Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

Позивач 5.2.2015 р. звернувся до суду з позовом про стягнення банківського вкладу, посилаючись на те, 29.09.2014р. уклала з відповідачем договір № 014-28592-290914 про надання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування .Станом на 23.01.2015р. на рахунку знаходилось 201684.66 грн., однак кошти так і не повернуті. Отримав з Фонду гарантування вкладів 200 000 грн.Уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача поточний залишок в розмірі 4591,70 грн.що є нарахованими процентами станом на 8.05.2015р. на залишок , 9093,48 грн. проценти за користування коштами банківського вкладу ,4405,47 грн. 3% річних , 70 000 грн. індекс інфляції. В судове засідання представник позивача не з»явився, просив розглядати в його відсутність. . Представник відповідача в судове засідання не з»явився повторно , причину неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 29.09.2014р. позивач уклалав з відповідачем договір № 014-28592-290914 про надання банківських послуг за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування .Станом на 23.01.2015р. на рахунку знаходилось 201684.66 грн., кошти не повернуті . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад ( депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, як і розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначеного такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Частиною третьою статті 1058 Цивільного кодексу України визначено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Таким чином, на відносини пов'язані з виконанням умов укладеного між сторонами Договору поширюються положення норм глав 71, 72 Цивільного кодексу України (статті 1046 - 1076), а також положення Договору якими регулюються відносини з приводу здійсненого Позивачем банківського вкладу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони ( вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов»язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов»язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, як і встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинне виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України,банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Договір банківського вкладу є одностороннім, тобто з моменту його укладення у банка виникає обов'язок повернення суми вкладу та нарахованих відсотків чи доходу в іншій формі, а вкладника - право вимагати виконання зазначених дій. Відповідно до змісту статей 526 та 1058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки). У разі перерахування коштів на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, але ненадання вкладнику можливості використання цих коштів зобов'язання банку з повернення вкладу не є виконаним і до банку слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов'язання, яка передбачена ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 25 грудня 2013 р. у справі № 6-140цс13). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом В судовому засіданні встановлено , що позивач з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб отримала 200 000грн. . При таких обставинах суд приходить до висновку , що вимоги позивача про стягнення з відповідача - поточний залишок в розмірі 4591,70 грн.що є нарахованими процентами станом на 8.05.2015р. на залишок , 9093,48 грн. проценти за користування коштами банківського вкладу ,4405,47 грн. 3% річних , 70 000 грн. індекс інфляції., наданий позивачем розрахунок відповідачем не оспорюється, підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 880,90грн. ( 1% від ціни позову 88090,65 грн.) Враховуючи викладене і

Outcome: approved