Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

позивач 21 жовтня 2015 року звернувся до суду з позовом, вказавши, що 18.09.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 25.01.2003 року помер батько її чоловіка [PERSON], після смерті якого [PERSON] та його рідній сестрі [PERSON] залишився в спадок по 1/2 частки кожному квартири [ADDRESS] у м [PERSON] Дніпропетровської області. По домовленості [PERSON] з його сестрою [PERSON], остання відмовляється від свого спадку після померлого батька [PERSON] на користь брата [PERSON], вони сплатили з [PERSON] його сестрі [PERSON] вартість ? частки спадкової квартири в розмірі 35000 гривень, які вона взяла в кредит, та між [PERSON] з [PERSON] була укладена з цього приводу мирова угода, затверджена ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Сплативши [PERSON] вказані кошти, вона, позивач, фактично стала співвласником [PERSON] вказаної квартири, тобто кожному з них належить ? частка квартири [ADDRESS], оскільки відповідно до ст. ст. 60-63 СК України придбали у спільну сумісну власність подружжя вказану квартиру. Вони з [PERSON] зареєструвалися у вказаній квартирі та стали там мешкати як подружжя. 18 червня 2013 року вони з [PERSON] розірвали шлюб, але вона залишилася зареєстрованою в спірній квартирі і продовжувала проживати в ній. [PERSON] без її згоди 23.12.2013 року незаконно продав їх сумісну власність подружжя - квартиру [ADDRESS] відповідачу [PERSON] і в той день приватний нотаріус [PERSON] незаконно посвідчила договір купівлі-продажу вказаної квартири, так як 22.11.2013 року був накладений арешт на квартиру ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу. Тобто на день посвідчення нотаріусом вказаного договору купівлі продажу вказана квартира була під арештом, а позивач була і є до цього часу зареєстрованою у вказаній квартирі. Відповідач [PERSON] вселилася в квартиру №32 та поміняла замки в ній, чим чинить їйперешкоди в користуванні вказаною квартирою. На сьогоднішній день вона не має змоги проживати в квартирі № 32 тому, що відповідач чинить їй перешкоди і вона не може вселитися в квартиру по місцю своєї реєстрації. Тому позивач просить усунути їй перешкоди в користуванні житловим приміщенням - квартирою № 32 будинку № 80 по вул. О.Брозовського в м. Кривому Розі та вселити її у вказану квартиру. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] на задоволенні вимог наполягали з підстав, викладених в позові, просили задовольнити вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] суду пояснила, що вона змушена звернутися до суду, оскільки не має іншого житла для проживання. Представник позивача [PERSON] суду пояснила, що згідно договору купівлі-продажу [PERSON] знала про те, що позивачка там зареєстрована та дала згоду на її проживання. Відповідач [PERSON] позов не визнала з підстав, викладених в запереченнях, суду пояснила, що вона є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2013 року. Позивач вже зверталася з позовною заявою до суду про визнання членом сімї родини, про поділ майна та визнання правочину недійсним, де просила суд визнати правочин, укладений між [PERSON] та [PERSON] 23 грудня 2013 року недійсним, але згідно рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2014 року у задоволенні позову [PERSON] відмовлено.Позивач звернулася до апеляційного суду зі скаргою на вказане рішення суду, але ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської областівід 19 листопада 2014 року скаргу [PERSON] відхилено, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 24 вересня 2014 року залишено без змін. Тому просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові необхідно відмовити. У судовому засідання встановлено, що з 18 вересня 2009 р. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с. 10 копія свідоцтва про шлюб), який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 червня 2013 року між ними розірвано (а.с. 9 копія рішення). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.02.2008 р., на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Четвертою Криворізькою державною нотаріальною конторою 23.09.2003 р. та ухвали Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу у справі № 2-565/2007 р. про затвердження мирової угоди, [PERSON] належала квартира [ADDRESS] (а.с.6 копія витягу). Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 грудня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купила квартиру № 32 по вул. О. Брозовського в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 8 копія договору). Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради від 31.05.2016 р. в квартирі [ADDRESS] (колишня назва [PERSON]) в м. Кривому Розі Дніпропетровської області зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 52 довідка). Згідно рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 вересня 2014 року цивільний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання членом родини, про поділ майна, визнання правочину недійсним залишено без задоволення (а.с. 40-41). Вказане рішення ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 листопада 2014 року залишено без змін (а.с. 42-44). Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що працював разом з [PERSON], ремонти робили. [PERSON] замінила замки в квартирі, він сам їй міняв замки. Свідок [PERSON] суду пояснила, що з [PERSON] вона знайома з 2001 р., наразі вони не спілкуються, вона не живе у своїй квартирі, так як її чоловік продав квартиру. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює разом з [PERSON] з 2009 року. Вона винаймає собі житло, було, що й жилана роботі в депо. Статтею 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Згідно ч. 4 ст. 156 ЖК Української РСР до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені у ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, тобто дружина (чоловік), діти і батьки кожного з подружжя. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Власником спірного житлового помешкання є відповідач [PERSON], якій позивач доводиться сторонньою особою. Згідно п. 6.2. договору купівлі-продажу спірної квартири, [PERSON] як покупець повідомлена про те, що у відчужуваній квартирі зареєстровано дві особи: [PERSON] та [PERSON] та згодна з цим. [PERSON] зобов'язується знятися з реєстраційного обліку до 01.02.2014 р. Однак цим відповідачка не висловила своєї згоди на проживання чи вселення позивача, як це стверджує представник позивача. Статтею 170 ЖК РСР передбачено збереження договору найму жилого приміщення при переході права власності на жилий будинок, в якому знаходиться здане в найом жиле приміщення, до іншої особи. Але позивач не є наймачем жилого приміщення в спірній квартирі. Враховуючи пояснення свідків та надані суду письмові докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки відсутні правові підстави для вселення позивача в квартиру [ADDRESS] ([PERSON]) м. Кривого Рогу. Позивач зверталася до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири недійсним та поділ квартири як спільного сумісного майна подружжя між нею та [PERSON], однак в задоволенні позову їй було відмовлено. Доказів того, що вона була примусово позбавлена права користування житлом та їй чинили перешкоди в проживанні в період, коли власником був [PERSON], суду не надано. Інших підстав для вселення позивача в квартиру нею не наведено.

Outcome: dismissed