Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

Позивач [PERSON] 30.01.2019 року звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1991 року по 17.05.2018 року, у якому у сторін народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Вказує, що з 2016 року відповідач жодним чином матеріально не допомагає позивачці по утриманню молодшого сина, а її власні доходи повною мірою не можуть забезпечити дитину усіма необхідними потребами. Тому позивач просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 04.03.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не подав суду відзив на позовну заяву. У відповідності до положень ч.6 ст. 279 ЦПК України суд може\~відмовити в\~задоволенні клопотання\~сторони про\~розгляд справи\~в судовому\~засіданні з\~повідомленням сторін\~за одночасного\~існування таких\~умов: 1)\~предметом позову\~є стягнення\~грошової суми,\~розмір якої\~не перевищує\~ста розмірів\~прожиткового мінімуму\~для працездатних\~осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи. Враховуючи наведене, відповідно до ч.8 ст.178\~та ч.5 ст.279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч.2 ст.247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2\~ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до\~\~ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.1991 року, який рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 17.05.2018 року було розірвано, у якому мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]./а.с.8-10/ З викладеного в матеріалах справи вбачається, що відповідач жодним чином належним чином не забезпечує молодшого сина, що і слугувало підставою для звернення позивачці із вказаною позовною заявою. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом\~їх основного піклування. Згідно ст.182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене, зокрема, те що відповідач не бере участі у матеріальному забезпеченні своїх дітей, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на\~дитину присуджуються\~за рішенням\~суду від\~дня пред'явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, із відповідача слід стягувати на користь позивача на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2019 р. /з моменту звернення до суду/ і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved