Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

позивач [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах своїх дітей [PERSON] та [PERSON] звернувся в суду із вказаною позовною заявою до відповідача - [PERSON], третя особа - Тернопільська районна державна нотаріальна контора. У ній просить визнати за ним право власності на ? частини будинку [ADDRESS]. Також просить визнати право власності на ? вказаного будинковолодіння за кожним із дітей, тобто за [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті його дружини - [PERSON] відкрилась спадщина за законом до складу якої входить вказане будинковолодіння. Він, тобто позивач, та їх з померлою спільні діти є єдиними спадкувальниками вказаного майна, які прийняли спадщину. Мати дружини, котра також є спадкувальником першої черги відмовилась від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву. Звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на значене майно, у його видачі йому було відмовлено з підстав відсутності державної реєстрації, що і змусило його звернутись до суду за захистом свого порушеного права. В судове засідання позивач не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання відповідачка не з'явилась. ЇЇ представник - [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності [PERSON], у якій також зазначає, що позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини таких дій та не надіславши на адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних на це причин і вважає, що розгляд справи слід провести без його участі на підставі наявних доказів. Суд, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши докази у справі, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на таке: як вбачається з фотокопії реєстраційного посвідчення, виданого 24 березня 2006 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за життя за [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу, було зареєстровано цілий житловий будинок з надвірними побудовами [ADDRESS]. Даний будинок розташований на земельній ділянці, котра рахувалася за [PERSON] Вказане підтверджується довідкою Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 1145 від 29 вересня 2017 року. 24 травня 2007 року Виконавчим комітетом Грабовецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області винесено рішення № 16, відповідно до якого вирішено, окрім іншого, надати [PERSON] дозвіл на будівництво на своїй земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку; старий житловий будинок знести. На підставі цього рішення, 05 червня 2007 року головою Грабовецької сільської ради було затверджено паспорт на забудову садиби в сільських населених пунктах України, а саме по [ADDRESS]. У подальшому, начальником відділу містобудування та архітектури Тернопільської РДА було затверджено генплан забудови земельної ділянки індивідуального забудовника у [ADDRESS]. Також було складено акт виносу в натуру червоних ліній і проведення розбивки контурів фундаментів будівель та споруд, схему плану земельної ділянки і розташування житлового га господарського будинків і споруд з зазначенням червоної лінії забудови та проект одноквартирного двохповерхового з підвалом чотирьохкімнатного житлового будинку. Вказаний житловий будинок, загальною площею 153,4 м2, житловою площею 81 м2, а також будівлі, що його обслуговують були зведені, що підтверджується інформаційною довідкою про технічний стан нерухомого майна № 943 від 26 грудня 2016 року, затвердженою Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації. Однак, як вбачається з інформаційної довідки Тернопільського районного госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації від 26 грудня 2016 року, державна реєстрація вказаного будинку не була проведена. [INFO] [PERSON] померла про що 21 травня 2016 року у Виконавчому комітеті Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області зроблено відповідний актовий запис № 55. Вказане стверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Як встановлено у судовому засіданні, за життя [PERSON] заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом. Статтею 1216 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У частині 1 ст. 1261 ЦК України зазначено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкувальниками першої черги за законом на спадщину, котра відкрилась після смерті [PERSON] є: -позивач, котрий на момент смерті останньої був її чоловіком, що підтверджується фотокопією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 21 листопада 2001 року Грабовецькою сільською радою Тернопільського району (актовий запис № 08); -їх з померлою спільні сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Родинні відносини між дітьми та батьками підтверджуються фотокопіями свідоцтв про народження серії [NUMBER], виданого Грабовецькою сільською радою Тернопільського району 03 травня 2002 року (актовий запис № 2) та серії [NUMBER], виданого Грабовецькою сільською радою Тернопільського району 29 липня 2010 року (актовий запис № 12), відповідно; -відповідачка, котра є матірю померлої. Розмір частки кожного цих спадкоємців, відповідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України, є рівним і складає по ?. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідачка відмовилась від прийняття спадщини, котра відкрилась після смерті [PERSON] в користь своїх онуків - [PERSON] та [PERSON] про що у встановлений законом строк подала відповідну заяву до Тернопільської районної державної нотаріальної контори. Зважаючи на таку відмови, частка відповідачки підлягає розділу у рівних долях між спадкоємцями за законом в користь яких вона була здійснена, тобто по ? кожному. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Як вбачається з довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 919 від 28 листопада 2016 року, на момент смерті [PERSON] з нею разом проживали позивач та їх спільні діти [PERSON] та [PERSON]. Таким чином позивач, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину, котра відкрилась після смерті [PERSON], оскільки на момент її смерті проживали з нею та у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, не відмовився від її прийняття. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Виконуючи дану вимогу закону позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття вказаної спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане будинковолодіння йому було відмовлено з підстав відсутності державної реєстрації на це майно про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2037/02-14 від 10 серпня 2017 року. Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей (ч. 1 ст. 242 ЦК України). Таким чином, позивач та діти в інтересах яких він діє прийняли у спадщину за законом вказане будинковолодіння, котре залишилось після смерті їх дружини та матері, відповідно, а відсутність державної реєстрації на зазначене майно позбавляє їй можливості оформити на нього право власності у встановленому законом порядку та розпоряджатись ним. Враховуючи, що у ніякому іншого окрім як у судовому порядку останні не можуть захистити свої порушені права слід визнати за ними права власності на вказане майно у відповідних частках.

Outcome: approved