Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

Позивач 25 листопада 2015 року звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 11 січня 2016 року просить суд стягнути з ПрАТ «СК «Україна» на користь [PERSON] суму матеріальних збитків у розмірі 50\~000 грн. та пеню за кожен день прострочення страхової виплати з урахуванням інфляції, станом на 11.01.2016 рік становить 850,68 грн. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальні збитки, що не покриваються страховим полісом у сумі 14\~296 грн. Також стягнути з відповідачів пропорційно судовий збір у розмірі 1\~219 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4\~000 грн. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивач зазначає, що внаслідок ДТП, що мало місце 14 квітня 2015 року належному йому автомобілю [NUMBER] були спричинені механічні пошкодження. Згідно Постанові Ленінського районного суду м. Харкова від15 травня 2015р. відповідач [PERSON] був визнаний винним у скоєнні зазначеного ДТП та його притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124\~ КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Україна», сума стразової виплати за пошкодження майна відповідно страхового полісу складає 50\~000, 00 грн. 15 квітня 2015р. відповідач ПАТ «Страхова компанія «Україна» ним був повідомлений про ДТП з детальним описом події та по 29 травня 2015р. на їх адресу був направлений повний пакет документів, після чого від представника страхової компанії було отримано повідомлення електронною поштою, про те, що усі документи отримані та слід очікувати виплату. Проте, у встановлений законом час виплата проведена не була та ним за власний кошт було відремонтована автомобіль. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі та 3-тя особа у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили. Заперечень на позов до суду не надали. За таких підставі, зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 квітня 2015р. о 12 години 35 хвилин по вул. Полтавський Шлях 30 в м. Харкові, водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-2104, реєстраційний номер [NUMBER], не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ-2190 реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві приватної власності [PERSON]. Автомобіль ВАЗ-2190 № [NUMBER], який зупинився услід за колоною автомобілів, від удару по інерції зіткнувся з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] 15 травня 2015 р. Ленінським районним судом м. Харкова по адміністративній справі № 642/3421/15п була винесена постанова, якою [PERSON] було визнано винним у скоєнні ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за статтею 124\~ КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.30) Відповідно до вимог ст. 1166 ЦПК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка його заподіяла. Відповідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вiд 01.07.2004 №1961-IV цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна», що підтверджується Полісом обовязкового страхування № АІ/0713609 (а.с.31) Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.. 15 квітня 2015р. позивачем повідомлено ПАТ «Страхова компанія «Україна» про ДТП з детальним описом події, надано його схему, та вказано адресу, де можна оглянути пошкоджений транспортний засіб. У відповідь Позивачем отримано повідомлення електронною поштою, про те, що усі документи отримані та слід очікувати виплату, а також повідомлений номер страхової справи -806447 (а.с.28) Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України № 1961-IV Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобовязаний прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити його. У разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Згідно із статтею 979 ЦК України за договором страхування страховик зобовязується у разі настання страхового випадку виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату). Згідно із пунктом 3 статті 20 Закону України «Про страхування» страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк згідно умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до стаття 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди, що не звільняє боржника від виконання зобовязання. Відповідно до зазначеної статті Закону України № 1961-IV крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 29 серпня 2015р. На час звернення до суду, у порушення вимог пункту 2 статті 36 Закону України № 1961-IV, відповідач ПАТ «Страхова компанія «Україна» не повідомив позивача про прийняте рішення. Таким чином, у звязку з порушенням строків відшкодування на користь Позивача, зі відповідача ПАТ «Страхова компанія «Україна» має бути нарахована пеня з 30 серпня 2015 року по 11 січня 2016 року у розмірі 850 грн. 68 коп. , згідно розрахунку (а.с.46). Згідно ст.1166 ЦК України шкода, заподіяна особі чи її майну, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо ця особа не доведе відсутності своєї вини.\~\~Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦКУ джерелом підвищеної безпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦКУ шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі\~\~володіє транспортним засобом.\~\~ Згідно ч.5 ст.1187 ЦКУ особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно ст..1188 ЦКУ (ч.1 п.1) - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки відповідач ПАТ «Страхова компанія «Україна» у встановлені строки виплати за договором страхування не проводив, на звернення позивача не реагував, позивачем власним коштом було відремонтовано автомобіль [NUMBER] на сертифікованому СТО - Приватному підприємстві «Автомобільна компанія «УКРАВТОСНАБ». Згідно рахунку-фактурі № АК-0000070 від 22.04.2015 р. та наряду-замовленню до вказаної рахунку-фактури за ремонт автомобіля позивачем сплачено 64 296 грн. 00 коп. На підставі ст. 1194 особа, що застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування спричиненої нею шкоди повинна сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страхової виплати (страховим відшкодуванням). Таким чином, з відповідача ПАТ «СК «Україна» на користь Позивача підлягає стягненню відшкодування відповідно страхового полісу та вимог Цивільного Кодексу України та ЗУ «Про страхування» 50\~000, 00 грн., з відповідача [PERSON] - різниця між фактичним розміром спричиненої шкоди та страховою виплатою, а саме 14\~296, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахів ця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Судом встановлено, що 23 листопада 2015 року між мною та ТОВ «Адвокатська компанія «Рубікон» було укладено договір № 0057/01/15, про надання правової допомоги фахівцями права у справі про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, що мало місце 14.04.2015 р. Відповідно квитанції від 30.11.2015 року на виконання зазначеного договору Позивачем сплачено 4000, 00 грн. за надання правової допомоги.(а.с.47,48) Відповідно Протоколів до зазначеного договору від 23.11.2015 року, 24.11.2015 року, та 08.01.2016 року між сторонами Договору узгоджено вчинення певних процесуальних дій поза судовим засіданням та обумовлена передоплата за участь у судових засіданнях.(а.с.49,50,51) Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій\~\~поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.\~ Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 47 постанови 3 10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» , при стягненні\~\~витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. У рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 р. № 23-рп/2009 висловлена правова позиція щодо правової допомоги, згідно з якою правова допомога є багатоаспектною і включає, крім інших її видів, також представництво в судах. Вибір форми та суб'єкта\~\~надання такої допомоги залежить\~\~від волі особи, яка бажає її отримати. Відповідно до п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а і у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги. При розрахунку розміру відшкодування має враховуватися час на надання правової допомоги: 1) у судовому засіданні; 2) під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; 3) під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Відповідно до ч.1,2,3 ст. 200 ЦПК України під час вчинення окремої процесуальної дії поза судовим засіданням складається протокол, який приєднується до справи та повинен бути оформлений не пізніше наступного дня після вчинення окремої процесуальної дії. Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог в частині відшкодування Позивачеві понесених ним судових витрат на правову допомогу в сумі 4000, 00 грн. та сплаті судового збору при подачі позову до суду в сумі 1219, 00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved