Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-21 00:00:00

Позивач 16.04.2020 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на дві земельні ділянки площею 0,1075 га та 0,2057 га, розташовані в с. Годовиця, Пустомитівського району Львівської області. Окрім цього позивач просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем [PERSON] , за адресою [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка при житті розпорядилася своїм майном на випадок смерті, склавши [INFO] заповіт, за яким все належне їй майно заповіла [PERSON] . Він являється спадкоємцем майна померлої за заповітом та на час відкриття спадщини постійно проживав разом з нею, однак не може здійснити своє право на спадкування в нотаріальному порядку, оскільки на час відкриття спадщини не був зареєстрований разом з спадкодавцем та в 6-ти місячний строк не подав заяву про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити. Представник відповідача Годовицько - Басівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що \~позов \~слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] [PERSON] , померла у віці 83 [INFO] у с.Годовиця, Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.12.2015 року. [PERSON] [INFO] заповіт, за яким все належне їй на праві власності майно заповіла [PERSON] . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Вілим Л.З. та зареєстрований в реєстрі за № 1065, даних про можливі зміну заповіту чи його скасування, суду не надано. До складу спадщини після смерті [PERSON] , у відповідності до вимог 1218 ЦК України, увійшло право власності на дві земельні ділянки: 1 площею 0,1075 га, кадастровий № 4623682000:02:002:0442 га; 2 площею 0,2057 га, кадастровий № 4623682000:02:002:0443. Факт набуття спадкодавцем права власності на вказані земельні ділянки підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 042385, який виданий 25.01.1996 року та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАТ [NUMBER] 914575 та ЕАТ № 914577 від 17.02.2014 року. Як слідує з копій паспорта громадянина, виданого 14.05.1997 року Пустомитівським РВ УМВС України у Львівській області, [PERSON] народився [INFO] у с. Солонка, Пустомитівського району Львівської області та його місце проживання з 14.05.1997 року зареєстровано за даною адресою. 18.03.2020 року приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу Львівської області Мисник О.О. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки такий не звертався до нотаріуса у встановлений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з відповідною заявою, а також не підтвердив належним чином факт проживання його разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Згідно довідки № 220 від 03.03.2020 року, яка видана Годовицько-Басівською сільською радою Пустомитівського району Львівської області слідує, що [PERSON] [INFO] , був призначений опікуном, доглядав і проживав без реєстрації разом з [PERSON] у [ADDRESS] , з дня призначення опікунства і до її смерті. Згідно ст.ст.293,315 ЦПК України, в судовому порядку можуть розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, а також можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення. Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України\~\~\~від 30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] , до дня смерті [INFO] проживала у житловому будинку [ADDRESS] , разом з [PERSON] , який був її опікуном та здійснював за нею догляд. Згідно ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. \~ \~ \~ \~Статтею 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. \~ \~ \~ \~Приписами ст.328 ч.2 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право власності на спадкове майно; те, що позивач на час відкриття спадщини проживав разом з спадкодавцем та вважається таким, що прийняв спадщину; відсутність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту; суд прийшов до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved