overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-19 00:00:00

Позивач 31 серпня 2018 року звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2011 року. Сімейне життя не склалося через різні характери, тому позивач просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] у підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на розірванні шлюбу. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності відповідача, який надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Згідно чч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити у підготовчому засіданні. Заслухавши позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 січня 2011 року, актовий запис №11. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, з березня 2011 року не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Окрім того, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в розмірі 352 грн. 40 коп., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 352 грн. 40 коп. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

Позивач 31 січня 2019 року звернувся до суду з позовом, у якому просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. У обгрунтування заявлених вимог зазначив, що сторони уклали шлюб 13 грудня 1968 року, від даного шлюбу мають повнолітніх дітей. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, тому шлюбні відносини між ними припинені 20 травня 1982 року. Оскільки шлюбні відносини між ними припинені, він має іншу сім`ю, подальше збереження шлюбу є неможливим, тому позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою. 13 лютого 2019 року судом отримано відомості про те, що зареєстроване місце проживання відповідачки невідоме. Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2019 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду на 08.30 год. 26 квітня 2019 року. У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать оголошення на сайті Березанського районного суду (а.с.21-22, 27-28), причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони вступили в зареєстрований шлюб 13 липня 1968 року (а.с.6, 8-9), неповнолітніх дітей від даного шлюбу не мають. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає з 20 травня 1982 року та не має наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін, тому вказані обставини відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Згідно зі ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати. На підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-27 00:00:00

Позивач 4.10.2016р. звернулась до суду із вимогами до відповідача та просить стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 3000 грн. Позовні вимоги обгунтовані тим, що подружжя з травня 2013 року проживає окремо, відповідач добровільної участі у забезпеченні дитини не приймає, при цьому має можливість надавати допомогу у твердій грошовій сумі, оскільки має нерегулярний, мінливий дохід. Позивачка , представник позивача під час судового розгляду підтримала вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач вимоги позивача не визнає, вказуючи на те, що не має регулярний дохід. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 29.07.2003 року . Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 9.07.2013р. шлюб розірвано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач участі в утриманні сина не приймає, при цьому має обов'язок встановлений ст. 180 СК України. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач не працює, за станом здоров'я здатний працювати та отримувати дохід, тому стягнення з відповідача аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячна є обгрунтованим та тому позов підлягає задоволенню частково. Крім того , позивачка не позбавлена права звернення з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

Позивач 7.05.2014р. звернувся до суду із справжнім позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на ті обставини, що рішенням суду з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], у розмірі 14 частини всіх видів заробітку. Вважає, що розмір аліментів необхідно зменшити, тому що рішенням Антрацитівського міськрайсуду від 21.03.2014р. з нього стягуються аліменти на неповнолітніх дітей від іншого шлюбу у розмірі 14 частини та непрацездатної дружини у розмірі 16 частини доходів. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на утримання доньки [PERSON] до 16 частини усіх видів заробітку. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідачка проти позову заперечувала. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню по наступних підставах. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів згодом може бути зменшено у разі зміни матеріального або сімейного стану платника, погіршення або поліпшення його здоров'я. Судом встановлено, що рішенням Антрацитівського міськрайонного суду від 12.05.2004 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 14 частини всіх видів заробітку. Після цього сімейний стан позивача змінився, він уклав шлюб з іншою жінкою від якої у нього [INFO]. народилася донька [PERSON], а [INFO]. народилася донька [PERSON]. Антрацитівським міськрайонним судом 21.03.2014р. ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх доньок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 14 частини всіх видів заробітку та на утримання непрацездатної дружини [PERSON] у розмірі 16 частини доходів. В цей час позивач працює, має постійний заробіток. Враховуючи наведене, а також те, що сімейний стан позивача змінився, у нього виникли додаткові аліментні зобов'язання, суд вважає за необхідне позов задовольнити, зменшивши розмір аліментів до 16 частини усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

Позивач 7 травня 2014 року звернувся з вказаною позовною заявою до суду, мотивуючи позов тим, що вони з відповідачкою з 10 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Це їх перший шлюб. [INFO] у них з відповідачкою народилася донька [PERSON]. З самого початку подружнього життя відносини між ними були цілком нормальними, але з згодом між ними почали виникати непорозуміння на побутовому ґрунті, в наслідок чого сімейне життя між ними не склалося, вони проживають окремо, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не прибув, однак надав суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, на примирення не згідний. В судове засідання відповідачка не прибула, однак надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги визнала, на примирення не згідна. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія [NUMBER]), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 2010 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Посад-Покровської сільської ради Білозерського району Херсонської області зроблено запис за № 07. Згідно свідоцтва про народження (серія [NUMBER]), у сторін [INFO] народилася донька [PERSON]. Між сторонами склалися особисті неприязні відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, на примирення сторони не згідні, а тому збереження сім'ї, в даній ситуації, не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач 8.09.2021р. звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 13.08.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Оскільки сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння та несумісність характерів, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. 27.09.2021р. відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву не надав, поштове повідомлення з повісткою надсилалося йому за останнім зареєстрованим місцем проживання, яке він отримав належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 13 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1455. Позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

Позивач 9.09.2021р. звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на ті обставини, що 1.03.2018 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Оскільки сімейне життя не склалося через відсутність порозуміння та несумісність характерів, внаслідок чого виникали суперечки, почуття кохання та поваги втрачені, вважає, що сім`я розпалася. Сімейно-шлюбні відносини відновлювати не має наміру, просить шлюб розірвати. 27.09.2021р. відкрито провадження у справі. Відповідач відзиву не надав, поштове повідомлення з повісткою надсилалося йому за останнім зареєстрованим місцем проживання, яке він отримав належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, шлюб між сторонами зареєстрований 1 березня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №412. Позивач втратила почуття поваги та кохання до відповідача, сімейно-шлюбні стосунки не підтримує та відновлювати їх не має наміру. Подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

Позивач 9.11.2019р. звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.12.2003р. між сторонами зареєстровано шлюб, шлюбні відносини фактично припинено з червня 2013 року, спільне господарство не ведеться, збереження шлюбу не можливо. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштовим відправлення (а.с.30). Відзив на позовну заяву не надала. З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 06.12.2003р. зареєстрований Межирічанською сільською радою Сокальського району Львівської області, актовий запис № 12 (а.с.4). Під час спільного проживання у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України. Згідно з ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на особливий характер сімейних відносин, зважаючи на положення ст.ст.111, 112 Сімейного кодексу України та на те, що фактично сімейні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. З огляду на викладене, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Позивач відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а відтак з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 768,40 грн. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

Позивач [ADDRESS] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про повернення грошових коштів мотивуючі, що в лютому 2011 року він дізнався через оголошення в газеті про продаж житлового будинку в [ADDRESS] Кременчуцького району та з відповідачкою ним була узгоджена ціна будинку в сумі 24000 доларів США. 2 березня 2011 року, на підтвердження домовленості, ним була передано завдаток в сумі 2000 доларі США, що підтверджується розпискою відповідачки. Однак в подальшому йому стало відомо, що [PERSON] не мала наміру продавати будинок, засуджена за вчинення шахрайських дій, але по його епізоду справа була закрита. До цього часу відповідачка отриманих коштів не повернула, тому він змушений звернутись до суду з позовом про стягнення суми еквівалентній 2000 доларів США - 15986 грн. та судових витрат. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про збільшення позовних вимог, враховуючі офіційний курс гривні до долару США, встановлений Національним Бан6ком України, станом на 14 квітня 2014 року, і просив стягнути з відповідача [PERSON] 25138 грн. 20 коп. боргу, судовий збір в сумі 251 грн. 38 коп. та 120 грн. коштів сплачених за опублікування об'яви в газеті. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена належне, відповідно до ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясував, що 2 березня 2011 року позивач [ADDRESS] сплатив відповідачці [PERSON] в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу будинку [ADDRESS] Кременчуцького району 2000 доларів США, наведене підтверджено розпискою відповідачки. Згідно ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до вироку Кременчуцького райсуду від 10.08.2012 року, справа №1-70/12 про засудження [PERSON] за ст. 190 ч. 1 КК України, вбачається, що відповідачка після отримання коштів в сумі 2000 доларів США від [ADDRESS] в рахунок купівлі-продажу будинку [ADDRESS] Кременчуцького району, дізналася про неможливість його юридичного оформлення на позивача через накладення арешту на цей будинок за постановою ДВС на забезпечення виконання судових рішень про стягнення з [PERSON] коштів за кредитними договорами. Таким чином, згідно ч. 3 ст. 215, ст. 216 ЦК України укладений договір є недійсним і кожна з сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а саме відповідачка [PERSON] повинна повернути отриманий від позивача [ADDRESS] аванс в сумі еквівалентній 2000 доларів США, тому позов підлягає до задоволення. Згідно ст.ст. 75, 76 ЦПК України з відповідачки підлягають до стягнення судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

Позивач Hyperbaric Therapy Treatment Centre Limited (Poseidonia Medical Centre) звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON], ПрАТ «Страхова компанія «Форміка» про стягнення заборгованості. Враховуючи довготривалість та складність виготовлення рішення у повному обсязі, суд вважає можливим проголосити вступну і резолютивну частину рішення та відкласти складання повного рішення на п'ять днів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: dismissed