Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом. В судове засідання позивач не з'явилася, однак від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи. З позовної заяви вбачається, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що слідує згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 11 липня 2011 року, технічного паспорту від 25 червня 2011 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В даному житловому будинку, крім позивача ще зареєстровані відповідачі - [PERSON] та [PERSON], однак, вони не проживає в даному житловому будинку протягом останніх п'яти років, фактичне їх місце проживання чи перебування позивачу не відоме. В позовній заяві позивач просить суд визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - житловим будинком з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що на праві власності належить [PERSON], [INFO]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, а саме - на сайті Кременецького районного суду Тернопільської області. Оскільки, відповідачі [PERSON] та [PERSON] не з'явилися в судове засідання без поважних причин, хоча належним чином повідомлялися про день слухання справи в суді, у відповідності до статті 281 ЦПК України, суд ухвалив винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань. З свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1735 слідує, що [PERSON] успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. З витягу про державну реєстрацію прав від 11 липня 2011 року № [NUMBER] слідує, що [PERSON] є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 листопада 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1735. З будинкової книги для реєстрації громадян, які проживають в [ADDRESS] слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 07 жовтня 1999 року. З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19 липня 2018 року складеного депутатом Почаївської міської ради Бондар Н.О. та представників громадськості [PERSON] і [PERSON] слідує, що порядкові номери № 29 та № 38 належать одному і тому ж будинку, що перебуває у приватній власності [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про право на спадщину № 1735 від 30 листопада 2010 року. З Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19 липня 2018 року складеного депутатом Почаївської міської ради Бондар Н.О. та представників громадськості [PERSON] і [PERSON] вбачається, що за адресою - [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] за даною адресою не проживають. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до вимог статті 72 Житлового Кодексу України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно статті 150 ЖК України, статей 319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що реєстрація відповідачів [PERSON] та [PERSON] в належному позивачу житловому будинку, які не проживають за місцем реєстрації протягом 5(п'яти) років, порушує її права, як власника житлового будинку, в можливості розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved