання наказу від 01.11.2011 № 14/385 виданого Господарським судом м. Києва про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь держави штрафу у розмірі 255 грн. 23.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно до розділу 11 Наказу Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих документів 3 роки. Відповідно до ст. 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Відповідно до ч. 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Виходячи з вищевикладеного, на даний час за наявності арешту (обтяжень) накладених на квартиру [ADDRESS] , порушується право позивача на вільне розпорядження своїм майном, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Outcome: approved