Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області (далі відповідач), в якому просив зняти арешт з будинку, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, село Черняхівка, провулок Прирічний, б.13, реєстраційний номер обтяження, яке зареєстровано 22.08.2008 о 11:03:02 за № 7786667 реєстратором - Кіровоградська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, підстава обтяження: виконавчий лист №1-827, 28.11.2007 Голосіївський районний суд м. Києва, власник: [PERSON], дата народження 13.06.1986, причина відсутності коду: за релігійними переконаннями, Кіровоградська обл., м. Кіровоград, [PERSON], б. 33, к. 157, заявник [PERSON] відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції. В обґрунтування позову зазначив, що після смерті матері [PERSON] 28.01.2016 відкрилася спадщина, частину якої він мав успадкувати як спадкоємець за заповітом від 24.07.2008. Зокрема, він вступив у спадщину та оформив за собою відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.03.2017 Ѕ частину земельної ділянки, площею 2,5982 га, яка розташована на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Також мав оформити за собою Ѕ частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в селі Черняхівка Кіровоградського району Кіровоградської області, по провул. Прирічному, 13. Проте при оформленні спадщини на Ѕ частину будинку нотаріус повідомив, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на майно, оскільки на Ѕ частину вказаного майна накладено арешт на підставі виконавчого листа від 28.11.2007 № 1-827 , виданого Голосіївським районним судом м. Києва. При цьому, відносно нього не було ніколи жодних справ у вказаному суді. Власником згідно із реєстром відображається особа з таким же прізвищем, імям, по батькові, проте з іншими даними, зокрема інша дата народження, місце реєстрації, відсутній ідентифікаційний номер. У [PERSON] відділі ДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області зазначили, що виконавчі провадження щодо [PERSON] не перебувають в провадженні. Виконавче провадження, яким накладено арешт на майно знищено у звязку із закінченням терміну зберігання. У звязку з цим звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] відділу ДВС м. Кропивницького в судове засідання не зявився. Судом встановлено, що 28 січня 2016 року померла [PERSON], яка була матірю [PERSON] (а.с. 6,7). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно після смерті [PERSON] будинок в с. Черняхівка, по провул. Прирічному, 13, успадкували його дружина [PERSON] та син [PERSON] по Ѕ частині (а.с. 8,9). В заповіті від 24.07.2008 [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] (а.с. 10). Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 01.03.2017 [PERSON] успадкував після [PERSON] Ѕ частину земельної ділянки, кадастровий номер 3522587200:02:000:4182, площею 2,5982 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (а.с. 11). З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.03.2017 вбачається, що на будинок за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Черняхівка, провул. Прирічний, будинок 13, накладено арешт з 22.08.2008 на підставі виконавчого листа від 28.11.2007 у справі № 1-827, який виданий Голосіївським районним судом м. Києва (а.с. 13-14). В розясненні державного нотаріуса [PERSON] зазначено, що у звязку із наявністю інформації щодо арешту нерухомого майна за адресою: Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Черняхівка, провул. Прирічний, будинок 13, видача свідоцтва про право на спадщину на вищезазначене майно по спадковій справі № 71/2016, заведеної після смерті [PERSON], затримується до зняття вищезазначеного арешту (а.с. 15). Згідно із відповіді [PERSON] відділу державної виконавчої служби м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області виконавчі провадження щодо [PERSON] не перебувають. Можливості звільнити майно з-під арешту немає, оскільки на виконанні відсутні відкриті виконавчі провадження (а.с. 16). Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28.11.2007 [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], зареєстрованого та проживаючого за адресою: [INFO], б. 33, кв. 157, засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України. Стягнуто 423,70 грн. за проведення судово-хімічної експертизи (а.с.48-51). Відповідно до ч. 1. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. В статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Протокол ратифіковано Законом N 475/97-ВР ( 475/97-ВР ) від 17.07.97) зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позов про зняття арешту із будинку, на який було накладено арешт [PERSON] відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції 22.08.2008 на підставі виконавчого листа, виданого за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28.11.2007 у справі № 1-827. Як вбачається із вказаного вироку, до кримінальної відповідальності було притягнуто тезку позивача, проте арешт помилково накладено на будинок, Ѕ частина якого належала позивачу [PERSON]. Вказане позбавляє позивача розпоряджатися своєю часткою будинку, а також набути у спадщину іншу частину будинку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов та зняти арешт з будинку № 13 по провул. Прирічному в с. Черняхівці Кіровоградського району Кіровоградської області. На підставі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97), ст. 41 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Outcome: approved