Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] , [INFO] травня 2005 року купив у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: А житловий будинок, а веранда, а 1 веранда, Б літня кухня, В погріб з шиєю, Г сарай, Д сарай, Е сарай, Є сарай, № 1 огорожа, № 2 хвіртка, № 3 ворота, І цистерна, за [ADDRESS] . За будинок він заплатив [PERSON] , гроші в сумі 1 500 гривень. Про отримання грошей [PERSON] , написав розписку. Після цього [PERSON] , забрав свої речі з будинку і передав його позивачу та присадибну ділянку. \~ \~ \~ \~ [PERSON] , проживав спільно з [PERSON] , в цьому ж будинку. [PERSON] , продав будинок саме після смерті [PERSON] , і мав виїжджати на Донбас, але до від*їзду помер. \~ \~ \~ \~Із зазначеної дати, 15 ( років ) позивач безперервно проживає у цьому будинку, добросовісно та відкрито ним володіє. \~ \~ \~ \~Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на вищевказаний будинок за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~ Позивач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Згідно ст. 247 ч. 2 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, фіксуваня судового процесу технічними засобами не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Визнати за [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , за набувальною давністю право власності на житловий будинок, а саме: А житловий будинок, а веранда, а 1 веранда, Б літня кухня, В погріб з шиєю, Г сарай, Д сарай, Е сарай, Є сарай, № 1 огорожа, № 2 хвіртка, № 3 ворота, І цистерна, за [ADDRESS] . Цей факт підтверджується матеріалами справи, копією розписки [PERSON] ( а.с. 5 ), копією Технічної документації на житловий будинок ( а.с. 6 - 9 ), заявою свідка [PERSON] ( а.с. 10 ),копією паспорта [PERSON] ( а.с. 11 12 ), заявою свідка [PERSON] ( а.с. 13 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 14 - 15 ), погосподарською книгою ( а.с. 16 24 ), довідкою та розрахунком з Миколаївського РЕМУ ( а.с. 25 - 29 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 31 - 32 ). Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно, якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Набувальна давність визначається, як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також, в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим, як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. \~ \~ \~ \~Статтею 344 ЦК України передбачено 4 умови, за яких може бути набуте право власності на майно за набувальною давністю, це: \~ \~ \~ \~а) добросовісне володіння майном; \~ \~ \~ \~б) відкрите володіння; \~ \~ \~ \~в) безперервне володіння майном; \~ \~ \~ \~г) володіння майном протягом встановленого законом строку. У відповідності до роз`яснень Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» п. 9 зазначено, що п. 10 відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно ( набувальна давність ), якщо інше не встановлено ЦК. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі ( а не особі, яка заявляє про давність володіння ), а також на безхазяйну річ. Згідно п. 13 вищевказаної Постанови Пленуму можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. В п. 14 Постанови Пленуму зазначено, що виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. \~Таким чином, понад десять років позивач добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою як власним, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, оскільки постійно та безперервно проживає в будинку і вважає, що являється його власником. Ніяких дій для приховування цього факту він не здійснював. Всі його сусіди знають, що він добросовісно заволоділа вказаним житловим будинком та володіє ним понад десять років. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Outcome: approved