Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON], 20 вересня 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. В позовній заяві позивач [PERSON] посилається на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері - [PERSON], померлої [INFO]. У визначений законом строк не звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, в силу того, що проживає і працює за межами України. Цю причину вважає поважною в пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить задовольнити позов і визначити додатковий строк для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов визнає і просить розглянути справу без його участі. Частиною 2 статті 158 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши вимоги позивача, заяви представника відповідача, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Судом установлено наступне. [PERSON] померла [INFO] (свідоцтво про смерть [NUMBER], видане Обольською сільською радою Шумилинського району Вітебської області Республіки Білорусь 10 липня 2015 року, актовий запис №44). Як убачається з дослідженого в судовому засіданні Заповіту, складеного 25 лютого 2005 року в с. Баштанків, Кодимського району, Одеської області і зареєстрованого в реєстрі за №08, [PERSON], на випадок своєї смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом буде мати право, заповідає [PERSON]. У строк, визначений законом позивач спадщину не прийняв з тої причини, що проживає за межами України. Ця обставин підтверджується дослідженим в судовому засіданні паспортом [NUMBER] виданого 19 червня 2012 року, згідно якого [PERSON] є громадянином Республіки Білорусь і мешкає в Республіці Білорусь. Отже, ту обставину, що позивач мешкає за межами України, суд визнає поважною причиною пропуску позивачем строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а тому вважає за можливе поновити його. На підставі ст. 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved