Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся з позовом, у якому вказує, що згідно умов Генеральної угоди від 21.10.2013 року укладеної між банком та відповідачем [PERSON]., останній отримав у банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 13639,04,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, починаючи з 1 по 25 числа кожного місяця. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим він має заборгованість перед позивачем станом на 10.11.2015 року в розмірі 26016,45 грн. що складається з заборгованості за кредитом, заборгованості по процентам за користуванням кредитом, пені і штрафів. З урахуванням вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість 26016,45 грн. та судові витрати. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судове засідання представник позивача не зявився надав до суду заяву , в якої наполягає на позовних вимогах, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення та просить справу розглядати у їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився 05.04.2016 року, 20.04.2016 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.4, ч.9 ст.74 ЦПК України. Від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомлений належним чином повторне не зявився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно Генеральної угоди від 21.10.2013 року укладеною між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем останній отримав кредит на платіжну картку та йому розясненні умови погашення кредиту. Згідно розрахунку заборгованості за Генеральною угодою від 21.10.2013 року станом на 10.11.2015 року заборгованість становить 26016,45 грн., яка складається: заборгованість по кредиту 11690,17 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 3453,25 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 6078,80 грн., штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди 4794,23 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Обов'язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов'язання (ст. 510 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст.530, 631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами було укладено договір про надання кредиту, згідно якого відповідач повинний погасити борг по кредиту з урахування процентів, комісій та штрафних санкцій, а тому позовні вимоги необхідно задовольнити. Також відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд вважає, що на користь позивача з відповідачів необхідно стягнути сплачене судовій збір.

Outcome: approved