Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

позивач [PERSON] 29.01.2020 р. звернулась в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований із відповідачем [PERSON] 02 серпня 2008 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 224. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 02 серпня 2008 року зареєстровано шлюб з відповідачем. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спочатку подружні відносини складались добре, однак в подальшому такі погіршились. З липня 2019 року між ними припинено фактичні шлюбні відносини внаслідок втрати взаєморозуміння, спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Зазначає, що вона втратила до відповідача почуття поваги та любові, вважає, що шлюб розпався остаточно, примирення між ними неможливе. Ухвалою від 18.02.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідно до ухвали суду від 20.03.2020 р. сторонам надано строк на примирення з метою збереження сім`ї - два місяці. Ухвалою суду від 21.05.2020 р. провадження у справі поновлено, судовий розгляд продовжено. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, просить такий задовольнити, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову та вказав, що хоче зберегти сім`ю. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 02 серпня 2008 року у Галицькому відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 224. У шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] ствердила, що шлюб із відповідачем [PERSON] існує формально, а відтак збереження шлюбу, із врахування усіх вказаних обставин, суперечить її інтересам та інтересам її дітей. Протягом строку, наданого судом для примирення, учасники справи не примирились. За таких обставин, незважаючи на невизнання позову відповідачем, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства та інтересам подружжя, а відтак шлюб між сторонами слід розірвати. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved