Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] 20 жовтня 2018 року звернулася досуду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями: житловий будинок шлаковий, обкладений цеглою, літ. «А», загальною площею 44,4 кв. м., гараж цегляний літ. «Г», літня кухня цегляна літ. «Д», погріб цегляний літ. «п/г», вбиральня цегляна літ. «У», колодязь літ. «к», огорожа дощана літ. «№», що знаходяться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Зелена, 15, без виділення в натурі, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями: житловий будинок шлаковий, обкладений цеглою, літ. «А», загальною площею 44,4 кв. м., гараж цегляний літ. «Г», літня кухня цегляна літ. «Д», погріб цегляний літ. «п/г», вбиральня цегляна літ. «У», колодязь літ. «к», огорожа дощана літ. «№», що знаходяться за адресою: Сумська область, м. Ромни, вул. Зелена, 15, без виділення в натурі та стягнути сплачений судовий збір в сумі 640 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона звідповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2003 року по 23 травня 2017 року. У період шлюбу за спільні кошти вони придбали вищевказаний житловий будинок. Посилаючись на ст. 70 СК України просить суд винести рішення, яким поділити спільне майно подружжя. Позивач в судовому засіданні просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доход) ) Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. З матеріалів справи вбачається, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 травня 2017 року зареєстрований 07 серпня 2003 року шлюб\~\~між позивачкою та відповідачем було розірвано, рішення набрало законної сили 06 червня 2017 року (а.с. 7). Згідно договору купівлі продажу, посвідченого 31 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON] за реєстр. № 5301 відповідач [PERSON] купив у спільну сумісну власність житловий будинок, що розташований в м. Ромни Сумської області по вул. Зелена, 15 на земельній ділянці Роменської міської ради. На цій ділянці розташовано: будинок шлакоблочний, обкладений цеглою літ. А загальною площею 44,4 кв. м., житловою площею 22 кв. м., гараж цегляний літ. Г, літня кухня, погріб цегляні літ. Д та п-г, вбиральня цегляна літ. У, колодязь цементнф кільця літ. К, огорожа дощата літ. №. (а.с. 8). Право власності на це нерухоме майно зареєстроване за [PERSON] в реєстрі прав власності 13.11.2006 року, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим державним комунальним підприємством Роменське міжміське бюро технічної інвентаризації номер витягу 12486004 від 13.11.2006 року, реєстраційний номер 7889149, номер запису 5958 в книзі 39 (а.с. 9). Частиною 1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК) відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Стаття 70 СК України, встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України, передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власністю подружжя ділиться між ними в натурі. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов'язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшень, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім'ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об'єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. Згідно з ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.\~ \~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що нерухоме майно, яке є предметом поділу за цим позовом, придбавалося позивачем та відповідачем в період зареєстрованого шлюбу, за взаємною згодою як спільна сумісна влісність. Таким чином позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією банку (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved