Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

Позивач [PERSON], в особі представника [PERSON], звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 25 грудня 2008 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/5 частина будинковолодіння № 30 по вул. Підлісна, що в с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначила, що ще за життя, а саме 05 листопада 2008 року, померла, на випадок своєї смерті, належне їй майно, заповіла їй. Однак, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може. А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/5 частину будинковолодіння, яке розташоване в с.Кудринці по вул.Підлісна, 30 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача [PERSON] в поданій до суду заяві, просив справу слухати у його відсутності, при цьому, зазначив, що позов підтримує та просить такий задоволити. Від селищного голови Мельнице- Подільської селищної ради [PERSON] до суду надійшла заява, в якій такий просив розгляд справи провести у відсутності представника селищної ради, зазначивши, що відповідач позов визнає. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом, 25 грудня 2008 року в с.Кудринці Борщівського району Тернопільської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ИД № 077855, виданого 25 грудня 2008 року Кудринецькою сільською радою Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, встановлено, що за життя померла [PERSON] зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті, і на що за законом матиме право, заповіла позивачу [PERSON]. Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено заповітом від 05.11.2008 року, посвідченого секретарем виконкому Кудринецької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 660. Після смерті [PERSON], позивач прийняла спадщину, подавши заяву до Борщівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, на підставі якої було відкрито спадкову справу до майна померлої за №352/2009. Крім того, 26.01.2017 року позивач звернулася із заявою щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, де їй було видано свідоцтво про право спадщину за заповітом на земельну ділянку, однак у видачі свідоцтва на 1/5 частину спірного будинковолодіння їй було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Наведене підтверджується інформацією Борщівської державної нотаріальної контори від 26.01.2017 року за № 55/02-14. Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №30 по вул. Підлісна в с.Кудринці Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON] та [PERSON], були його членами, що стверджено копіями особового рахунку з погосподарських книг за 1991 1995 рр. на ім»я [PERSON], особовий рахунок 65. Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору. Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). А отже, [PERSON], [PERSON], [PERSON], позивач [PERSON] та [PERSON], на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/5 частину будинковолодіння, яке було розміщене по вул.Підлісна, 30 в с.Кудринці Борщівського району Тернопілської області. Однак у визначеному законом порядку, померла [PERSON], за життя, не оформила своє право власності на належну частину будинковолодіння. Рішенням №140 Кудринецької сільської ради 14 ї сесії 22 го скликання від 16.12.1997 року, [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 60 га. З них 0, 13 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 47 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з архівного витягу з даного рішення №19, виданого 31.01.2017 року Мельнице Подільською селищною радою. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що окрім позивача [PERSON], як спадкоємця за заповітом, спадкоємцем за законом щодо майна [PERSON] є дочка померлої [PERSON], однак така відмовилась від прийняття спадщини. Вказані обставини, сторонами не оспорювалися, були стверджені матеріалами спадкової справи № 352/2009, відкритої 06.05.2009 року щодо майна померлої 25 грудня 2008 року [PERSON], та доданою до матеріалів справи та адресованою суду заявою від 13.02.2017 року, яку посвідчено секретарем Мельнице Подільської селищної ради та зареєстровано в реєстрі за №109. Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 31.08.2016 року, виготовленого Борщівським РБТІ, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 30 по вул. Підлісна в с.Кудринці Борщівського району становить 223306 грн. Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі. Виходячи з наведеного, на підставі ст.ст. 1216-1218 ЦК України,

Outcome: approved