Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

Позивач, 22.01.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначивши, що 22 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів. Відповідно до п.1.1 Договору, позивач зобов'язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Згідно п. 2.1 Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передплати (яка була внесена одночасно із підписанням Договору) Відповідно до акту приймання-передачі на доставлену та встановлену металопластикову продукцію від 08 жовтня 2014 року, відповідач отримав продукцію у встановлений Договором строк, претензій щодо її доставки та встановлення не мав. Відповідно до п. 1.2 Договору, відповідач зобов'язався оплатити вартість виробів згідно із графіком погашення платежів. Згідно із п. 2.2 Договору, загальна вартість заказу складає 3350 грн. Відповідно до графіку погашення платежів, погашення повинно відбуватись наступним чином: 22.09.2014р. передплата у розмірі 1000 грн.; 08.10.2014р. оплата у розмірі 1200 грн.; 08.11.2014 року оплата у розмірі 1150 грн. Однак в порушення умов договору, відповідачем було сплачено суму у розмірі 2200 грн., інших платежів відповідач не вчиняв. У зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача основний борг в розмірі 1150 грн., пеню у розмірі 851 грн., 3% річних у розмірі 6,99 грн., інфляційні витрати у розмірі 56,35 грн. , а всього 2064,34 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Письмово просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 22 вересня 2014 року. між сторонами був укладений договір купівлі-продажу метало пластикових виробів. Відповідно до п.1.1 Договору, позивач зобов'язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити та встановити вироби згідно із специфікацією. Згідно п. 2.1 Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 20 робочих днів з моменту внесення передплати (яка була внесена одночасно із підписанням Договору) Відповідно до акту приймання-передачі на доставлену та встановлену металопластикову продукцію від 08 жовтня 2014 року, відповідач отримав продукцію у встановлений Договором строк, претензій щодо її доставки та встановлення не мав. Відповідно до п. 1.2 Договору, відповідач зобов'язався оплатити вартість виробів згідно із графіком погашення платежів. Згідно із п. 2.2 Договору, загальна вартість заказу складає 3350 грн. Відповідно до графіку погашення платежів, погашення повинно відбуватись наступним чином: 22.09.2014р. передплата у розмірі 1000 грн.; 08.10.2014р. оплата у розмірі 1200 грн.; 08.11.2014 року оплата у розмірі 1150 грн. Однак в порушення умов договору, відповідачем було сплачено суму у розмірі 2200 грн., що підтверджується прибутковим касовим ордером від 22.09.2014р. та прибутковим касовим ордером від 08.10.2014р./а.с.9,10/ Відповідно до ст.. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплати товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Відповідно до вимог ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Згідно п.5.3 договору, відповідач зобов'язаний сплатити 1% пені за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та стягнення заборгованості за договором у розмірі 1150 грн. з урахуванням індексу інфляції у сумі 56,35 грн., пені у розмірі 851,00 грн. та 3% річних у розмірі 6,99 грн. Крім того, згідно положень частини 1 статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову було оплачено судовий збір і його вимоги задоволені, з відповідача також належить стягнути на користь позивача понесені судові витрати в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного, ст.ст.692,651,653 ЦК України,

Outcome: approved