Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , 23.07.2021 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. В обгрунтування позову посилається на те, що вона 19.04.2018 року уклала шлюб з відповідачем, який 17.02.2021 року за рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області було розірвано. Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що 25.03.2021 року Заставнівським районним судом було видано судовий наказ про стягнення із [PERSON] на її користь аліменти для утримання їх малолітнього сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення ним повноліття. Розмір аліментів, які сплачує відповідач становлять 1000 гривень щомісячно. Позивачка вказує, що до народження сина була офіційно працевлаштована, на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує щомісячну одноразову допомогу на утримання сина в розмірі 860 гривень. Даних коштів для утримання сина не вистачає, тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на її утримання в сумі 1200 гривень до досягнення сином трьохрічного віку. Позивач зазначає, що відповідач аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, здоровий за станом здоров`я. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Суду пояснив, що щомісячно платить аліменти на дитину в розмірі 1000 гривень. Аліменти на утримання дружини не буде платити, оскільки офіційно не працевлаштований. Суд заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 19.04.2018 року уклали шлюб, який 17.02.2021 року було розірвано, що підтверджується копією рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області (а.с.9). Від спільного проживання в шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Наведене вбачається з копії свідоцтва про народження (а.с.8). Згідно судового наказу, виданого 25.03.2021 року Заставнівським районним судом Чернівецької області з відповідача стягуються аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення нею повноліття (а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 25.05.2021 року №375 та довідки виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради до складу сім`ї позивача [PERSON] входить - син [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї та перебуває на її утриманні (а.с.11,12). Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Також судом встановлено, що позивач [PERSON] ніде не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьохрічного віку і отримує матеріальну допомогу при народженні 1-ї дитини у сумі 860 гривень щомісячно (а.с.14). Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини по досягненню дитиною віку трьох років, слід зазначити про наступне. Відповідно до ст. 12, частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, що передбачено ч.1 ст.76 ЦПК України. Статтею 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Зміст вказаної норми закону зводиться до того, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: перебування у зареєстрованому шлюбі з чоловіком, проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів). Отже, за змістом вищевказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Такий правовий висновок, вказаний і Верховним Судом в постанові від 27 травня 2020 року (справа № 712/4702/19; провождения № 61-929св20) у постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 202/712/17 (провадження № 61-28943св18), які є обов`язковими для врахування всіма судами України. В судовому засіданні встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною, якій менше трьох років, а тому немає змоги працювати, щоб утримувати дитину та себе. Відповідач є особою молодого та працездатного віку, працює по найму, інших дітей немає, стан здоров`я його задовільний, а тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на дружину до досягнення сином трьохрічного віку. Згідно ч. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у дохід держави. На підставі викладеного, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, ст. 110, 112-115 СК України, ст.ст.. 180, 181, 182, 184, 191,

Outcome: approved