Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] в липні 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб зареєстрований 11 червня 1999 року між ним та відповідачкою в Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про що зроблено актовий запис № 81. В обґрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що 11 червня 1999 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, від даного шлюбу вони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], позивач вказує, що сумісне життя з відповідачкою не склалось, кожен має різні погляди на шлюб, сім'ю та виховання сина, між ними постійно виникають непорозуміння, що в результаті призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, з 2016 року проживають окремо, як сім'я, спільного господарства не ведуть, а тому за таких обставин подальше сумісне проживання та збереження сім'ї суперечитиме інтересам кожного з них, враховуючи викладене посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України просив заявлені позовні вимоги задовольнити. Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в позовній заяві, зазначав, що з грудня 2016 року він з відповідачкою проживають окремо не ведуть спільного господарства, спільного бюджету не мають, рішення про розірвання шлюбу є зваженим та обміркованим. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суд, враховуючи думку позивача, на підставі вимог ст.ст. 77, 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачки та по справі та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 червня 1999 року, про що є актовий запис № 81 (а.с. 4 - копія свідоцтва про шлюб). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серія [NUMBER], від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5 - копія свідоцтва про народження). Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, в родині позивача та відповідачки втрачена основа сім'ї, почуття довіри, поваги та любові один до одного, а тому суд не може примусити сторони до збереження подружніх відносин, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки та може бути припинено внаслідок волевиявлення як одного так і обох з подружжя шляхом його розірвання. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї не можливе, сторони фактично з грудня 2016 року проживають окремо, не ведуть спільного господарства не підтримують шлюбних стосунків, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved