Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

Позивач 19.08.2019 року звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 81 695,16 гривень , з яких : сума завдатка 25 090,08 гривень , інфляційні втрати в розмірі 49 572,98 гривень, три відсотки річних в сумі 7 032,10 гривень 00 копійок. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] 09.02.2010 року передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 1000 доларів США строком на два місяці. Вказані грошові кошти передані позивачем відповідачу у якості авансового внеску за купівлю квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю сторін укладення договору купівлі-продажу мало відбутись протягом двох місяців з дати укладення розписки.В подальшому в ході усних розмов між позивачем та відповідачем строк укладення договору купівлі-продажу квартири декілька разів відкладався через незалежні від позивача причини. У вересні 2017 року позивачем на адресу відповідача направлено претензію із вимогою про повернення грошових коштів чи укладення договору купівлі-продажу, однак вказана претензія залишена без відповіді, через що позивач звернувся до суду. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 вересня 2019 року справу передано за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2019 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У вступному слові представник позивача [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві , наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, вислухавши вступне слово представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як вбачається з копії розписки відповідача, 09.02.2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] 1 000 доларів США завдатку за купівлю квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , строком на 2 місяці. Як вбачається з матеріалів справи, сторони належним чином не оформили свої договірні зобов`язання.Попередній договір щодо укладання договору -купівлі-продажу квартири, між сторонами не укладався, не посвідчувався нотаріально. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Відповідно до вимог статей 635, 657 ЦК України попередній договір купівлі-продажу квартири має бути укладений у письмовій формі з обов`язковим нотаріальним посвідченням, оскільки попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ст. 220 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням , завдатком. Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу квартири . Як вбачається із позиції Верховного суду України, зокрема у справі №6-176цс12, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу. Оскільки договір купівлі-продажу квартири, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами в справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана позивачем відповідачу [PERSON] грошова сума в розмірі 1000 доларів США є авансом, який підлягає поверненню позивачу згідно курсу НБУ станом на 12.08.2019 року ( 25,090813 гривень за 1 долар США ) у розмірі 25 090,08 гривень. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Внаслідок наведеного, суд вважає, що у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання згідно розписки щодо продажу квартири в двух місячний термін , неповернення суми авансу, з [PERSON] слід стягнути на користь позивача [PERSON] також інфляційні збитки з травня 2010 року по червень 2019 року в сумі 49 572,98 гривень, а також 3 % річних за порушення грошового зобов`язання з 10.04.2010 року по 12.08.2019 року в сумі 7 032,10 гривень, у відповідності до розрахунку наданого позивачем, який складений у відповідностиі до вимог закону. Крім того, суд вважає, що судовий збір у справі підлягає стягненню з відповідача у повному розмірі відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved