Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON], [INFO], який є інвалідом 2 групи, звернувся 16.03.2015 року в суд з цим позовом та з урахуванням уточнення своїх вимог від 27.01.2016 року в кінцевому просив ухвалити рішення суду яким зобов'язати відповідача [PERSON] в подальшому вживати заходів, направлених на збереження належного їй майна, а саме 1/2 частини будинку № 23 по вул.Пролетарській в м. Балта Одеської області, в задовільному стані, який забезпечитьзбереження всього будинку, стягнути з неї на його користь 40 000 грн. в порядку відшкодування матеріальної шкоди на ремонт його частини будинку та 10\~000 грн. в порядку відшкодування завданої моральної шкоди. Підставою цьому зазначав те, що є власником 1/2 частини житлового будинку № 23 по вул. Пролетарській в м. Балта Одеської області, співвласницею якого у розмірі ? частини є також [PERSON]. Свою частину будинку він намагається постійно підтримувати в належному стані. Натомість відповідач цього не робить. 23 січня 2015 року відповідач самовільно, без його відома почав частковий знос своєї частини будинку, не вживаючи будь-яких заходів щодо збереження його половини будинку. В наслідок цього відповідачем було зруйновано сіни, піч, несучі стіни та перегородку в його, відповідача, частині будинку. У результаті цього його половина будинку почала рушитись. Зокрема, дах та перекриття будинку похилилось в сторону половини будинку відповідача, по всьому периметру будинку по стінах утворилися тріщини між перекриттям та стінами, а також вертикальні тріщини по всіх стінах до фундаменту. Вздовж всієї стіни, яка розділяє їх частини будинку також утворилась тріщина. Стеля на його стороні будинку нахилилась та потріскалась. Відповідач, усвідомивши наслідки своїх дій намагався укріпити свою частину будинку, замінивши знесені ним стіни вертикально встановленими дерев'яними колодами. Але будинок продовжує руйнуватись, що завдає йому збитків. Крім того йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в перенесених них моральних стражданнях, пов'язаних з терміновим пошуком нового місця проживання, оскільки могло відбутись раптове руйнування його частини будинку в результаті незаконних дій відповідача. Це порушило його звичний спосіб життя, змусило вживати непередбачуваних заходів. Змушений був перевозити в інше місце свої особисті речі, які зберігались в його частині будинку з метою їх збереження. Постійні конфлікти та сварки з відповідачем щодо його дій з руйнування будинку погіршили його самопочуття, змусили вчиняти дії, які він не планував. Вирішити питання врегулювання цього спору у позасудовому порядку не представилось можливим, тому змушений звернутись в суд з цим позовом щодо захисту свого порушеного цивільного права. В ході розгляду справи позивач наполягав на уточнених позовних вимогах у повному обсязі. Додатково пояснював, що за спеціальністю він є професійний будівельник, а тому на його переконання відповідачеві, з метою запобігання руйнування його, позивача, частки квартири, необхідно було провести роботи по укріпленню спільної стіни шляхом встановлення додаткової такої стіни з боку квартири відповідача до самого даху і вище. Це б гарантувало від тих наслідків які мали місце в його, позивача, квартирі. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов не визнав у повному обсязі. Пояснював, що ? частину будинку частину будинку № 23 по вул. Пролетарській в м. Балта Одеської області він придбав зі своєю дружиною [PERSON] в 2004 році за договором дарування який було оформлено на дружину, фактично через потребу у присадибній земельній ділянці на якій планувалось збудувати новий будинок. Однак через те, що позивач відмовився від спільного зносу цього будинку, а будинок є старим і руйнується, то він восени 2015 року відновив стіни та дах. Тому на цей час ніяких загроз ця половина будинку не несе для половини будинку позивача. Але оскільки будинок є їх спільною з позивачем власністю, то витрати на його утримання вони повинні нести також спільні. Заявлені позивачем вимоги вважав безпідставними і в їх задоволенні просив відмовити у повному обсязі. Вжиті судом заходи щодо врегулювання цього спору у мировому порядку не призвели цьому, тому суд вирішує справу за наявними у справі доказами. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. [PERSON] ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на зазначене сторони у справі визнають і це підтверджується письмовими доказами справи, що вони є співвласниками в рівних частинах (по ? частки) житлового будинку № 23 по вул. Пролетарській в м. Балта Одеської області. [PERSON] технічної документації на цей в натурі ці частки виділені в окремі квартири. У відповідності до вимог Цивільного кодексу України, а саме статей 319, 322, власність зобов'язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Власник [PERSON] ст. 323 ЦК України ризик випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. В частині 2 статті 383 ЦК України зазначається, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартиру багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Крім того, у відповідності до статті 151 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. [PERSON] ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Викладені позивачем обставини справи щодо неналежного утримування відповідачем своєї частини будинку (квартири) підтверджуються фотографіями з яких вбачається аварійний стан в якому знаходиться частина будинку належна відповідачеві (а.с.21-23). [PERSON] комісії з обстеження технічного стану житлового будинку розташованому по вул.Пролетарська,23 від 18.02.2015 року (з доданими фотографіями) вбачається, що частина будинку відповідача зазнала значного руйнування, північні і західні стіни знаходяться в незадовільному стані, а на несучих стінах приміщень позивача спостерігаються вертикальні і горизонтальні тріщини. Також комісією встановлено, що відповідач демонтувала сіни, піч та перегородку у своїй частині будинку (а.с.16-19). Відповідно до Висновку №32-2015 судової будівельно-технічної експертизи від 10.11.2015 року, проведеної судовим експертом [PERSON] згідно ухвали суду від 30.09.2015р., вбачається, що співвласником [PERSON] здійснено реконструкцію своєї частини житлового будинку, а саме демонтовано стіни, фундаменти, перекриття, дверні та віконні заповнення, підлоги. Шатрова покрівля не мінялась. Внаслідок демонтажу стін та частини перекриття над квартирою №2 виник перерозподіл навантажень на частину перекриття над квартирою №1, що на практиці характеризується додатковим прогином, тобто стеля над квартирою №2 прогнулась, а несуча спільна стіна обвалилась. Реконструкцію своєї частини житлового будинку [PERSON] розпочала без технічного обстеження та вивчення наслідків порушення статичної рівноваги елементів конструктивної системи перекриття. Видаливши одну ланку статично визначеної системи, що знаходилась у стані спокою, виник перерозподіл навантажень з їх концентрацією в елементі перекриття, що залишилось. При співставленні технічного стану приміщень встановлюється зв'язок між проведеними ремонтно-будівельними роботами в частині житлового будинку, з-належного [PERSON] і появою дефектів і пошкоджень в суміжних приміщеннях квартири №1, що належить [PERSON] Таким чином вказаний висновок доводить причинно-наслідковий зв'язок між руйнуваннями (тріщинами) які виникли у частині будинку належного позивачеві від неправомірних дій саме відповідача. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). В статті 1192 ЦК України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. Так, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. [PERSON] даних вищезазначеного Висновку судового експерта вартість ремонтно-будівельних робіт які необхідно провести позивачеві на відновлення своєї частини будинку станом на 10.11.2015 року складає 48284 грн. Враховуючи диспозитивність цивільного права, вимога позивача про відшкодування цих витрат за рахунок відповідача в межах заявлених ним вимог у розмірі 40000 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі. Доводи представника відповідача про обовязкову участь позивача у ремонті його, відповідача, квартирі є безпідставними, оскільки як свідчить із матеріалів справи частка кожного із співвласників у цьому будинку виділена в натурі, а тому кожний з них зобовязаний самостійно здійснювати заходи щодо підтримки у належному технічному стані його частки (квартири). Вирішуючи позов у частині позову щодо грошового відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди суд виходить з такого: [PERSON] положень ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. [PERSON] ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Щодо визначення розміру відшкодування позивачу моральної шкоди повязаної з каліцтвом, то в цьому випадку суд керується п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4, в редакції від 25.05.2001 року, який зазначає, що «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне\~ за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого\~ спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». Викладені позивачем обставини у підтвердження спричинення відповідачем моральної шкоди не підтверджуються відповідними доказами цьому. Сам позивач у судовому засіданні підтвердив, шо фактично проживає у своїй окремій квартирі за іншою адресою, а у заначеній частині будинку зберігає лише деякі свої речі. Доказів погіршення свого стану здоровя у наслідок неправомірних дій відповідача ним не представлено. Тому у цій вимозі суд відмовляє позивачеві у поному обсязі. Що стосується вимоги позову про зобовязання відповідача в подальшому вживати заходів, направлених на збереження належної її частини будинку № 23 по вул.Пролетарській в м. Балта Одеської області, у задовільному стані, що в свою чергу забезпечить збереження всього будинку, то така вимога задоволенню не підлягає, оскільки позивачем фактично відновлено належний стан своєї частини будинку, а тому рішення суду не може прийматися як застереження від будь-яких порушень та не може бути умовним. Суд не може розглядати справу та приймати рішення на майбутнє, приймаючи за наявні не існуючі порушення, оскільки це суперечить приписам чинного законодавства України. У відповідності до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача понесені позивачем письмово підтвердженні судові витрати у справі в частині задоволеного позову у вигляді оплати вартості за проведення судової експертизи у розмірі 3000,00 грн., а на користь держави витрати по судовому збору у розмірі 487,20 грн.

Outcome: partial