Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б\\н від 17 вересня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Зміною кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 умов та правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.5 умов надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.6.6 умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28 жовтня 2014 року має заборгованість 34745 грн. 52 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 3000 грн. 00 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 14885 грн. 43 коп.; 16860,09 заборгованість по комісії з користування кредитом; а також штрафів відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1541 грн. 12 коп. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованості за договором не погашає, а тому позивач прохає стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32863 грн 61 коп. за кредитним договором № б/н від 17 вересня 2007, за відрахуванням суми заборгованості у розмірі 3923 грн 03 коп., стягнутих судовим наказом Решетилівського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2008 року, а також судові витрати в сумі 328 грн. 64 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити /а.с.56/. Відповідач [PERSON] та її представник - [PERSON] проти задоволення позову заперечували та надали до суду клопотання про застосування строку позовної давності /а.с.36-38/. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача - [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 вересня 2007 року між [PERSON] акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і відповідачем було укладено договір № б\\н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом /а.с.12/. За умовами вказаного договору термін дії картки 2 роки. Також судом встановлено, що [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав та обовязків Закритого акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк» та 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису в ЄДРПОУ 12241050038006727) /а.с.20-22/. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH) /а.с.17,18/. Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №\~614\~цс\~14) відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14. Таким чином, оскільки дія кредитної карти, виданої [PERSON], закінчилась у вересні 2009 року, а з позовною заявою позивач звернувся до суду тільки 12 листопада 2014 року, тобто після спливу строку позовної давності, заяву про поновлення строку позовної давності не надавав, тому йому необхідно відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed