Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

Позивач [PERSON] 03 липня 2017 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] «Вересень» про визнання розірваними в односторонньому порядку двох договорів оренди земельних ділянок: договору №35 земельної ділянки, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0120, загальною площею 3,88 га та договору №36 земельної ділянки, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0119, загальною площею 3,36 га, укладені 01 вересня 2008 року між нею та [PERSON] «Вересень», які зареєстровані у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис за №041056700158 від 05.05.2010 року та запис за №041056700157 від 05.05.2010 року, покладення обовязку на [PERSON] «Вересень» передати їй за актами приймання-передачі вище вказані земельні ділянки в стані, в якому вони були передані в оренду та стягнення судового збору. В обґрунтування позову вказувала, що вона є власницею двох земельних ділянок, розташованих на території Піщанської сільської ради: ділянки №231, загальною площею 3,88 га, кадастровий номер 5322480800:02:000:0120, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим на її ім'я Гориславською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, серія РІ №520691 та ділянки №228, загальною площею 3,36 га, кадастровий номер 5322480800:02:000:0119, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 13 вересня 2002 року на її ім'я Гориславською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, серія ІІІ-ПЛ №027539. 01 вересня 2008 року між нею та відповідачем [PERSON] «Вересень» були укладені договори №35, №36 оренди вищезазначених земельних ділянок, які зареєстровані у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», про що 05.05.2010 року, зроблено записи за №041056700158 та №041056700157. Термін дії договорів до 2018 року. Вона має намір самостійно обробляти земельні ділянки. Тому листами від 21 червня 2017 року повідомила відповідача, що договори оренди земельних ділянок №232 та №228 від 01 вересня 2008 року вона розриває в односторонньому порядку, як це передбачено договорами, не обумовлюючи таке розірвання настанням будь-яких подій та умов, в тому числі невиконанням орендарем умов договорів, а в зв'язку з необхідністю ведення особистого сільськогосподарського виробництва, що зумовлює використання за особистими потребами вказаних земельних ділянок. Також вона прохала відповідача в десятиденний термін з моменту отримання повідомлення про припинення дії договорів внаслідок їх розірвання в односторонньому порядку, передати їй за актами приймання-передачі земельних ділянок у вигляді, в якому вони були передані відповідачу в оренду. Правовими підставами заявленого позову є наступне. Правовідносини сторін виникли внаслідок укладення договорів оренди землі і є такими, що випливають з земельних правовідносин. Посилаючись на статтю 93 Земельного кодексу України, статтю 13, частини 3, 4 статті 31 Закону України «Про оренду землі», статтю 525, ч.1 статті 651 Цивільного кодексу України, вважає, що вказаними нормами передбачено розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору. Пунктом 36 договорів оренди землі передбачено розірвання договорів оренди землі в односторонньому порядку. Даний пункт договорів містить можливість одностороннього розірвання договорів, не обумовлюючи таке розірвання настанням будь-яких подій та умов, в тому числі невиконаннями орендарем умов договорів, а отже лише за бажанням однієї з сторін. Укладаючи договори оренди землі, вона та відповідач узгодили всі умови (пункти) договорів, визначились з їх змістом, а тому договори землі №35,№36 є укладеними. Пункт 36 договорів № 35,№36 є чинними, а тому повинні виконуватися у повному обсязі. Оскільки відповідач відмовляється повертати земельні ділянки, вона вимушена своє право володіння та користування земельними ділянками захищати в судовому порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, за участі її представника. Представник по угоді адвокат [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі позивача, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] «Вересень» в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить зворотна поштова розписка на а.с.30, своїх пояснень чи заперечень проти позову не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Установлено і не заперечується сторонами, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належать дві земельні ділянки розташовані на території Піщанської сільської ради: ділянка №231, загальною площею 3,88 га, кадастровий номер 5322480800:02:000:0120, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим на її ім'я Гориславською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, серія РІ №520691 та ділянка №228, загальною площею 3,36 га, кадастровий номер 5322480800:02:000:0119, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим 13 вересня 2002 року на її ім'я Гориславською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, серія ІІІ-ПЛ №027539 (а.с.8,9). 01 вересня 2008 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] «Вересень» були укладені два договори оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення, а саме: договір №35 земельної ділянки, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0120, загальною площею 3,88 га та договір №36 земельної ділянки, розташованої на території Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, кадастровий номер 5322480800:02:000:0119, загальною площею 3,36 га, які зареєстровані у Кременчуцькому районному центрі Полтавської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України», запис за №041056700158 та №041056700157 від 05.05.2010 року (а.с.10,11,13,14,15,17). Згідно актів прийому-передачі земельних ділянок від 01 вересня 2008 року [PERSON] передала [PERSON] «Вересень» земельні ділянки в строкове платне користування для сільськогосподарського користування, які знаходиться на території Гориславської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с.12,16). 21 червня 2017 року позивач [PERSON] направила відповідачу [PERSON] «Вересень» письмову заяву про припинення дії договорів оренди №35, №36 земельної ділянки внаслідок їх розірвання, так як вона є власником земельних ділянок і має намір самостійно їх обробляти, а тому прийняла рішення про розірвання договорів оренди в односторонньому порядку з 21 червня 2017 року на вимогу однієї із сторін, що передбачено п.36 договору (а.с.18,19). Відповідач відповіді на листи не надав, земельні ділянки не повернув. Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.1 статті 6 цього Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За змістом частин 1,4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до ч.1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Згідно статей 11,13,15 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини; цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1-5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За приписами ч. 1 статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ч. 3 статті 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Укладаючи спірні договори оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договорів, визначились з їх змістом, а тому спірні договори оренди землі є укладеними. Пункт 36 договорів №35, №36 оренди землі передбачали розірвання договорів в односторонньому порядку, які були в тексті договорів на момент їх підписання, а отже сторони на час укладення цих договорів погоджувалися на таку умову щодо одностороннього розірвання будь-якою стороною договорів. Даний пункт, виходячи зі змісту та логіки інших пунктів договорів від 01 вересня 2008 року, не повязаний, не суперечить та не спростовує їх. Так, пунктами 34,35 Договорів передбачені підстави їх припинення, а п.36 передбачено розірвання договорів без обумовлення права на його застосування настанням будь-яких подій чи взаємозвязку з п.34 та 35 Договору. Враховуючи волевиявлення обох сторін, про що свідчать підписи орендаря та орендодавця на а.с.11 на звороті, на а.с.15 на звороті договорів, суд вважає мотивованим та обґрунтованим волевиявлення [PERSON], спрямованого у вигляді листів від 21 червня 2017 року до АФ «Вересень» про розірвання договорів оренди в односторонньому порядку з вимогою про повернення їй земельних ділянок. Враховуючи, що договори фактично розірвано позивачем, що зафіксовано в її письмових зверненнях до відповідача, але це не визнається відповідачем, слід встановити це в судовому порядку, з зобовязанням відповідача повернути позивачу [PERSON] належні їй на праві приватної власності земельні ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до ч.1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції позивач [PERSON] сплатила судовий збір в сумі 1280 гривень (а.с.1), тому суд присуджує до стягнення з відповідача [PERSON] «Вересень» на користь позивача [PERSON] судові витрати в сумі 1280 гривень.

Outcome: approved