Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] в травні 2021 року звернувся в суд із позовом, в якому зазначив, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 12.10.2017 року місце проживання дітей визначено із матір`ю. Позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітніх, згідно довідки Богунського відділу ДВС від 19.05.2021 року станом на 19.05.2021 року заборгованості зі сплати аліментів не має. Позивач вказує про намір здійснити відпочинок спільно із дітьми за межами території України, наявні перешкоди у реалізації такого права з боку відповідача, та, з урахуванням положень ст. 157 СК України, яка врегульовує питання виховання дітей батьками, просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон дітей без згоди матері - [PERSON] , на період з 01.06.2021 року по 31.08.2021 року з проміжком перебування 7-14 днів. Ухвалою суду від 28.05.2021 року по справі відкрите спрощене позовне провадження. В судове засідання позивачем подано заяву із підтриманням позову, вимоги в частині відшкодування витрат на правничу допомогу учасник просить не розглядати. Ухвалою суду від 22.06.2021 року вимогу у відповідній частині залишено без розгляду. Відповідачем подано заяву із визнанням позову. Відповідно до ч.ч 1-2, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги, що подана заява відповідача про визнання позову не суперечить вимогам закону, права та свободи інших осіб не порушує, суд вважає необхідним прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення. З метою забезпечення чіткого тлумачення рішення суду та його виконання, з огляду на часовий проміжок, щодо якого позивач просить вирішити питання про надання дозволу на виїзд та який частково є передуючим часу ухвалення рішення, суд вважає необхідним надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей за кордон без супроводу матері на період з часу набрання рішенням законної сили до 31.08.2021 року. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, суд стягує з відповідача на користь позивача 454 грн. судового збору як 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову. Інші частина підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved