Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

Позивач [PERSON] 22 листопада 2017 року звернувся в суд з цим позовом, вказуючи, що є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Згодом йому стало відомо, що у належній йому квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який не є та не був членом його сімї, у квартирі не проживає, речей не зберігає. Реєстрація відповідача створює перешкоди у належному йому праві володіння, користування та розпорядження квартирою. Просив ухвалити рішення суду, яким визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS], та зобовязати Подільський РВ ГУДМС в Одеській області зняти з реєстраційного обліку відповідача. Позивач в судове засідання не зявився. Надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], [INFO], який зареєстрований на постійне місце поживання за адресою: [ADDRESS], у судове засідання не зявився. Повідомлявся про час і місце розгляду справи за адресою реєстрації свого постійного місця проживання у відповідності до положення ч.7 ст.128 ЦПК України. Виклики на судові засідання повернулись із зазначенням «За зазначеною адресою не проживає» та «За закінченням терміну зберігання». Іншими належними даними про місце перебування чи роботи відповідача суд не володіє. Згідно ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Крім того, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся шляхом виклику через офіційний веб-сайт Котовського міськрайонного суду Одеської області. При таких обставинах суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, тому справу розглянуто у його, відповідача, відсутність. Представник Подільського районного відділу ГУДМС України в Одеській області у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Згідно ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок /частину будинку/, квартиру, користуються ним /нею/ для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на власний розсуд. Встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є власником квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу квартири серії НМА №140498, посвідченого 23 лютого 2017 року приватним нотаріусом Подільського міського нотаріального округу Одеської області [PERSON], зареєстровано за реєстром №307. В цій квартирі на постійне місце проживання зареєстрований з 08.07.2003 року відповідач [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Стаття 72 ЖК дозволяє суду визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців на відповідній жилплощі будинку такою, що втратила право на користування цією житловою площею. Факт того, що відповідач у вказаній квартирі не проживає підтверджується актом ПП «Курінь-2», відповідно до якого за адресою: [ADDRESS], [PERSON] зареєстрований, але не проживає більше пяти років, особистих речей у квартирі не має. Згідно ч.1 ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобовязані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до цієї норми закону відповідач зобовязаний був зареєструватись за новим постійним місцем проживання протягом 10 днів з дня переїзду до цього постійного місця проживання. Тому суд вважає, що реєстрація постійного місця проживання відповідача за адресою: [ADDRESS], є формальною, без наміру його фактичного проживання в цій квартирі. Відповідно він втратив право на користування цією квартирою, оскільки добровільно припинив користування вказаною квартирою та переселився на інше місце свого проживання. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, рішення суду про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за місцем реєстрації.

Outcome: approved